Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/3288/15
У Х В А Л А
28.11.2017 року м.Виноградів
Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,
ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
В обгрунтування скарги зіслався на те, що 17.12.2014 року слідчим СВ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_6 , після проведення огляду місця події, у нього було вилучено легковий автомобіль марки ВАЗ-2101, р.н. НОМЕР_1 , синього кольору, який поміщено на штрафмайданчик Виноградівського РВ УМВС.
В ході досудового розслідування він надавав пояснення, що не підробляв ідентифікаційний номер даного автомобіля та що даний автомобіль придбав за власні кошти від третьої особи, однак не оформив права власності на вказане майно у встановленому законом порядку, а керував автомобілем як законний володілець, так як для керування легковим автомобілем на даний час не потребується в обов`язковому порядку бути його власником чи мати відповідне доручення від власника, а достатньо мати при собі свідоцтво про реєстрацію автомобіля та інші, передбачені законом документи.
Станом на теперішній час слідчим не повернуто тимчасово вилучене майно. Автомобіль зберігається на штрафмайданчику не на законних підставах. За цей період міг бути пошкоджений. Просить зобовязати слідчого повернути йому на відповідальне зберігання транспортний засіб.
Прокурор та слідчий вважали, що скарга задоволенню не підлягає.
Скаржник в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Заслухавши учасників, перевіривши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, у рамках якого було подано скаргу, слідчий суддя приходить до наступного.
Судовим розглядом встановлено.
Кримінальне провадження внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за результатами перевірки, проведеної на підставі заяви дружини потерпілого - ОСОБА_7 від 18 жовтня 2014 року.
17 грудня 2014 року ОСОБА_7 надала до Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області заяву про дозвіл на проведення із автомобілем марки ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_1 необхідних перевірок. В той же день після проведення огляду місця події даний автомобіль було поміщено на арештмайданчик Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області.
Постановою слідчого СВ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 27 вересня 2015 року згаданий автомобіль визнано речовим доказом та залишено на місці попереднього зберігання, тобто, на арештмайданчику Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області.
У ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.
Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що скаржник, посилається у скарзі на обставину про те, що автомобіль належить йому, при цьому жодних доказів на підтвердження права власності на нього не зазначає та не подає, й такі у матеріалах провадження відсутні, при цьому, що ідентифікаційне номерне позначення на самому транспортному засобі, згідно висновку експерта № 21/21 від 05 березня 2015 року, нанесене на кузов автомобіля не заводським (кустарним) способом, слід констатувати, що вказаний транспортний засіб не відноситься до майна належному скаржнику. Посилання у скарзі на ч. 1 ст. 100 КПК України про повернення речового доказу якнайшвидше володільцю, крім випадків, передбачених ст. 160-166 та 170-174 КПК України, оскільки інакше порушуються права - є безпідставним.
Скаржник не враховує також наступне.
Відповідно до речення 1 абзацу другого пункту 15 Порядку
державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, - Державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів, крім випадків вибракування їх у цілому, без ідентифікаційного номера або із знищеними, пошкодженими (один чи кілька символів номера візуально не визначаються) чи підробленими (змінено один або кілька символів номера, замінено панель (табличку) або частину панелі (таблички) з номером) ідентифікаційними номерами складових частин (кузова, шасі, рами) не допускається.
Постановою слідчого 27.09.2015 року автомобіль марки ВАЗ 2101, р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом.
Статтею 100 КПК України визначено, що спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства (ч.10). Однак даному порядку передує вирішення судом долю речових доказів і документів при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження (ч.9). На час розгляду скарги судове рішення, яким закінчено кримінальне провадження, - відсутнє, досудове розслідування триває.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 159 КПК України (Глава 15), тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України (Глава 16), тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Крім того, ч.ч. 1 та 2 ст. 168 КПК України, передбачено, що тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Статтею 303 КПК України визначений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
Поруч з наведеним, ст. 169 КПК України, визначений порядок припинення тимчасового вилучення майна.
Дані переліки є чітко визначеними та розширеному тлумаченню не підлягають.
Таким чином, обставини наведені у скарзі, які б підтверджували бездіяльність слідчого свого підтвердження не знайшли, правові підстави для задоволення скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора відповідно до ч.3 ст.307 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1