ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, українця, гр-н України, студент 1-го курсу Національного університету харчових технологій, не одружений, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , не судимий,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_5 , його законний представник ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 , інші учасники представник служби у справах дітей ОСОБА_8 представник потерпілої сторони ТОВ «Легіон 2015» - ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:
22 вересня 2017 року близько 08 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні торгівельного залу магазину «Пчелка маркет», розташованого в м. Києві по вул. Якуба Коласа, 2-А, діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з торгової полиці чуже майно, а саме: пляшку алкогольного напою віскі «Jack Daniels», місткістю 0,7 л, вартістю 457 грн. 08 коп., який належить ТОВ «Легіон 2015», і намагався винести з торгівельного залу, не розрахувавшись за них. Проте, вчинивши всі дії, які він, ОСОБА_5 , вважав за необхідне для здійснення крадіжки, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки на виході з торгівельного залу був затриманий, а привласнене ним чуже майно повернуто власнику.

Органи досудового розслідування кваліфікували вказані дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.

31 жовтня 2017 року між представником потерпілої сторони ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_11 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Згідно з даною угодою представник потерпілого та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного злочину. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинений злочин, а саме: внаслідок його щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки, на підставі п.п. 1, 2, ч. 2 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_13 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити підозрюваному узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи, пов`язані із звільненням від покарання.

Обвинувачений, якого підтримали законний представник, захисник та представник потерпілого, в судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, лав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання та звільнення від нього із застосуванням примусових заходів виховного характеру, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 та представник потерпілого повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміють свої права,, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , умови угоди про примирення, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, його діям надана правильна правова кваліфікація за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами цієї угоди покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 31 жовтня 2017 року про примирення між представником потерпілого ОСОБА_14 та підозрюваним ОСОБА_15 .

ОСОБА_16 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

На підставі ч. ч. 1, 2 та 3 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_16 від покарання і застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля строком до 11.05.2018 року (досягнення повноліття), а саме заборонити йому перебувати у вечірній та нічний час (після 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби) за межами місця свого проживання ( АДРЕСА_1 ,); відвідувати місця, де реалізовуються алкогольні напої та тютюнові вироби.

Речові докази після набрання вироком законної сили використовувати за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_17