Справа №127/2214/18
Провадження №1-кс/127/1010/18
01 лютого 2018 року м. Вінниця
Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новодністровськ, Сокирянського р-ну, Чернівецької обл., українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, без місця реєстрації, знятого з реєстрації 22.01.2014 за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 03.11.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; 26.02.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, -
Старший слідчий Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 , 31.01.2018 року звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 30.01.2018 приблизно о 00.30 годині, перебуваючи біля будинку №10, що по вул. Порика у м. Вінниці, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, керований жагою до легкої наживи та незаконного збагачення, використовуючи металеві ножниці, як знаряддя вчинення злочину, пошкодив замок дверей автомобіля марки ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , проник до салону вказаного автомобіля та намагався незаконно ним заволодіти, а саме переключивши ричаг коробки передач на нейтральну передачу та повертаючи у замку запалення металеві ножниці для приведення в дію двигуна автомобіля, однак свій злочинний намір до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі у зв`язку з тим, що не зміг привести в дію двигун вказаного автомобіля.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченеч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений повторно.
Крім цього, не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_4 , перебуваючи у салоні автомобіля марки ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, підбурюваний жагою легкої наживи, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу із салону автомобіля, таємно вчинив крадіжку панелі автомагнітоли марки «Sony», вартість 800 гривень, що належить ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_4 покинув автомобіль, розпорядившись викраденим на свій власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 та ч. 2 ст. 185 КК України.
30.01.2017 о 17.55год. год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Так, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину за який законом передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України дає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, ОСОБА_4 , являється судимим за вчинення злочинів проти власності, не ставши на шлях виправлення повторно вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 та ч. 2 ст. 185 КК України, що свідчить про те, що перебуваючи на волі він може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити свою злочину діяльність. Крім того, характер та періодичність вчинення кримінальних правопорушень, вказують на те, що злочини проти власності є одним із джерел його доходу.
Також, підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Вказані вище ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам. На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні просила обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник не заперечували щодо клопотання. При винесенні рішення покладалися на думку суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
31.01.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України.
На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України обґрунтована.
Так, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжких злочинів за які законом передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України є особою до якої можна застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Під час розгляду даного клопотання судом було з`ясовано, що ОСОБА_4 не працює та не має постійного джерела прибутку, не одружений, не має на утриманні дітей, не має постійного місця проживання та місця реєстрації, раніше був засуджений за аналогічні злочини, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та вчинив нові злочини.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, відсутність соціально стримуючих факторів, тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутність постійного місця проживання та місця реєстрації та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 14 години 22 хвилин 31 березня 2018 року.
Одночасно визначити розмір застави в сумі 35 240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:
1) прибувати до старшого слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 за першою вимогою;
2) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.
У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою діє до 31.03.2018 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя