АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 668/5353/15-к
Номер провадження : 11-кп/791/843/17 Головуючий в І-й інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року листопада місяця 27 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання:

ОСОБА_5 участю прокурора: ОСОБА_6

Захисника: ОСОБА_7
Представника: ТОВ «ЕКО» ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в залі Апеляційного суду Херсонської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0006780 від 16.12.2014 та №0001410 від 14.04.2015, за апеляційною скаргою заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_9 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 31 липня 2017 року щодо:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Херсона, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого : 24.07.2014 Комсомольським районним судом м. Херсона за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця м.Херсона, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 25.05.2015 Комсомольським районним судом м. Херсона за ч.1 ст.191 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 28.01.2016 Білозерським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі,
в с т а н о в и л а:
Зазначеним вироком : ОСОБА_10 визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі;за ч.3 ст. 191 КК України до 4 років позбавлення волі.На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання 5 років позбавлення волі.На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за попереднім вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 24.07.2014р. за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі та призначено остаточне покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Зарахувати в рахунок відбутого покарання строк перебування під вартою з моменту затримання 25.03.2015р. по 21.06.2017р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, і з 21.06.2017р. до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
ОСОБА_11 визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання до призначеного покарання частково приєднано покарання, призначене Білозерським райсудом Херсонської області від 28.01.2016р. у виді 3 років позбавлення волі, та Комсомольським райсудом м. Херсона від 25.05.2015 р. у виді 1 року позбавлення волі та призначено остаточне покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.
Зарахувати в рахунок відбутого покарання строк перебування під вартою з моменту затримання з 25.03.2015р. по 27.03.2015р. та з 28.10.2015р. по 21.06.2017р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, і з 21.06.2017 р. до 31.07.2017 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, звільнивши засудженого із залу суду як такого, що відбув покарання.
Стягнуто з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 солідарно на користь: ТОВ «Партнет Дістрібьюшн» - 28096 грн., ОСОБА_12 242000 грн., ТОВ «Інфініті Еліт» - 27900 грн., ТОВ «Фиш маркет груп» - 36500 грн.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь: ОСОБА_13 2700 грн., КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» -.4877,5 грн., ТОВ «Еко» - 20179 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Вироком суду ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визнано винними в тому, що:
ОСОБА_10 16.12.2014 року близько 02:00 години, знаходячись по АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи прямий корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно, шляхом демонтажу, викрав з фасаду будівлі житлового будинку зовнішній блок кондиціонеру «Euro Ventilation Systems Е09Н», вартістю 2 700 гривень, чим спричинив ОСОБА_13 матеріальних збитків на загальну суму 2 700 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_10 в проміжок часу з 10.01.2015 року по 12.01.2015 близько 02:00 години, знаходячись по АДРЕСА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи прямий корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно, шляхом демонтажу, викрав з фасаду будівлі Херсонського бюро технічної інвентаризації зовнішній блок кондиціонеру «Cooper&Hunter CH-S09USP6», вартістю 4877,5 гривень, чим спричинив КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» матеріальних збитків на загальну суму 4 877,5 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_10 07.02.2015 року близько 20:20 години, знаходячись біля під`їзду АДРЕСА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи прямий корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, відкрито, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилося в утриманні потерпілої ОСОБА_14 за тулуб, внаслідок чого остання впала на землю, відкрито, шляхом ривку викрав з лівої руки потерпілої жіночу сумку, вартістю 300 гривень, в якій знаходилось особисте майно потерпілої, а саме: косметика, вартістю 300 гривень та грошові кошти в розмірі 50 гривень, чим спричинив ОСОБА_14 матеріальних збитків на загальну суму 650 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_10 06.03.2015 року близько 02:00 години, знаходячись по АДРЕСА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи прямий корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно, шляхом демонтажу, викрав з фасаду будівлі складського приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » зовнішній блок кондиціонеру «Samsung AR24HQFSA», вартістю 20179 гривень чим спричинили ТОВ «ЕКО» матеріальних збитків на загальну суму 20 179 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 21.03.2015 року близько 02:00 години, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 , знаходячись по АДРЕСА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи прямий корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно, шляхом демонтажу, викрали з фасаду будівлі магазину «Везунчик» зовнішній блок кондиціонеру «LG P03LH», вартістю 28096 гривень, чим спричинили ТОВ «Партнер Дістрібьюшн» матеріальних збитків на загальну суму 28 096 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_10 23.03.2015 року близько 15:10 години, знаходячись біля ліфтової кабінки в приміщенні під`їзду АДРЕСА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи прямий корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, відкрито, із погрозою і застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та подальшого застосування фізичного насильства, яке виразилося в затулянні рота рукою та утриманні біля стінки малолітнього потерпілого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відкрито викрав з лівої кишені штанів потерпілого мобільний телефон «LGL60I», модель: LG - XI35, чорного кольору (імей А: НОМЕР_1 , імей В: НОМЕР_2 , с/н: НОМЕР_3 ), вартістю 1600 гривень, чим спричинив законному представнику малолітнього ОСОБА_16 (матері) матеріальних збитків на вищевказану суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 24.03.2015 року близько 02:00 години, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 , знаходячись по АДРЕСА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи прямий корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно, шляхом демонтажу, викрали з фасаду будівлі магазину «Сва» зовнішній блок кондиціонеру «Cooper&HunterSl 8FTXG», вартістю 24200 