Справа №: 398/1276/18
провадження №: 1-кс/398/343/18
УХВАЛА
Іменем України
"21" квітня 2018 р. слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії клопотання слідчого слідчого відділення Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 23 березня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000993, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрії, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.03.2008 року вироком Олександрійського міськрайонного суду за ч. 3 ст. 185 КК до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.

- 16.09.2008 року вироком Знам`янського міськрайонного суду за ч. 4 ст. 187 КК, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

- 20.10.2016 року постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 10 місяців 28 днів,

ВСТАНОВИВ:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло клопотання слідчого ОСОБА_4 , погоджене прокурором Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 , про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, в період умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення.

ОСОБА_6 підозрюється в тому, що вчинив незаконне зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 263 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та вказав на наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали в повному обсязі. Прокурор зазначив, що існують ризики передбачені п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний на шлях виправлення не став, оскільки вчинив інкриміноване правопорушення в період умовно-дострокового звільнення та є ризик того, що він буде переховуватись від органів досудового розслідування, бо злочин у якому він підозрюється відноситься до тяжких.

Підозрюваний ОСОБА_6 під час судового засідання пояснив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає та перед проведенням обшуку, після оголошення йому ухвали слідчого судді, він сам видав працівникам поліції бойові припаси та вибухові речовини, які зберігались за його місцем проживання та які він знайшов десь місяць тому. Запевняє суд, що мав намір здати їх до поліції, але не встиг цього зробити, так як вдень працює, а про місячник добровільної здачі зброї та вибухових речовин, він нічого не знав. Він зареєстрований та проживає у будинку своєї матері ОСОБА_8 . Після звільнення з місць позбавлення волі десь на третій день працевлаштувався водієм таксі, де пропрацював 2 роки, але без офіційного оформлення. Проживає зі співмешканкою та вже місяць працює водієм в ТОВ «ЕкоСвіт» за трудовим договором, де має зарплату 5 000 грн., але не встиг ще взяти документи в підтвердження цього факту. Запевняє суд, що немає наміру переховуватись від органів досудового розслідування, співпрацює зі слідством, а тому просить обрати щодо нього домашній арешт.

Захисник посилаючись на те, що підозрюваний після оголошення ухвали слідчого судді, добровільно видав слідчому боєприпаси; має постійне місце проживання, працює та має постійний заробіток, тобто має кошти на проживання, просить застосувати до нього домашній арешт на нічний час.

Прокурор проти застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечував.

Заслухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.

Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 затриманий 19.04.2018 року о 22 год. 10 хв..

Як вбачається з представлених в суд матеріалів, в провадженні Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000993 від 23.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України (а.с.4).

Відповідності до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.1 ст.263 КК України є тяжким злочином.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 були роз`ясненні права, передбачені діючим законодавством, зокрема, право на захист під час його затримання, а саме 19.04.2018 року (а.с.23-25) та складено протокол про затримання особи, підозрюваної в скоєні злочину від 20.04.2018 року о 00 годині 18 хвилин в м. Олександрії.
Згідно постанови від 19.04.2018 року було залучено захисника ОСОБА_5 , що підтверджується дорученням від 19.04.2018 року, яке видане о 22 год.55 хв. (а.с.21-22).
Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

