провадження № 51-2466ск18
УХВАЛА

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду колегією у складі:
головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув в судовому засіданні у м. Києві 2 лютого 2018 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року.
У касаційній скарзі засудженийпорушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам статті 427 КПК, суд доходить висновку, що скаргу подано без дотримання вимог вказаної статті.
Відповідно до частини другої статті 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються: 1) найменування суду касаційної інстанції; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) судове рішення, що оскаржується; 4) обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; 5) вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; 6) перелік матеріалів, які додаються.
Так, засуджений у скарзі неправильно вказав назву суду касаційної інстанції, яким є Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду, та не зазначив поштової адреси.
Окрім того, скаржник не пояснив, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Оскільки засуджений просить змінити вирок щодо нього, то така вимога повинна узгоджуватись із положеннями частини першої статті 438 КПК України. Цією статтею передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Оскаржуючи ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області засуджений не зазначає, які саме порушення закону були допущені апеляційним судом при постановленні ухвали за результатами розгляду його апеляції на вирок суду. Він також не наводить, які саме доводи його апеляційної скарги залишилися поза увагою цього суду.
Окрім того, скаржник не сформулював вимог до касаційного суду, що мають узгоджуватись із положеннями статті 436 КПК.
Відповідно до статті 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення. Вимога до суду касаційної інстанції має відповідати вимогам вказаної статті.
Зрештою, засуджений не додав до касаційної скарги копій судових рішень, що оскаржуються, як цього вимагають положення частини п`ятої статті 427 КПК.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим статтею 427 КПК України, суд, керуючись частиною першою статті 429 КПК України, постановив:
- Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Амур?Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року, залишити без руху.

- Встановити, що зазначені в ухвалі недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали. У разі не усунення недоліків касаційної скарги в установлений строк, її буде повернуто особі, яка її подала.
- Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2