Справа № 149/213/18
Провадження №1-кп/149/60/18
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
12.02.2018 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Хмільнику кримінальне провадження № 0000034, внесене до ЄРДР 15.01.2018 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Гончариха Старосинявського району Хмельницької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, освіта середня спеціальна, не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
06 січня 2018 року близько 17:00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи в парку ім. Т.Г. Шевченка м. Хмільника, під час спільного вживання алкогольних напоїв з потерпілим ОСОБА_4 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно завдав удари кулаком правої руки по голові ОСОБА_4 , в результаті чого останній втратив рівновагу та впав на лавку.

У подальшому продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , повторно, умисно завдав удари кулаком правої руки по голові та тулубу ОСОБА_4 , в результаті чого спричинив останньому відповідно до висновку експерта № 3 від 18.01.2018 тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, шиї та в проекції лівої ключиці, крововиливу в білкову оболонку лівого ока, які належать до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Окрім того, 06 січня 2018 року близько 17:00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи в парку ім. Т.Г. Шевченка м. Хмільника, під час спільного вживання алкогольних напоїв з потерпілим ОСОБА_4 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, таємно, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, викрав бувший у використанні мобільний телефон моделі «Nоkіа 310» зі вставленою картою пам`яті miсrо SD місткістю 2 GB та сім-карткою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар», що належать потерпілому ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 вартість мобільного телефону моделі «Nоkіа 310» становить 400 грн., карти пам`яті mісrо SD місткістю 2 GB - 50,00 грн. Сім-картка оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» для потерпілого не становить матеріальної цінності.

У подальшому із викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, а саме продав за 200 грн. ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 450 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна(крадіжка).

31.01.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 471 КПК України укладено угода про примирення.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Потерпілий ОСОБА_4 цивільний позов не заявляв, так як заподіяна шкода відшкодована у повному обсязі, претензій як матеріального так і морального характеру він не має, з обвинуваченим ОСОБА_5 примирився. Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточно шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 просили суд затвердити угоду про примирення, вказавши на добровільність її укладення.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти затвердження угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням - злочином невеликої тяжкості та у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням - злочином середньої тяжкості.

При цьому суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому ОСОБА_5 зрозуміло, що для нього наслідком затвердження угоди про примирення є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Потерпілому ОСОБА_4 зрозуміло, що для нього наслідком затвердження угоди про примирення є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання.

При призначенні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, пом"якшуючу обставину - щире каяття, а також обтяжуючу обставину - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена, а обвинуваченому ОСОБА_5 належить призначити узгоджене сторонами угоди покарання:

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу у розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточно шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді штрафу у розмірі сімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень.

При призначенні покарання суд виходить з того, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,65,66,71,125,185 КК України, ст.ст. 373,374, 468,469,475 КПК України, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення від 31.01.2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочинів передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

- за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді штрафу у розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 статочно покарання у виді штрафу у розмірі сімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду від 17.01.2018 року на мобільний телефон моделі "Nokia 310" зі встановленою картою пам`яті micro SD ємністю 2 Gb, скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні мобільний телефон моделі "Nokia 310" зі встановленою картою пам`яті micro SD ємністю 2 Gb який знаходяться на зберіганні в Хмільницькому ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору і обвинуваченому.
Суддя ОСОБА_1