Справа № 1-11/98
Провадження № 1-в/303/106/18
УХВАЛА
23 квітня 2018 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево клопотання ОСОБА_3 про визнання його таким, що не судимий за ч.3 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року), по якій був заарештованим 06 грудня 1994 року під час досудового слідства по кримінальній справі № 1-11/98, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про визнання його таким, що не судимий за ч.3 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року), по якій був заарештованим 06 грудня 1994 року під час досудового слідства по кримінальній справі № 1-11/98.
Вимоги клопотання обґрунтовує тим, що 06 грудня 1994 року його було взято під варту слідчим СВ Мукачівського міського відділу міліції по підозрі у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року). Під час проведення досудового розслідування слідчим не було доведено його вину в скоєні злочину, передбаченого ч.З ст. 142 КК України, а тому слідчим їхні дії були перекваліфіковані на ч.2 ст. 206та ч.1 ст.187 КК України (в редакції 1960 року). По такій кваліфікації кримінальна справа була направлена до Мукачівського міського суду. 12 січня 1995 року слідчим СВ Мукачівського МВВС під час досудового слідства йому було змінено міру запобіжного заходу із тримання під вартою на підписку про невиїзд. Під час судового розгляду даної справи за ч.1 ст.187 КК України (в редакції 1960 року) судом його було оправдано. Вироком Мукачівського міського суду у справі № І-11/98 від 02 березня 1998 року його було засуджено за ч.2 ст.206 КК України (в редакції 1960 року) на два роки позбавлення волі, з іспитовим строком на один рік. Проте, слідчим під час досудового розслідування було перекваліфіковано їхні дії з ч.З ст.142 на ч.1 ст.187 та ч.2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року), але статистичні картки про перекваліфікацію злочину та рух порушеної кримінальної справи за ч.З ст.142 КК України слідчим не було виставлено до Інформаційного Центру УВС України в Закарпатській області. По даним Департаменту інформаційних технологій МВС України по сьогоднішній день він являється особою, яку 06.12.1994 року заарештовано Мукачівським МВВС Закарпатської області за ч.З ст.142 КК України (в редакції 1960 року) звільнено 12.01.1995 року на підставі ст..165 КПК України міру запобіжного заходу змінено на підписку про невиїзд, інших відомостей до МВС не надходило. Такі протиріччя в статистичному обліку злочинів УМВС України в Закарпатській області щодо нього привело до того, що йому відмовляють у відкритті закордонної робочої візи. На його звернення до керівництва Мукачівського МВ ГУНП в Закарпатській області щ метою виставлення відповідних статистичних карток про рух порушеної кримінальної справи за ч.З си.142 КК України (в редакції 1960 року) по якій його було заарештовано, йому відмовили посилаючись на те, що не мають відповідних доказів від суду. Згідно листа Мукачівського міськрайонного суду від 28.03.2018 року матеріали кримінальної справи за №1-11/98 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч.2 ст.206 ч.1 ст.187 КК України знищена за строком давності. У зв`язку з цим, він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Прокурор Мукачівської місцевої прокуратури заперечень щодо задоволення клопотання не висловив.
ОСОБА_3 , його адвокат ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися, натомість подали до суду заяву про розгляд клопотання в їх відсутності, вимоги клопотання просили задовольнити.
Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку.
Згідно вимог п.14 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
За обліками МВС, громадянин України ОСОБА_3 на території України станом на 15 січня 2018 року в розшуку не перебуває. Разом з тим, є особою, яку 06.12.1994 року заарештовано Мукачівським МВВС Закарпатської області за ч.3 ст. 142 КК України (в редакції 1960). Звільнено 12.01.1995 рішенням СВ Мукачівського МВВС Закарпатської області від 12.01.1995 на підставі ст.. 165 КПК України і міру запобіжного заходу змінено на підписку про невиїзд. Інші відомості до МВС не надходили. 11.07.1995 заарештовано прокуратурою м.Мукачево Закарпатської області за ст. 17, ч.3 ст. 117 КК України (в редакції 1960). Звільнено 14.08.1995 постановою Мукачівського районного суду Закарпатської області від 14.08.1995 на підставі ст.. 234-ст.236-4 КК України. Інші відомості до МВС не надходили, що підтверджується довідкою МВС України серії АА № 0222299.
З повідомлення Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 14.03.2018 року за № 5-3107/106/26/1-18 слідує, що заяву ОСОБА_3 від 07.02.2018 щодо виставлення статистичних карток по кримінальній справі, за яку його було засуджено у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) стосовно руху ч.3 ст. 142 КК України (в редакції 1960) розглянуто та заявника повідомлено, що до Мукачівського міськрайонного суду було надано запит та отримано вирок суду від 02.03.1998 року. Однак, у вказаному вироку суду по справі за № 1-11/98 рух за ч.3 ст. 142 КК України не вказано та іншої інформації із суду стосовно ОСОБА_3 не отримано, а тому в органу досудового розслідування немає правових підстав повторно виставляти статистичні картки щодо руху ч. 3 ст. 142 КК України (в редакції 1960 р.).
Згідно вироку Мукачівського міського суду Закарпатської області від 02.03.1998 року,
ОСОБА_3 визнано винним по ст.. 206 ч.2 КК України та призначено йому покарання два роки позбавлення волі. На підставі ст.. 45 КК України не приводити вирок у виконання, якщо протягом одного року засуджений не вчинить нового злочину і зразковою поведінкою виправдає виявлене йому довір`я. За ст.. 187 ч.1 КК України ОСОБА_3 оправдано. Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишено попередньою - підписку про невиїзд.
Згідно мотивувальної частини вказано вище вироку, в ході досудового слідства у кримінальній справі 05 грудня 1994 року по факту розбійницького нападу на квартиру ОСОБА_9 було порушено кримінальну справу за ч.2 ст. 142 КК України. Однак, відповідно до повідомлення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області № 101-13/46/18-Вих від 28.03.2018 року, кримінальна справа № 1-11/98 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 за ч.2 ст.206 ч.1 ст.187 КК України, знищена за строком давності, згідно акту про вилучення для знищення кримінальних справ Мукачівського міського суду за 1998 рік. Таким чином, суд позбавлений можливості дослідити постанову слідчого про перекваліфікацію дій ОСОБА_3 з ч. 3 ст. 142 на ч.1 ст. 187 та ч.2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року).
Судом належними та допустимими доказами не встановлено, що ОСОБА_3 судимий за ч.3 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року), по якій був заарештованим 06 грудня 1994 року під час досудового слідства по кримінальній справі № 1-11/98 про обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 за ст. ст. 206 ч.2, 187 ч.1 КК України. За таких обставин, клопотання ОСОБА_3 про визнання його таким, що не судимий за ч.3 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року), по якій був заарештованим 06 грудня 1994 року під час досудового слідства по кримінальній справі № 1-11/98 є підставним та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 , - задоволити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кольчино Мукачівського району, мешканця АДРЕСА_1 , визнати таким, що не судимий за ч.3 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року), по якій був заарештованим 06 грудня 1994 року під час досудового слідства по кримінальній справі № 1-11/98 про обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 за ст. ст. 206 ч.2, 187 ч.1 КК України.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.
Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК УКраїни, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1