гривень, чим спричинили фізичній особі-підприємцю ОСОБА_17 матеріальних збитків на загальну суму 24 200 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 24.03.2015 року близько 23:50 години, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 , знаходячись по АДРЕСА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи прямий корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно, шляхом демонтажу, викрали з фасаду будівлі аптеки зовнішній блок кондиціонеру «WESTGAS-2403», вартістю 16 100 гривень, чим спричинили ТОВ «Інфініті Еліт» матеріальних збитків на загальну суму 16 100 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 25.03.2015 року о 02:57 годині, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 , знаходячись на розі вул. 49 Гвардійської Дивізії та пр. 200 років Херсону в м. Херсоні, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи прямий корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно, шляхом демонтажу, викрали з фасаду будівлі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 » зовнішній блок кондиціонеру «Samsung AQ 24 UGFN» вартістю 36 500 гривень, чим спричинили ТОВ «Фиш маркет груп» матеріальних збитків на загальну суму 36 500 гривень.
Крім того ОСОБА_10 в грудні місяці 2014 року знаходячись за адресою: АДРЕСА_11 , отримав від ОСОБА_18 кутову шліфувальну машину «Інтерскол» 900 WT вартістю 800 гривень, усно домовившись про проведення ремонтних робіт, у вищевказаній квартирі, яка належить ОСОБА_19 . Проте, 26.12.2014 близько 19:00 ОСОБА_10 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, повторно, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на привласнення та розтрату чужого майна, яке було йому ввірено ОСОБА_18 , а саме кутову шліфувальну машину «Інтерскол» 900 WT, вартістю 800 гривень, порушуючи попередню домовленість про повернення вказаного майна власнику, привласнив та в подальшому розтратив, шляхом залогу, кутову шліфувальну машину «Інтерскол» 900 WT до ПТ ломбарду «Скарбниця», за що отримав 100 гривень, які витратив на власні потреби, в результаті чого заподіяв потерпілому матеріальний збиток на суму 800 гривень.
Не погоджуючись з вироком суду заступник прокурора Херсонської області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій вважає вирок суду незаконним і таким, що підлягає перегляду в апеляційному порядку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а стосовно ОСОБА_10 ще й через порушення кримінального процесуального закону.
В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що суд належним чином не роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_10 вимоги ч.3 ст.349 КПК України та не з`ясував чи правильно він розуміє зміст обставин вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, який йому інкриміновано, та положення цього Закону.
З вироку суду вбачається, що ОСОБА_10 детальних показань, з яких можливо б було зробити висновок про вчинення ним злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, суду не надав, а лише зазначив, що визнає обвинувачення, оскільки заволодів шліфувальною машинкою ОСОБА_18 , який довірив йому її по роботі. Незважаючи на це, суд у порушення вимог ч.3 ст.349 КПК України ухвалив спрощений порядок розгляду кримінального провадження, під час якого залишились не з`ясованими обставини, які мають істотне значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого. Так в матеріалах провадження відсутні докази, які б свідчили про розтрату майна ввіреного ОСОБА_10 у зв`язку із трудовими відносинами чи на підставі цивільно-правових угод, у зв`язку з чим останній не є суб`єктом злочину, передбаченого ст.191 КК України. З урахуванням певних обставин кримінального провадження, які відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України судом першої інстанції не досліджувались, дії ОСОБА_10 можливо кваліфікувати за ст.185 КК України, як таємне викрадення майна чи за ст.190 КК України, як шахрайство.
Вважає, що вирок суду в частині засудження ОСОБА_10 за ч.3 ст.191 КК України, відповідно до вимог ч.1 ст.412 КПК України, підлягає скасуванню, а провадження в цій частині призначенню до нового розгляду у суді першої інстанції.
Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_11 , судом першої інстанції порушено вимоги ч.4 ст.70 КК України, відповідно до яких за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_11 раніше притягувався до кримінальної відповідальності вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 25.05.2015 року за ч.1 ст.191 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України звільнено з іспитовим строком 1 рік та вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 28.01.2016 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Суд обґрунтовано прийняв рішення про призначення обвинуваченому покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, однак всупереч вимогам закону призначив покарання за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_11 засуджено вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 25.05.2015 року до покарання з випробуванням, тоді як у даному випадку ці вироки мали б виконуватись самостійно, про що суд у вироку не зазначив. Крім того, з урахуванням того, що іспитовий строк сплинув 25.05.2016 року, покарання ОСОБА_20 відбуте, тому призначене обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вказаного вироку є неправильним.
Просить вирок Херсонського міського суду від 31 липня 2017 року стосовно ОСОБА_10 в частині засудження за ч.3 ст.191 КК України скасувати та в цій частині призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Цей же вирок стосовно ОСОБА_11 змінити, виключити з резолютивної частини вироку при визначені покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України вказівку про призначення обвинуваченому покарання з урахуванням вироку Комсомольського районного суду м. Херсона від 25.05.2015 року. В решті вирок суду стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляції, думку прокурора, який підтримав апеляцію, захисника та представника потерпілого які апеляцію не підтримали, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації їх дій за вказаними статтями обґрунтовано доказами, які досліджено судом у порядку ч.3 ст.349 КПК України та ніким не оспорюються. Тому суд апеляційної інстанції відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги прокурора.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_10 визнано винним та засуджено за ч.3 ст.191 КК України, тобто за привласнення та розтрату чужого майна, яке було ввірено особі, вчинене повторно. Діяння може кваліфікуватись як привласнення чи розтрата лише у разі коли його предметом виступає майно, яке знаходилось у правомірному володінні винного, який був наділений правомочністю по розпорядженню, управлінню, доставці або збереженню такого майна. Така правомочність може обумовлюватись службовими обов`язками, договірними відносинами або спеціальними дорученнями. Ця правомочність може виникати у осіб, які перебувають у трудових відносинах з підприємством, установою чи організацією, а також на підставі цивільно-правових угод підряду, найму, оренди, комісії, прокату, перевезення, зберігання.

