У Х В А Л А
Іменем України
26 грудня 2017 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 подане в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, по кримінальному провадженню № 0000115 від 13 вересня 2016,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Заявник обґрунтовує клопотання тим, що 21.08.2017р. слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 у справі № 761/29215/17 постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання прокурора про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000115 від 13.09.2016р., а саме грошові кошти, які належать на праві власності ОСОБА_5 та були вилучені під час обшуку, який відбувся 16.08.2017р. за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 не згоден з рішенням суду про накладення арешту на грошові кошти, що належать йому на праві власності та були безпідставно вилучені підчас обшуку. Вважає, прийняте рішення таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, та є таким, що грубо порушує права ОСОБА_5 .

Заявник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання попереджався належним чином, що не перешкоджає розгляду.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що на даний час походження грошових коштів не встановлено.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Отже, клопотання подано до належного суду.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З мотивувальної частини ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 21.08.2017 вбачається, що арешт було накладено з метою збереження речових доказів та можливої конфіскації майна як виду покарання.
Однак з клопотання заявника та долучених до нього документів вбачається законність походження грошових коштів, та невідповідність такого майна вимогам ст. 98 КПК Україна.
До такого висновку слідчий суддя приходить виходячи з наступного.
Так, ухвалою слідчого судді від 21.08.2017 року було накладено арешт на грошові кошти, вилучені 16.08.2017 під час обшуку, проведеного у даному кримінальному провадженні за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

?494 303 грн. (чотириста дев`яносто чотири тисячі триста три грн.),

?11 697 доларів США (одинадцять тисяч шістсот дев`яносто сім доларів США),

?35 640 євро (тридцять п`ять тисяч шістсот сорок євро),

?60246 (шістдесят тисяч двісті сорок шість) гривень,

?26205 (двадцять шість тисяч двісті п`ять) доларів США,

?66405 (шістдесят шість тисяч чотириста п`ять) євро,

?800 (вісімсот) фунтів,

?1920 (одна тисяча дев`ятсот двадцять) швейцарських франків,

?19350 (дев`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят) польських злотих),

?155560 (сто п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот шістдесят) російських рублів.

До клопотання про скасування арешту заявником долучено ряд документів, які підтверджують законність походження вищевказаних грошових коштів, зокрема: копія договору позики від 19.09.2016р.; копія договору позики грошей від 16.08.2015р.; Копія розписки від 16.08.2015р.; Копія розписки від 10.08.2017р.; Копія розписки від 15.08.2017р.; Копія договору права власності на приміщення за адресою - АДРЕСА_1 ; Копія нотаріальних пояснень ОСОБА_6 від 12.10.2017р. за реєстровим номером №64; Копія нотаріальних пояснень ОСОБА_7 від 12.10.2017р. за реєстровим номером № 326; Копія договору купівлі-продажу від 30.09.2011р.; Копія договору банківського вкладу «Банківська класика+№ 04/02/2015 від 04.02.2015р. та заява на видачу готівки № 5887.

Крім того, заявником у клопотанні наведенні ґрунтовні пояснення причини знаходження вищевказаних грошових коштів за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: « ОСОБА_5 розмістив грошові кошти в приміщенні за адресою АДРЕСА_1 з метою надійного їх зберігання до повернення їх згідно договору позики від 19.09.2016р., укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

Грошові кошти, які ОСОБА_5 розмістив у вищевказаному приміщені належали йому особисто та були отримані від громадянина ОСОБА_9 в рахунок повернення боргу, згідно договору позики від 16.08.2015р., укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 ».

Отже враховуючи, що арештовані грошові кошти мають законне походження вони не можуть бути визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні а тому відсутні підстави для існування арешту такого майна.

Також, як зазначає заявник ОСОБА_5 підозра в даному кримінальному провадженні не пред`явлена.
Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 131 КПК України. Відповідно до ч. З ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Вбачається, що під час вирішення питання про застосування арешту майна, в рамках проведення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий як сторона кримінального провадження, на яку покладено обов`язок виконати таке завдання кримінального судочинства, як недопущення необґрунтованого процесуального примусу, зобов`язаний подати слідчому судді або суду докази обставин, на які він посилається. При цьому, арешт майна допускається, якщо буде доведено обґрунтованість підозри у вчинені кримінального правопорушення, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підприємства і в такий спосіб може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням.
Оскільки поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слід зазначити позицію Європейського суду з прав людини, відображену, зокрема, у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що є факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, пункт 32, Series А, N 182).
Арешт на майно накладається виключно, якщо є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, або призначалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом. Предметом арешту може бути майно, яке перебуває у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Тобто із змісту вказаних положень, вбачається, що накладення арешту на майно особи не причетної до вчиненого кримінального правопорушення - не передбачений КПК України.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України єдиною підставою арешту майна є наявність сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт на майно було накладено необґрунтовано оскільки відсутня підстава для арешту майна, тому, враховуючи вищевикладене вважаю, що клопотання адвоката ОСОБА_4 подане в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, по кримінальному провадженню № 0000115 від 13 вересня 2016 підлягає до задоволення.
Керуючись ст.110, 174 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_4 подане в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, по кримінальному провадженню № 0000115 від 13 вересня 2016 - задовольнити.
Скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 серпня 2017 у справі № 761/29215/17 на грошові кошти, вилучені 16.08.2017 під час обшуку, проведеного у кримінальному провадженні № 0000115 від 13 вересня 2016 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
?494 303 грн. (чотириста дев`яносто чотири тисячі триста три грн.),
?11 697 доларів США (одинадцять тисяч шістсот дев`яносто сім доларів США),
?35 640 євро (тридцять п`ять тисяч шістсот сорок євро),
?60246 (шістдесят тисяч двісті сорок шість) гривень,
?26205 (двадцять шість тисяч двісті п`ять) доларів США,
?66405 (шістдесят шість тисяч чотириста п`ять) євро,
?800 (вісімсот) фунтів,
?1920 (одна тисяча дев`ятсот двадцять) швейцарських франків,
?19350 (дев`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят) польських злотих),
?155560 (сто п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот шістдесят) російських рублів.
Зобов`язати прокурора відділу прокуратури м. Києва, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000115 від 13 вересня 2016, негайно повернути ОСОБА_5 , вилучені під час обшуку 16.08.2017р. в приміщенні за адресою АДРЕСА_1 грошові кошти:
?494 303 грн. (чотириста дев`яносто чотири тисячі триста три грн.),
?11 697 доларів США (одинадцять тисяч шістсот дев`яносто сім доларів США),
?35 640 євро (тридцять п`ять тисяч шістсот сорок євро),
?60246 (шістдесят тисяч двісті сорок шість) гривень,
?26205 (двадцять шість тисяч двісті п`ять) доларів США,
?66405 (шістдесят шість тисяч чотириста п`ять) євро,
?800 (вісімсот) фунтів,
?1920 (одна тисяча дев`ятсот двадцять) швейцарських франків,
?19350 (дев`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят) польських злотих),
?155560 (сто п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот шістдесят) російських рублів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1