печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

10 березня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 29.07.2016 року у кримінальному провадженні № 0000181 від 23.05.2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 ч. 1 КПК України, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 29.07.2016 року у кримінальному провадженні № 0000181 від 23.05.2016 року; зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілим у КП № 0000181 та вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки.

Сторони про дату, час та місце розгляду провадження повідомлялися належним чином, проте, в судове засідання не з`явилися.

Слідчий суддя на підставі ст. 306 ч. 3 КПК України визнав за можливе проводити розгляд скарги у відсутність сторін.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали судового провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 303 ч. 1 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 55, ч. 1 ст. 84 КПК України, особа набуває статусу потерпілого у кримінальному провадженні за відповідних умов, зокрема: у передбаченому КПК України порядку здобуто фактичні дані, які вказують на наявність факту вчинення кримінального правопорушення; внаслідок вказаного кримінального правопорушення заподіяно шкоду конкретній особі; наявний причинний зв`язок між кримінальним правопорушенням та заподіяною шкодою.

Ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Разом з цим, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Як вбачається зі змісту скарги, постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_4 відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000181 від 23.05.2016 року, на тій підставі, що ОСОБА_3 не надано підтверджуючих документів та будь-яких інших доказів, що містять відомості про факти завдання йому майнової шкоди та її розмір внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, що розслідується в кримінальному провадженні № 0000181 та за аналогічною заявою ОСОБА_3 від 11.07.2016 року винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка не скасована.

Проте, учасники провадження в засідання не з`явилися, інших доказів слідчому судді не надали, тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову у визнанні потерпілим.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 29.07.2016 року у кримінальному провадженні № 0000181 від 23.05.2016 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1