Справа № 206/5299/17
Провадження № 1-в/206/577/17
У Х В А Л А
05.12.2017року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий-суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

лікарів-психіатрів,

представників КЗ "ДКПЛ" ДОР ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

особа, стосовно якої проводиться

розгляд письмової заяви ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро, клопотання адвоката-захисника ОСОБА_4 про відмову у розгляді заяви представника Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_6 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, про продовження примусових заходів медичного характеру, -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2017 року заявник звернувся до Самарського районного суду м.Дніпропетровська з письмовою заявою про продовження примусових заходів медичного характеру в умовах відділення з посиленим наглядом стосовно ОСОБА_7 .

В судовому засіданні адвокатом-захисником ОСОБА_4 заявлено клопотання про відмову у розгляді заяви представника Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_6 відносно ОСОБА_7 , мотивоване тим, що висновок комісії лікарів стосовно ОСОБА_7 разом з оглядом останнього було проведено 07.09.2017 року, а письмову заяву направлено до суду 03.10.2017 року з порушенням встановленого Каказом МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року строків, крім того вважає лікаря-психіатра ОСОБА_6 неналежним представником при розгляді письмової заяви, через невідповідність її довіреності вимогам закону.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти заявленого клопотання.

Лікар-психіатр ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення такого клопотання оскільки воно нічим об`єктично не мотивовано, представником Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради подано письмові пояснення із запереченнями щодо клопотання захисника-адвокта .

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно вимог ст. 514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів.

Згідно ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», продовження, змiна або припинення застосування примусових заходiв медичного характеру здiйснюються судом за заявою представника психiатричного закладу (лiкаря-психiатра), який надає особi таку психiатричну допомогу, на пiдставi висновку комiсiї лiкарiв-психiатрiв.

Як вбачається із матеріалів справи до письмової заяви додано довіреність видану заст. головного лікаря ОСОБА_8 щодо участі лікаря-психіатра ОСОБА_6 у судових засіданнях про продовження примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 , якому вона безпосередньо надає психіатричну допомогу. Також до суду надано Наказ КЗ "ДКПЛ" ДОР № 83/1 від 04.01.2017 року "Про представництво у суді при наданні психіатричної допомоги" виданий головним лікарем ОСОБА_9 , яким уповноважено заступника головного лікаря з медичних питань ОСОБА_8 підписувати довіреності, які уповноважують лікарів-психіатрів КЗ "ДКПЛ" ДОР приймати участь у судових засіданнях. Крім того, 15.09.2017 року представником Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікарем-психіатром ОСОБА_6 відносно ОСОБА_7 було подано заяву про продовження примусових заходів медичного характеру та 15.09.2017 року ухвалою суду матеріали їй були повернуті для їх належного оформлення, а тому строки звернення із письмовою заявою не можна вважати пропущеними.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні клопотання адвоката-захисника ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 94, 95 Кримінального кодексу України, ст.ст. 372, 503, 512-514 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката-захисника ОСОБА_4 про відмову у розгляді заяви представника Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_6 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження примусових заходів медичного характеру відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя ОСОБА_1