Провадження № 1-в/344/272/17
У Х В А Л А

10 листопада 2017 року місто Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , вивчивши подання начальника Івано-Франківського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про вирішення питання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» до ОСОБА_2 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 23.02.2017 року за ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

При вирішенні питання про можливість прийняття даного подання до розгляду по суті враховую наступне.

Вказаним вище вироком ОСОБА_2 засуджено до покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування основного покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ч.1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; вирок у частині позбавлення ОСОБА_2 права керування транспортними засобами підлягає реальному виконанню. Також вироком було задоволено частково позов потерпілого ОСОБА_3 : стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 3580 грн. 56 коп., моральну шкоду в сумі 30000 грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У вказаному поданні ставиться питання про застосування до засудженого ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до вимог ст.7 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року, скоротити на половину невідбуту частину покарання засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, за злочини, що не є особливо тяжкими, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6 цього Закону.

При цьому слід зазначити, що відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія застосовується лише тоді, коли на це є згода засудженого. А тому при направленні таких матеріалів до суду, доцільно роз`яснювати наслідки застосування амністії засудженому та доцільно долучати його згоду на її застосування.

Водночас, у резолютивній частині подання слід конкретно вказувати вимогу з якою звертається заявник, а не вказувати, як це зазначено в поданні, що заявник направляє матеріали до суду для вирішення питання, оскільки суд має вирішувати ту вимогу, яку поставлено у поданні, а не сам, на власний розсуд вирішувати ті чи інші питання, про що зазначено вище.

Не суддя, а посадова особа, що складає подання, має визначитись у вказаному питанні, зібрати матеріали, відповідно оформивши такі, що і має бути відображено у резолютивній частині подання.

Окрім того, одночасно із підготовкою такого подання та матеріалів, заявнику необхідно дотримуватись і вимог Закону України «Про застосування амністії в Україні», здійснювати перевірку на предмет наявності чи відсутності обставин при яких амністія не може бути застосована.

При таких обставинах подання не може бути призначено до розгляду по суті, а його слід повернути заявнику для належного оформлення.

На підставі викладеного, ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», керуючись ст. ст. 369-372, 537-539 КПК України,

У Х В А Л И В :
Подання начальника Івано-Франківського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про застосування амністії до ОСОБА_2 повернути заявнику для належного оформлення.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1