Бучацький районний суд Тернопільської області
15 квітня 2010 року Бучацький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді Федорончука В.Б.,
при секретарі Пастушаку І.Д.,
з участю обвинувача Рекуша О.Р.,
потерпілого ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучача справу про обвинувачення ОСОБА_2, 20 вересня
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя смт.
ОСОБА_3 Бучацького району Тернопільської
області, українця, громадянина України, з
середньою - спеціальною освітою, оператора
котельні Золотопотіцької СЗОШ, неодруженого,
раніше не судимого,
за ч.1 ст.122 КК України,
28 листопада 2009 року, біля 22 год. 30 хв., біля входу в приміщення бару «Крапка», що знаходиться по вулиці Д.Галицького в смт.Золотий Потік Бучацького району, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через непорозуміння виникла словесна суперечка, яка переросла в бійку. Під час конфлікту ОСОБА_2 умисно наніс удар кулаком правої руки ОСОБА_1 в обличчя, від чого останній отримав тілесне ушкодження у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи, яке за ознакою тривалого розладу здоровя відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 суду показав, що 28 листопада 2009 року він, а також ще декілька жінок, знаходилися в приміщенні бару «Крапка», що розташований в смт. Золотий Потік і належить ОСОБА_4, де з друзями відпочивав. Приблизно біля 22 год. 00 хв., в приміщення бару зайшов ОСОБА_1, який замовив випивку, а коли ОСОБА_4 повідомила, що заклад зачинено, останній обурився та почав виражатись нецензурними словами, образливо чіплятись до присутніх. Припиняючи хуліганські дії ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виштовхали ОСОБА_1 з приміщення бару і зачинили за ним двері. Через кілька хвилин ОСОБА_5 з ОСОБА_4 вийшли на вулицю і він почув, як на вулиці біля бару ОСОБА_1 знову до них чіпляється. Тоді він вийшов з приміщення бару, взяв ОСОБА_1 за руку та спробував його відвести в сторону, проте останній почав пручатись. Тоді він наніс останньому удар кулаком в обличчя, від чого той впав на землю. На цей момент до місця конфлікту підбігли ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які бійку розборонили і на цьому конфлікт припинився.
Оскільки підсудний в судовому засіданні повністю визнав вину в скоєнні злочину, дав показання згідно змісту пред`явленого йому обвинувачення, погодився зі всіма доказами по справі, відмовившись від їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що в силу ст.299 КПК України слід обмежити дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного та потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_1 суду показав, що 28 листопада 2009 року, біля 22 год. 00 хв., він разом із своїм другом ОСОБА_6, підїхали на автомобілі, що належить йому в смт. Золотий Потік Бучацького району, а саме до бару „Крапка, так як в той час у даному населеному пункті не було світла, а коли він проїжджав даний заклад, то побачив, що світить свічка у вікні, тому вирішив зайти у приміщення бару для того, щоб купити пляшку горілки. Коли він зайшов у приміщення бару „Крапка, його товариш залишився в автомобілі. Всередині закладу за столиком сиділо четверо людей, троє з яких були невідомі йому, окрім ОСОБА_4 - власниці даного закладу. Він підійшов до барної стійки і попросив ОСОБА_4 зробити кави, на що остання відповіла, що кави зробити не зможе, оскільки немає світла. Тоді він попросив продати пляшку горілки, на що власниця бару відповіла, що горілкою не торгує і бар в даний час зачинений. Він спитав, чому немає вивіски.. Це призвело до того, що між ним та ОСОБА_4 розпочався конфлікт. В ході суперечки він розвернувся та вийшов із приміщення. І в цей час до нього підбіг ОСОБА_2, що також знаходився в приміщенні бару, який взяв його за руку і звів по сходах вниз до автомобіля, який був припаркований неподалік. Підійшовши до автомобіля, він захотів забрати свою руку від ОСОБА_2, однак останній міцно тримав його. Це призвело до виникнення конфлікту між ними. В ході даного конфлікту ОСОБА_2 наніс йому удар рукою в обличчя, в результаті чого він відчув як в нього щось тріснуло в ділянці щелепи і впав на землю, на деякий час втративши свідомість. На цьому конфлікт припинився. Коли він отямився і піднявся із землі, то біля нього стояв ОСОБА_6 і більше нікого не було. Підсудний ОСОБА_2 повністю відшкодував йому збитки, а тому він відмовляється від цивільного позову і просить суд суворо не карати підсудного.
Оцінюючи в сукупності докази, здобуті в судовому засіданні, з матеріалами справи, суд прийшов до переконання, що вина підсудного ОСОБА_2 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст.122 КК України органом досудового слідства кваліфіковано вірно, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом'якшують покарання визнання вини особою, що вчинила злочин, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, позитивну характеристику по місцю проживання, думку потерпілого, який просить суворо не карати підсудного, і приходить до переконання, що йому слід призначити покарання у виді обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, і покласти на нього окремі обовязки, передбачені ст.76 КК України.
Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю один рік.
Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 залишити без розгляду.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_2 попередню підписку про невиїзд.
На вирок може бути подана апеляція протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення в апеляційний суд Тернопільської області через Бучацький районний суд.
Суддя В.Б.Федорончук