Справа № 405/56/18

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" січня 2018 р. м. Кропивницький
ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала та просила її задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України ( ч. 1 ст. 26 КПК України).
Слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд справи за даної явки.
Заслухавши потерпілу ОСОБА_3 та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
15.12.2017 року ОСОБА_3 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_5 , яка є рідною донькою померлого ОСОБА_6 , звернулась до слідчого з клопотанням про визнання останньої потерпілою.
Постановою слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 18.12.2017 року відмовлено у задоволенні клопотання про визнання потерпілою малолітньої ОСОБА_5 .
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Згідно ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, зокрема рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Згідно ст. 55 КПК України потерпілим в кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням спричинено моральну фізичну або майнову шкоду. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням спричинено шкоду і в зв`язку з чим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження в якості потерпілого.
Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи, положення ч.1-3 цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням потерпілими може бути визнано кілька осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 КПК України, якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник. Питання участі законного представника потерпілого у кримінальному провадженні регулюється згідно з положеннями ст. 44 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 44 КПК України, як законні представники можуть бути залучені батьки (усиновлювачі), а в разі їх відсутності - опікуни чи піклувальники особи, інші повнолітні близькі родичі чи члени сім`ї, а також представники органів опіки та піклування, установ та організацій, під опікою та піклуванням чи піклуванням яких перебуває неповнолітній, недієздатний чи обмежено дієздатний.
Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.
Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що постанова про відмову у визнанні потерпілим має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі очевидні та достатні підстави, з яких вбачається, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів потерпілого як учасника кримінального провадження.
Разом з цим, слідчим при прийнятті оскаржуваної постанови зазначених вимог закону не дотримано.
Як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів малолітня ОСОБА_5 є рідною донькою потерпілого ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, а відтак їй внаслідок даного кримінального провадження було завдано матеріальної та моральної шкоди, а тому на думку слідчого судді дана особа також в розумінні ст. 55 КПК України є потерпілою.
Системний аналіз наведених положень закону та змісту оскаржуваної постанови, дає підстави для висновку, що оскаржувана постанова винесена передчасно, без дотримання вимог КПК України та не вмотивована належним чином, а тому підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_7