20 квітня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, а саме, у незаконному зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання слідчого не відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.184 КПК України, оскільки в клопотанні слідчого не викладено короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_6 .. При цьому слідчий суддя приймає до уваги те, що надані стороною обвинувачення докази свідчать про те, що 20.04.2018 року ОСОБА_6 пред`явлено підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та в судовому засіданні він підтвердив, що дійсно йому о 17.05 год. 20.04.2018 року в присутності захисника було пред`явлено дану підозру, вину він визнає повністю.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується також протоколом обшуку від 19.04.2018 року в ході якого за адресою АДРЕСА_1 було вилучено: електро детонатори ЕДП в кількості двох штук, дві 400 грамові тротилові шашки, два корпуси гранати Ф-1, корпус гранати РГД-5, 23 міліметровий патрон з бронебійним запалювальним трасуючим снарядом, боєприпаси «Постріл» ВОГ-25 П з маркувальними позначеннями на підшивачі ВМГ П 3144 2-90 в кількості 3 штук, боєприпаси «Постріл» ВОГ-25 з маркувальними позначеннями на піддирачі ВМГ-К 3144 60-88 в кількості 1 штука, боєприпаси «Постріл» ВОГ-17 з маркувальнням А-ІХ-1 254-104-89 ВМГ-М 334 121-89 в кількості 1 штука, предмети схожі на патрони калібру 5,45 мм в кількості 2416 штук, предмети зовні схожі на холості патрони калібром 5.45 мм в кількості 61 штук, предмети зовні схожі на патрони калібру 7.62 мм в кількості 101 штука, предмети зовні схожі на патрони калібру 9 мм в кількості 567 штук, предмети зовні схожі на набої калібром 14,5 мм в кількості 1 штук та 12,7 мм в кількості 1 штука.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Таким чином, слідчому судді при розгляді клопотань про застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні слід враховувати, що вони обмежують права особи на особисту недоторканість, гарантовані зазначеною статтею Конвенції про захист прав людини та основних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Зі змісту ст.178 КПК України слідує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність судимостей у підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання у тому числі наявність у нього родини, тощо.

В клопотанні про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилався на тяжкість в якому підозрюється підозрюваний та п.5 ч.2 ст.183 КПК України.

Слідчий суддя приймає до уваги ті обставини, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, родину, матір похилого віку та працює, що не спростовано слідчим та прокурором; посередньо характеризується за місцем мешкання.

Разом з тим, враховуючи надані стороною обвинувачення матеріали на підтвердження конкретних дій обвинуваченого під час інкримінованого правопорушення, слідчий суддя вважає, що в порушення п.3 ч.1 ст.194 КПК УКраїни, стороною обвинувачення не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів недостатньо для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, прокурором та слідчим не доведено достатніх підстав, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчим у наданому клопотанні, жодним чином не вмотивовані підстави для наявності зазначених ризиків, зокрема не вказано яким чином підозрюваний, у разі застосування до нього менш суворого запобіжного заходу, зможе перешкоджати слідству чи вчиняти конкретні дії з метою переховування від правоохоронних органів чи суду.

Відповідно ж до практики Європейського суду з прав людини, судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин, зокрема ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України. Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції . Саме така правова позиція ЄСПЛ знайшла своє відображення у справі "Белевитський проти Росії", пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року.

Як вбачається з клопотання про обрання вказаного запобіжного заходу, слідчий в ньому не навів реальності обґрунтувань щодо неможливості забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків при застосуванні до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, пославшись на тяжкість інкримінованого правопорушення та формально перечисливши ризики, без їх аналізу.

Відповідно до правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), «при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів».

Розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя вважає, що стосовно підозрюваного ОСОБА_6 є обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, за попередньою кваліфікацією ч. 1 ст.263 КК України та наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч.1ст. 177 КК України є реальними.

Однак, беручи до уваги правові позиції, викладені у рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України" про необхідність при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вирішувати питання про застосування альтернативного запобіжного заходу, з урахуванням встановлених обставин, передбачених ст.178 КПК України, слідчий суддя дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого та застосування у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст.194 КПК України та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , 13 травня 1982 року - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з 21.04.2018 року до 19.06.2018 року, включно, із забороною останньому цілодобово залишати житло за адресою: будинок АДРЕСА_1 , звільнивши з-під варти негайно в залі суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні процесуальні обов`язки, встановлені пунктами 1-4, 8 ч. 5 ст.194 КПК України :
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не залишати цілодобово постійне місце проживання, розташованого за адресою:будинок АДРЕСА_1 ;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню, крім участі у процесуальних діях;

- здати слідчому на зберігання паспорт громадянина України та у разі наявності паспорт для виїзду з України.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти негайно в залі суду.
Ухвалу передати до Олександрійського ВП ГУ НП України у Кіровоградській області для виконання.

Строк дії ухвали до 19.06.2018 року, включно.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження (ч.4 ст.181 КПК України ).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган досудового розслідування та процесуальних прокурорів.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1