Справа № 163/2133/15-к
Провадження № 1-в/163/28/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Любомльського РС

з питань пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль клопотання начальника Любомльського РС з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища 1-ше Губкіно Орловської області Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, засудженого вироком Любомльського районного суду Волинської області від 16.09.2015 року за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, -
в с т а н о в и в :
У внесеному до суду клопотанні начальник Любомльського РС з питань пробації ЗМУ з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України просив вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Любомльського районного суду від 16.09.2015 року, у зв`язку із його злісним порушенням порядку та умов відбуття покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, що виразилось у невиконанні покладеного на нього обов`язку у виді періодичної реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції і свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Зокрема, ОСОБА_5 не з`явився для реєстрації без поважних причин: 01.12.2015 року, 01.03.2016 року, 05.04.2016 року, 02.08.2016 року, 06.06.2017 року, 20.06.2017 року, 18.07.2017 року, 25.07.2017 року, 01.08.2017 року, 15.08.2017 року та у кожному випадку йому виносились письмові попередження про можливість відміни іспитового строку і направлення його для відбування призначеного судом покарання.

Представник органу з питань пробації в судовому засіданні клопотання підтримав, з вищенаведених підстав, та просив його задовольнити.
Прокурор заперечила проти внесеного клопотання та просила у його задоволенні відмовити, у зв`язку з закінченням на день розгляду клопотання терміну визначеного судом іспитового строку.
Засуджений ОСОБА_5 просив суд не направляти його в місця позбавлення волі, оскільки на реєстрацію до органу пробації він не з`являвся не умисно, а це було зумовлено неможливістю прибуття до кримінально-виконавчої інспекції, у зв`язку з його перебуванням на заробітках.
Заслухавши учасників судового розгляду, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів особової справи №40/2015 року встановлено, що вироком Любомльського районного суду від 16.09.2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. На підставі ст.ст.75, 76 КК України останнього звільнено від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Згідно ч.3 ст.164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Вирок суду від 16.09.2015 року щодо ОСОБА_5 прийнятий до виконання Любомльським МРВ КВІ 28.10.2015 року.
Засудженого ОСОБА_5 було ознайомлено з умовами відбуття покарання та визначено періодичність його з`явлення на реєстрацію у Любомльський МРВ КВІ перший вівторок кожного місяця, а у випадку, коли день реєстрації співпадає зі святковим днем, день реєстрації переноситься на перший робочий день. Після чотирьох неявок на реєстрацію, 04.08.2016 року ОСОБА_5 змінено періодичність реєстрації з одного на два дні в місяць, які визначено на перший та третій вівторок кожного місяця, та з 04.07.2017 року перший, другий, третій та четвертий вівторок кожного місяця.
Наведені у клопотанні дні неявки засудженого для реєстрації до уповноваженого органу підтверджуються листками реєстрації засудженого.
Як на причини неявки для реєстрації у період з 01.12.2015 року по 20.06.2017 року ОСОБА_5 у письмових поясненнях вказував на його перебування на заробітках, як за межами області, так і за межами країни, оскільки він ніде не працює та заробляє кошти для проживання власною фізичною працею. Документального підтвердження таких пояснень ОСОБА_5 немає, однак враховуючи те, що у кожному випадку він відразу після прибуття до місця проживання з`являвся до Любомльського РС з питань пробації та надавав відповідні письмові пояснення про причини неявки, суд переконаний, що зазначені неявки засудженого, в силу життєвих обставин є об`єктивними та не мають ознак злісності, тому можуть розцінюватись, як поважні.
Про причини подальших неявок на реєстрацію з 18.07.2017 року по дату внесення зазначеного клопотання засуджений Любомльський РС з питань пробації не повідомляв, однак в судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що у липні та серпні 2017 року до органу пробації для реєстрації він не з`являвся, оскільки в даний період перебував на заробітках за межами Волинської області.
Крім цього, з матеріалів особової справи також встановлено, що за місцем проживання на поведінку засудженого ОСОБА_5 скарг не надходило та до індивідуально-профілактичної роботи він відносився добросовісно, з розумінням. У період іспитового строку до адміністративної відповідальності не притягувався та нового злочину не вчинив, про що свідчить відсутність в особовій справі необхідних підтверджуючих доказів про доведення протилежного.

Частиною 1 статті 78 КК України визначено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Відповідно до ч.1 ст.165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

На день розгляду зазначеного клопотання, термін іспитового строку відносно ОСОБА_5 закінчився.
Таким чином, сукупність наведених фактів та причин неявок ОСОБА_5 на реєстрацію до органу пробації не дає підстав вважати суду про його небажання стати на шлях виправлення та його злісне невиконання покладених на нього обов`язків, а тому, з врахуванням закінчення визначеного йому іспитового строку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотанняначальника Любомльського РС з питань пробації.
Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, на підставі ст.78 КК України, ст.ст.164, 166 КВК України, суд, -

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання начальника Любомльського РС з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Любомльського районного суду Волинської області від 16.09.2015 року відносно ОСОБА_5 , відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.
Головуюча : суддя ОСОБА_1