Справа № 487/5988/17
Провадження № 1-кп/487/245/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.02.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження на 60 днів строку запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді, виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, посилаючись на вчинення обвинуваченим тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку на шлях виправлення не встав та в період іспитового строку повторно вчинив корисливий злочин, за місцем проживання характеризується як такий, що зловживає спиртними напоями, підтримує стосунки із особами антисоціального спрямування поведінки, не одружений, не працює, не має постійного і законного джерела доходу, а тобто не має соціально сталих зв`язків за місцем проживання, наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також незаконного впливу на потерпілого і свідків у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечувала проти продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважали достатнім запобіжний захід виді цілодобового домашнього арешту.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Судовий розгляд по справі триває, але у обвинуваченого 28.02.2018 року закінчується строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Отже, оцінюючи всі обставини у їх сукупності, у тому числі беручи до уваги особу обвинуваченого те, що він раніше судимий, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку на шлях виправлення не встав та в період іспитового строку повторно вчинив корисливий злочин, за місцем проживання характеризується як такий, що зловживає спиртними напоями, підтримує стосунки із особами антисоціального спрямування поведінки, не одружений, не працює, не має постійного і законного джерела доходу, тобто не має соціально сталих зв`язків за місцем проживання, наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також незаконного впливу на потерпілого і свідків у даному кримінальному провадженні, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді та виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а вік та стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджають його перебуванню під вартою в СІЗО.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Доводи обвинуваченого та його захисника суд не приймає до уваги.
Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 06.04.2018 року до 17-00 годин.

Копію ухвали надіслати начальнику СІЗО м. Миколаєва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1