Ухвала
Іменем України
26 лютого 2018 року

м. Київ
справа № 1-168/11

провадження № 51-4308 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року.
Вироком Печерського районного суду м. Києва від 12 квітня 2012 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 364 КК та стягнуто судові витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи № 7508/10-11 від 27 вересня 2011 року в розмірі 3 036 грн 20 коп та вартості комплексної судової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи № 17/09 від 08 жовтня 2010 року в розмірі 65 000 грн.
Печерський районний суд м. Києва своєю ухвалою від 04 квітня 2014 року звільнив ОСОБА_5 від призначених за цим вироком покарань та на підставі ч. 3 ст. 88 КК постановив вважати його таким, що немає судимості за вчинення вказаних злочинів.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_5 від сплати судових витрат, стягнутих з нього вказаним вироком.
Апеляційний суд м. Києва ухвалою від 21 листопада 2017 року зазначену ухвалу суду першої інстанції залишив без змін.
У касаційній скарзі захисник порушує питання про скасування вищевказаних судових рішень у зв`язку з їх незаконністю та необґрунтованістю, посилаючись на порушення вимог кримінального процесуального закону, Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Перевіривши доводи, наведені у касаційній скарзі, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Відповідно до вимог ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як убачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, вони стосуються питань, пов`язаних з виконанням вироку, і постановлені відповідно до розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК.
Частиною 5 ст. 539 КПК встановлено, що за наслідками розгляду клопотання суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку, однак касаційне оскарження такої ухвали не передбачено цією нормою закону.
Крім того такі ухвали не є ухвалами суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, які зазначено у ч. 2 ст. 424 КПК, оскільки вони не охоплюються поняттям «судове провадження», визначення якого дано в п. 24 ч. 1 ст. З цього Кодексу.
Отже системний аналіз зазначених норм КПК вказує на те, що ухвали апеляційного суду, якими переглянуто ухвали місцевих судів, постановлені в порядку виконання вироків, касаційному оскарженню не підлягають.
Така законодавча позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема цей Суд у своєму рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що у спосіб, у який ст. 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.
З огляду на викладене, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3