Справа №486/29/18 01.02.2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 лютого 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 січня 2018 року, якою відмовлено в задоволені клопотання слідчого СВ Южноукраїнського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ, громадянина України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, по кримінальному провадженню № 00000036 від 12.01.2018 р.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
захисник ОСОБА_9
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В зміненій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Юноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 січня 2018 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Южноукраїнського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - відмовлено.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор, вказує, що слідчим суддею не дотримано вимоги закону щодо перевірки та оцінки вагомості оголошеної підозри, доказів на підтвердження існування ризиків, зазначених слідчим та даних про особу підозрюваного.
Звертає увагу, що слідчий суддя в порушення вимог закону проводила судове засідання за відсутності захисника ОСОБА_9 , підозрюваному ОСОБА_7 його права не роз`яснювала , не надала можливості прокурору довести в судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не досліджувала матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу, не заслухала думку учасників процесу та прийняла одноособово рішення у нарадчій кімнаті про відмову у задоволенні клопотання.
Зазначає, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки санкція ч.2 ст.186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України підтверджується протоколом допиту представника потерпілої сторони ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 , які були безпосередніми очевидцями вчинення злочину, протоколами пред`явлення особи для впізнання.
Вказує, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів та відбував покарання в місцях позбавлення волі, на даний час ніде не працює та не має постійного місця проживання.

На думку, прокурора, існують достатні підстави вважати, що залишаючись на волі підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від правосуддя, вчинити інше кримінальне правопорушення, не законно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зазначає, що ступінь ризиків є істотною і реальною, тому застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Органами досудового розслідування встановлено, що 02.01.2018 року близько 15:00 год. в АДРЕСА_2 , а саме з першого та другого під`їзду, раніше судимий за аналогічні злочини ОСОБА_7 відкрито заволодів світлодіодними світильниками, чим спричинив матеріальний збиток ОСОБА_10 на суму в розмірі 170 грн.

12.01.2018 р. до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 00000036 внесено інформацію за попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.186 КК України.

13.01.2018р. о 10:20 год. ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.

13.01.2018 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування вказав, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, зазначив про наявність ризику переховування від слідства, впливу на свідків та потерпілого, продовження вчинення злочину.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив що, особу підозрюваного ОСОБА_7 належним чином не встановлено, також не підтверджені належним чином повноваження потерпілого ОСОБА_10 . Строк розгляду клопотання спливає о 10-20 год 16.01.2018 року, а органи досудового слідства не забезпечили належний його розгляд слідчим суддею так як на його розгляд прибули особи повноваження яких встановити не можливо. Матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, які вивчені слідчим суддею напередодні розгляду клопотання, вказують на незаконне затримання особи, яка називається ОСОБА_7 . Клопотання прокурора про відкладення розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу термін якого щойно спливає, з огляду на явку у судове засідання лише прокурора процесуальний статус якого визначено, у даному процесі є безпідставним та направлений на затягування розгляду зазначеного клопотання.

Дані факти, на думку слідчого судді, вказують на грубі порушення норм КПК України та міжнародних норм усіма учасниками процесу (слідчими, прокурорами, захисником).

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_9 , про залишення без змін ухвали слідчого судді, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.
Згідно приписів ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється слідчим суддею за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого його захисника крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Слідчий суддя, суд до якого прибув чи був доставлений підозрюваний, обвинувачений для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний роз`яснити його права.
Слідчий суддя зобов`язаний вжити необхідних заходів для залучення захисника, якщо підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, якщо участь захисника є обов`язковою або якщо слідчий суддя, суд вирішать що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника.
Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважать, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.
Однак, слідчий суддя не дотримався зазначених вимог закону, прийняв рішення фактично без проведення судового засідання.
Як вбачається із технічного запису та журналу судового засідання слідчий суддя після оголошення складу суду та прізвищ учасників судового провадження не роз`яснив підозрюваному ОСОБА_7 право відводу судді, секретарю та прокурору, не з`ясував його думку чи є у нього відводи вказаним особам. Також не роз`яснив підозрюваному його права, передбачені ч.2 ст. 193 КПК України, не надав можливості підозрюваному мати захисника в судовому засіданні, оскільки, при наявності заяви захисника ОСОБА_9 про неможливість з`явитись в судове засідання для розгляду клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя розпочав розгляд та прийняв рішення за відсутності захисника. Слідчий суддя також позбавив права підозрюваного заявляти клопотання щодо допиту свідків, дослідження доказів документів на які посилається прокурор та надавати докази на спростування доводів прокурора, дати пояснення щодо обставин його затримання та тримання під вартою, оскільки, взагалі не допитав підозрюваного в судовому засіданні та не з`ясував у підозрюваного чи є в нього будь які клопотання в судовому засіданні.
Крім того, суд також в порушення вимог ст. 193, 194 КПК України позбавив прокурора можливості надати суду доводи та докази на підтвердження обґрунтованості висунутої ОСОБА_7 підозри та на підтвердження заявлених в клопотанні ризиків, а саме тих обставин які зобов`язаний слідчий суддя з`ясувати під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Таким чином, слідчий суддя прийняв рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, фактично не провівши судове засідання, не вислухавши пояснення учасників судового провадження та не дослідивши обставини на які посилається слідчий в клопотанні.
Ст. 129 Конституції України визначає одними з основних засад судочинства законність, а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.
Згідно положень глави 18 КПК України, розгляд клопотання прокурора, слідчого за погодженням з прокурором про застосування запобіжного заходу, проводиться слідчим суддею, судом в порядку визначеному ст. 193 КПК України з дотриманням загальних засад кримінального провадження.
В даному випадку слідчий суддя рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прийняв на порушення вказаних вимог закону, внаслідок чого клопотання слідчого фактично залишилося нерозглянутим.
Згідно п.2 ч. 1 ст. 309, ст. 392 КПК України, ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову у його застосуванні можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. А ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, згідно ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Тому розгляд апеляційним судом клопотання слідчого про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з постановленням своєї ухвали за правилами ч. 3 ст. 407 КПК України без розгляду її уповноваженим судом першої інстанції порушить зазначені вище засади кримінального провадження, що є неприпустимим.

Отже, оскільки розгляд клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 фактично не проводився, а оскаржена ухвала слідчого судді є незаконною, вона підлягає скасуванню, а скарга - направленню до суду першої інстанції для розгляду і прийняття рішення з дотриманням вимог ст. 193-194 КПК України.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ч. 6 ст. 9, ст. ст. 404 407, 415, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 січня 2018 року, якою відмовлено в задоволені клопотання слідчого СВ Южноукраїнського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 , скасувати, клопотання слідчого направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: