Справа № 581/59/18
Провадження № 1-кп/581/20/18
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
01 лютого 2018 року селище Липова Долина
Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
представника сектору пробіції - ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 народився у с.Новожилівка Білогірського району Автономної Республіки Крим, проживає по АДРЕСА_1 , не працює, одружений, засуджувався
вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 лютого 2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 год. громадських робіт;

вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 20 серпня 2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 місяця арешту;

вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 22 вересня 2014 року за ч. 3 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, 05 травня 2016 року звільнений умовно-достроково (невідбутний строк 4 місяці 24 дні;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

01 січня 2018 року близько о 12 год. ідучи поблизу річки Грунь у с. Капустинці Липоводолинського району Сумської області, ОСОБА_8 біля дерев`яного мосту помітив стадо гусей, які знаходилися на не охоронюваній та не огородженій ділянці берега. Скориставшись відсутністю сторонніх осіб, ОСОБА_8 здійснив крадіжку трьох дорослих гусей, належних ОСОБА_4 . Розпорядившись викраденим на власний розсуд, обвинувачений завдав потерпілій майнової шкоди на 960 грн. (висновок експерта від 17 січня 2018 року №11).

Вказані злочинні дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

01 лютого 2018 року між потерпілою та обвинуваченим за участю захисника укладено угоду про примирення.

Відповідно до умов угоди про примирення, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, дійшли згоди щодо всіх істотних обставин для даного кримінального провадження, узгодили призначення ОСОБА_8 покарання за вказаною статтею у вигляді обмеження волі на строк 2 роки. Враховуючи щире каяття, згоду потерпілої, відсутність тяжких наслідків, сторони вважають можливим виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання, тому просять застосувавши положення ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Також, у даній угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, а також відшкодування обвинуваченим процесуальних витрат на залучення експерта.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_8 підтвердили, що угода про примирення між ними укладена добровільно, така угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, не заперечував про її затвердження і призначення обвинуваченому узгодженого в угоді покарання.

Захисник ОСОБА_6 просив задовольнити угоду про примирення.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 468, ч. 2 ст. 474 КПК України суд має право затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю.

При цьому судом з`ясовано, що сторони угоди цілком правильно розуміють визначені ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України наслідки укладення та затвердження даної угоди, права, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства та відповідають інтересам суспільства, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані, узгоджений вид покарання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11 грудня 2015 року № 13, суд враховує, що у випадку затвердження угоди про примирення, з`ясування визначених у ч. 1 ст. 75 КК питань, не є обов`язковим.

На підставі викладеного суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, як зазначено в угоді про примирення.

На час ухвалення вироку запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовано.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а процесуальних витрат - у відповідності ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 01 лютого 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

періодично з`являтися для реєстрації до уповноважего органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у кримінальному провадженні: троє гусей, які знаходяться на зберіганні їх власника ОСОБА_4 , залишити у її користуванні.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 858 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч. 6 чи 7 ст. 474 цього Кодексу;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1