АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/245/18 Справа № 200/1354/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

скаржника ОСОБА_7

представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2018 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_7 про перегляд ухвали слідчого судді від 07 грудня 2017 року за заявою ОСОБА_8 про скасування постанови прокурора про закриття кримінального провадження, за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2018 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 про перегляд ухвали слідчого судді від 07 грудня 2017 року за заявою ОСОБА_8 про скасування постанови прокурора про закриття кримінального провадження, за нововиявленими обставинами.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що у судовому засіданні встановлено, що 18 березня 2008 року ОСОБА_8 , яка на той час була депутатом Дніпропетровської міської ради, як голова тимчасової контрольної комісії Дніпропетровської міської ради, від імені комісії, яка виявила факт привласнення чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем в особливо великих розмірах службовими особами КП «Центральний міський дитячий парк Лазаря Глоби», звернулася до прокурора Дніпропетровської області із письмовою заявою про вчинення ОСОБА_7 злочину. Через те, що ОСОБА_8 брала безпосередню участь у роботі тимчасової контрольної комісії Дніпропетровської міської ради, яка була створена для перевірки діяльності службових осіб КП «Центральний міський дитячий парк Лазаря Глоби», тобто безпосередньо виявила факти, які містять ознаки злочину, про що письмово повідомила прокурора, вона є заявницею про вчинення злочину, а відтак, взнавши про закриття кримінального провадження, яке було відкрито за її заявою, має право її оскаржити у

судовому порядку. Через те, що ОСОБА_8 є заявником по кримінального провадженню № 0000361, наявності нововиявлених обставин слідчий суддя не вбачає, а тому дійшов висновку , що у задоволенні заяви ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 порушує питання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2018 року, скасування її та постановлення нової ухвали, якою скасувати за нововиявленими обставинами ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2017 року.

В обгрунтування вимог своєї апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом було правильно встановлено, що 18.03.2008 року громадянка ОСОБА_8 від імені Тимчасової контрольної комісії Дніпропетровської міської ради звернулася до прокурора Дніпропетровської області із письмовою заявою про привласнення чужого майна посадовими особами КП «Центральний міський дитячий парк імені Лазаря Глоби». Отже, ОСОБА_8 діяла від імені колегіального органу, а не від себе особисто. Але, ні за заявою Тимчасової контрольної комісії Дніпропетровської міської ради від 18.03.2008 року, ні за заявою фізичної особи ОСОБА_8 ніякого кримінального провадження ніколи не відкривалося. До відкриття кримінального провадження № 0000361 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України від 16.02.2017 року, яке було закрито постановою прокурора від 17.07.2017 року, ОСОБА_8 не має ніякого відношення. Таким чином, на думку апелянта, слідчий суддя прийняв скаргу на постанову прокурора про закриття кримінального провадження від особи, яка не має до цього провадження ніякого відношення. Але не тільки прийняв таку скаргу, а й розглянув її і задовольнив. Зазначає, що в даному випадку формально нововиявленими обставинами є самі матеріали кримінального провадження № 0000361 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України від 16.02.2017 року, які не були предметом дослідження слідчим суддею під час прийняття ухвали від 07.12.2017 року у справі № 200/20652/17.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали, колегія суддів дійшла висновку про те, що у поновленні строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали слід відмовити, а апеляційну скаргу необхідно повернути заявнику.

Вирішуючи питання про дотримання апелянтом строку на апеляційне оскарження, колегія суддів приходить до таких висновків.

Заявник ОСОБА_7 як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали слідчого судді посилається на те, що повний текст оскаржуваної ухвали був йому вручений судом лише 12.02.2018 року, про що є розписка у матеріалах справи, що й просить визнати поважною причиною та поновити йому цей строк.

Проте з такими твердженнями апеляційний суд не може погодитись з огляду на наступне.

Оскільки в даному випадку суд першої інстанції при постановленні ухвали керувався вимогами ст.ст.463-467 КПК України, така ухвала суду підлягає оскарженню відповідно до вимог ч.2 ст. 467 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції подається протягом 7 днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У п.4 ч.3 ст.399 КПК України зазначено, що апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 113, ст. 116 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення. При визначенні початку обчислення строку важливо точно знати момент, з якого починається його перебіг. Не викликає труднощів визначення його тоді, коли він прямо зазначений у законі. У тих випадках, коли початок перебігу строку не позначено,ним слід вважати момент учинення тієї процесуальної дії або настання події, що спричиняє виникнення відповідного процесуального обовязку, для виконання якого і встановлюється цей строк.

Згідно ч.1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Висновок про те, чи строк було пропущено з поважних причин, вправі зробити лише слідчий суддя або суд у постановленій ним ухвалі.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, розгляд заяви ОСОБА_7 про перегляд ухвали слідчого судді від 07 грудня 2017 року за заявою ОСОБА_8 про скасування постанови прокурора про закриття кримінального провадження, за нововиявленими обставинами відбувся в судовому засіданні в суді першої інстанції 01 лютого 2018 року за особистої участі заявника ОСОБА_7 , а отже перебіг строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали слідчого судді з огляду на приписи норми ст. 395 КПК України для останнього почався саме з цієї дати 01.02.2018 року, оскільки альтернативний варіант початку строку на апеляційне оскарження, передбачений цією нормою закону, стосується тільки тих судових рішень, які були постановлені без виклику особи, яка їх оскаржує, в судове засідання , що цілком узгоджується також і з висновком щодо застосування даної норми права у подібних правовідносинах, викладеному Верховним Судом у постанові № 51-4377ск18 від 02 березня 2018 року.

Враховуючи, що апеляційну скаргу на рішення слідчого судді від 01 лютого 2018 року ОСОБА_7 складено та подано на адресу Апеляційного суду Дніпропетровської області 16 лютого 2018 року, тобто після закінчення семиденного строку апеляційного оскарження, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, колегія суддів вважає, що причини, на які заявник ОСОБА_7 вказує як на підстави для поновлення строку на подання заяви, не можуть бути визнані такими обставинами, які безпосередньо унеможливлювали вчинення ним зазначеної процесуальної дії у визначений законом строк, а тому не є поважними причинами для поновлення строку.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про повернення апеляційної скарги ОСОБА_7 як такої, що подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайшов підстав для його поновлення, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 113, 116, 117, 395, 399, 405, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2018 року - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2018 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_7 про перегляд ухвали слідчого судді від 07 грудня 2017 року за заявою ОСОБА_8 про скасування постанови прокурора про закриття кримінального провадження, за нововиявленими обставинами - повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3