Так, в суді ОСОБА_10 визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.191 КК України та пояснив, що у грудні 2014 року він заволодів шліфувальною машиною ОСОБА_18 , котрий довірив її йому по роботі. Вказане майна було ввірене ОСОБА_10 на підставі цивільно-правової угоди з ОСОБА_18 , до якого підрядиввся виконувати будівельні роботи, як про це вказано в обвинувальному висновку і ніким не оспорювалося.

Крім того, ОСОБА_10 раніше 22.07.2014 року притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 191 КК України за вчинення аналогічного злочину(заволодіння перфоратором). (Т.2 а.п.46)

Суд першої інстанції, з`ясував всі обставини, які мають істотне значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого, та згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України ухвалив спрощений порядок розгляду кримінального провадження, чим не порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Призначаючи покарання ОСОБА_11 , суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_11 раніше притягувався до кримінальної відповідальності вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 25.05.2015 року за ч.1 ст.191 КК України до 1 року позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік (т. 3 а.п.50-51) та вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 28.01.2016 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Частиною 4 ст.70 КК України передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. При цьому п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджена до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Оскільки вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 25.05.2015 року ОСОБА_11 був засуджений до одного року позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, то цей вирок необхідно виконувати самостійно, про що суд першої інстанції в оскаржуваному вироку не зазначив. Крім того, оскільки іспитовий строк закінчився ще 25.05.2016 р., призначене покарання ОСОБА_11 вважається відбутим, тому суд першої інстанції неправильно призначив ОСОБА_11 покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів з урахуванням вироку Комсомольського районного суду м. Херсона від 25.05.2015 р.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою щодо ОСОБА_11 та підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з чим вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_10 необхідно залишити без змін, а відносно ОСОБА_11 на підставі п.4 ч.1 ст.409 КПК України зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 31 липня 2017 року відносно ОСОБА_10 залишити - без зміни.
Цей же вирок відносно ОСОБА_11 змінити.
Виключити з резолютивної частини вироку при призначенні покарання ОСОБА_11 на підставі ч.4 ст.70 КК України вказівку стосовно призначення покарання з урахуванням вироку Комсомольського районного суду м. Херсона від 25.05.2015 р.
Вважати ОСОБА_11 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати покарання призначене вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 28.01.2016 р., яким ОСОБА_11 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, та остаточно призначити 3 роки 3 місяці позбавлення волі.
Зарахувати ОСОБА_11 в рахунок відбутого покарання строк перебування від вартою з 25.03.2015 р. по 27.03.2015 р. та з 28.10.2015 р. по 21.06.2017 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, та з 22.06.2017 р. по 31.07.2017 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Звільнений з-під варти по відбуттю покарання.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/. ОСОБА_4 /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2