Дзержинський районний суд м.Харкова
Справа № 1-441/10
ВИРОК

Іменем України

17 березня 2010 року. м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Задорожного М.І.

при секретарі: Полях О.О.

за участю:

прокурора Дорош М.О.

захисника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_2, 10 жовтня 1983 року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, росіянина, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: м. Харків, вул Дерев'янко АДРЕСА_1, судимого 13.08.2004 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 296 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2009 року приблизно в 00 годині 30 хвилин, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, прийшов на територію СТО «Шипс Евей», розташованої по вул. Клочківській, 337 у м. Харкові, де працював на посаді майстра по фарбуванню автомобілів, маючи намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи навмисно, повторно, скориставшись тим, що на території СТО нікого немає, проникнув у приміщення кабінету керуючого ОСОБА_3, де у верхньому правому ящику стола знайшов ключі від автомобіля «Шевроле Авео» держ. номер АХ 5028 АХ, вартістю, згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи № 9705 від 28.10.2009 року 54514,80 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_4

Забравши ключі, ОСОБА_2 підійшов до зазначеного автомобіля й продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру на незаконне заволодіння автомобілем, завів його й виїхав на ньому з території СТО, однак на під'їзді до вул. Бакуліна у м. Харкові був затриманий працівниками ВДАІ ГУМВС України в Харківській області.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 289 КК України винним себе визнав повністю й показав, що він на початку жовтня 2009 року він приступився до роботи на СТО «Чипс Евей» по вул. Клочківській у м. Харкові. У середині жовтня 2009 року на СТО надійшов автомобіль «Шевроле Авео» синього кольору, ремонт якого був доручений йому. Автомобіль мав ушкодження у вигляді вм'ятини на заднім лівому крилі, а також пошкодження фарби на задньому бампері з лівої сторони. Ключі від автомобіля йому не видавалися й у випадку, якщо потрібно було перегнати автомобіль із одного боксу в іншій, то він звертався до ОСОБА_3 й той давав ключі від автомобіля. При цьому він знав, що всі ключі від автомобілів, які ремонтувалися на СТО лежали у верхньому ящику стола, що належить ОСОБА_3

19.10.2009 року близько 23 години він захотів покататися на автомобілі. Із цією метою він пішов на СТО, де працює. Коли він прийшов на СТО, то там нікого не було. Він пройшов у приміщення менеджера ОСОБА_3, тому що він не закривав двері в кабінет і у його столі знайшов ключі від автомашини «Шевроле Авео», взяв ці ключі, пройшов у бокс, де перебував автомобіль, сів за кермо й виїхав зі стоянки на вул. Клочківську, де повернув на вул. Космічну й доїхав до пр. Леніна, однак на під'їзді до вул. Бакуліна у м. Харкові був затриманий працівниками ВДАІ ГУМВС України в Харківській області. Він відразу їм сказав, що ні документів, що засвідчують особистість, ні документів на автомобіль у нього не було. Після цього він був доставлений у відділення Дзержинського РО для встановлення особистості й обставин справи.

Оскільки підсудний ОСОБА_2 повністю визнав свою вину в пред'явленому йому обвинуваченні і не оспорює фактичні обставини справи, з урахуванням думки всіх осіб, що беруть участь у розгляді справи, суд, відповідно до ст. 299 КПК України, прийшов до висновку про не доцільність дослідження доказів у справі щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_2 у пред'явленому обвинуваченні повністю доведена і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки він здійснив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, із проникненням у приміщення.

Вивченням особистості підсудного ОСОБА_2 встановлено, що він судимий 13.08.2004 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 296 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 30.05.2009 року у зв'язку відбуттям строку покарання, на обліку в лікаря - нарколога й лікаря - психіатра не перебуває, за місцем відбування покарання характеризується позитивно.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 у ході досудового слідства та судом не встановлено.

Обставинами, що пом'якшують покарання ОСОБА_2 суд визнає його щиросердне розкаяння у вчиненому ним злочині.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наведені вище дані про його особу, пом'якшуючі його відповідальність обставини, знаходить необхідним для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах, необхідних для досягнення цих цілей.

З урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, наведених вище даних про особу підсудного ОСОБА_2, його щирого каяття, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства й у відповідності зі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання, якщо протягом трьох років він не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього обов'язки.

Речові докази у справі суд визнає за необхідне визначити відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили суд визнає за необхідне залишити без зміни - підписку про невиїзд.

Керуючись ст. ст. 321 - 325 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання в вигляді позбавлення волі на п'ять років.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання, якщо протягом трьох років він не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього обов'язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_2 протягом трьох років не виїжджати за межі України для постійного проживання без дозволу органа кримінально-виконавчої системи, повідомляти в ці органи про зміну місця проживання, роботи чи навчання, періодично з'являтися для реєстрації в орган кримінально- виконавчої системи.

Речовий доказ в справі: автомобіль «Шевроле Авео» держ. номер НОМЕР_1, який належить потерпілому ОСОБА_4 та переданий йому в ході досудового слідства на зберігання, вважати переданим йому за належністю.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без зміни - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений протягом п'ятнадцяти діб з дня проголошення вироку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя: