АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/352/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 641/5420/16-к
Категорія: ч.1 ст.115, ч.1 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0000356 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 травня 2017 року, ухвалений стосовно ОСОБА_9 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст.185 КК України, та призначено покарання: за ч. 1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 12 років; за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_9 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років.
Запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з моменту затримання з 28.02.2016 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_9 в строк призначеного покарання час перебування його під вартою у період з 28.02.2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати, пов`язані за проведенням експертиз: № 2096 від 16.05.2016 року в сумі 439,80 грн., № 115 від 23.05.2016 року в сумі 1587 гривень 72 коп., № 104 від 23.05.2016 року в сумі 2116,96 гривень, № 52 від 23.05.2016 року в сумі 2116 гривень 96 коп., № 530 від 20.04.2016 року в сумі 1231 грн. 44 коп., а всього 7492 гривні 88 коп.
Долю речових доказів суд вирішив відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Згідно вироку, ОСОБА_9 , 18 лютого 2016 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння на території парку імені «Артема», поблизу проїжджої частини дороги по вул. Морозова в м. Харкові, побачив раніше незнайому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у цей час йшла по дорозі у напрямку «Алеї Слави». Порівнявшись з ОСОБА_9 , потерпіла штовхнула його своїм плечем та, обігнавши ОСОБА_9 , попрямувала далі. На ґрунті раптово виниклого неприязненого відношення до потерпілої, у ОСОБА_9 , раптово виник умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_10 через те, що остання штовхнула його. ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажаючи їх настання, наздогнавши потерпілу та знаходячись у неї за спиною, наніс декілька ударів молотком по голові потерпілої, який заздалегідь взяв з собою з дому. Від нанесених ударів ОСОБА_10 , впала на землю обличчям до низу. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя потерпілої, ОСОБА_9 продовжив наносити удари молотком по голові та талубу потерпілій, яка вже лежала на землі обличчям до низу. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 12/641 ДМ /16 від 27.04.2016 року, потерпілій ОСОБА_10 , було спричинено наступні тілесні ушкодження: - відкрита черепно-мозкова травма глови у вигляді забитих ран на волосистій частині голови та обличчі; - садна в правій скроневій області; - синці в лобній області, на верхній та нижніх покровах правого ока, на верхньому повіку лівого ока, розрив оболонок окового яблука; - переломи кісток мозкового та лицевого черепу; - розриви твердої мозкової оболонки, крововиливи під тверду та м`які мозкові оболонки та у шлуночку головного мозку, вогнище забою розмічення головного мозку в області верхньої тім`яної долі правої півкулі головного мозку; - вогнище забою головного мозку в області основи лобної долі правої півкулі головного мозку. На тулубі: садна на передній поверхні грудної клітини ліворуч, на передній поверхні живота праворуч. На кінцівках: синці на розгинальній поверхні п`ястково фалангового суглоба п`ятого пальця лівої кісті, на передньозовнішній поверхні лівого стегна, на передньовнутрішній поверхні гомілки, садно на передній поверхні правого колонного суглоба. Причиною смерті ОСОБА_10 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12/614-ДМ/16 від 27.04.2016 стала відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забитих ран, саден та синців на голові, розриву оболонок правого очного яблука, що супроводжувалося переломами кісток мозкового та лицевого черепу, крововиливами під тверду мозкову оболонку та під м`які мозкові оболонки, розриви твердої мозкової оболонки, вогнища забою-розмізчення головного мозку, а також вогнища забою головного мозку. Вказані тілесні ушкодження були спричинені з силою, достатньою для їх утворення від неодноразової (не менше ніж 14) ударної та ударно - ковзаючої дії тупим предметом з обмеженою діючою поверхнею. Між отриманими тілесними ушкодженнями, які були спричинені ОСОБА_10 та настанням її смерті - мається причинний зв`язок. Після чого, ОСОБА_9 , переконавшись, що потерпіла не подає ознак життя, з місця скоєння злочину зник.
Крім того, 18 лютого 2016 року, приблизно о 19 годині 45 хвилин, ОСОБА_9 , після вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 при вищевказаних обставинах, вирішив повернутися на місце вчинення злочину, а саме до парку «імені Артема», поблизу проїжджої частини дороги вул. Морозова в м. Харкові, з метою скоєння крадіжки майна ОСОБА_10 .
Так, повернувшись на місце вчинення злочину, ОСОБА_9 побачив біля тіла ОСОБА_10 її сумку, в якій знаходились два мобільні телефони: «Nokia» моделі «5230» чорного кольору, вартість якого складає 526 грн.67 коп., та «Nokia» моделі «С1-02» бузкового кольору з чорними вставками, вартістю 293 грн. 33 коп., планшет «ASUS» модель «К01А» (МЕ 70 СХ) чорно-білого кольору, вартістю 1255 грн. 00 коп. Усвідомлюючи, що ОСОБА_10 мертва, знаходячись у малолюдному місці в вечірній час, де його діям не можуть завадити сторонні особи, у останнього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою його подальшого продажу. Забравши вказані речі померлої, ОСОБА_9 , з викраденим майном зник, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд. Після чого, два вищевказані мобільні телефони продав ФОП « ОСОБА_11 » - ОСОБА_12 , у приміщенні універмагу «Дитячий світ», що розташований за адресою: м. Харків, площа Конституції, 9 - за 350 гривень. Викрадений планшет «ASUS» модель «К01А» (МЕ 70 СХ) чорно-білого кольору, залишив собі для власного користування. Відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2096 від 16.05.2016 року, загальна вартість викраденого майна становить 2075 гривень. Вказаними протиправними діями ОСОБА_9 , було спричинено матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_10 на суму 2075 гривень.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок районного суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування своєї апеляційної вимоги апелянт посилається на те, що судовий розгляд в суді першої інстанції проведено не в повному обсязі та однобічно, а висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки злочин за ч.1 ст.115 КК України він не вчиняв, що призвело до істотної неповноти судового розгляду та призначення занадто суворого покарання.
Зокрема, як зазначає обвинувачений в своїх апеляційних доводах, він не вчиняв вбивства та не заподіював будь-яких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 за обставин, які зазначені в обвинуваченні, а лише, впевнившись, що його ніхто не бачить, таємно викрав майно потерпілої та розпорядився ним на власний розсуд. Крім того, ОСОБА_9 вказує на те, що він погано пам`ятає зазначені події, у зв`язку з травмою голови, яку отримав він раніше.
Більш того, обвинувачений зазначає про те, що висновки суду щодо доведеності його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, ґрунтуються на доказах, які отриманні з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Так, як зазначає обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, під час досудового розслідування з боку працівників правоохоронних органів на нього був застосований моральний та психологічний тиск, внаслідок чого він був вимушений оговорити себе. Також, на думку апелянта, слідчий експеримент від 09 червня 2016 року було проведено з порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки усі його дії були під контролем працівників поліції. Крім того, обвинувачений вказує про те, що висновки судово-психіатричної експертизи у вироку належним чином не вмотивовані.
Внаслідок зазначених істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, а саме однобічності та неповноти судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок районного суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Прокурор у відповідності до норм ст. 403 КПК України до початку апеляційного розгляду відмовився від апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу в повному обсязі, а також думку прокурора та потерпілого, щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, заперечуючи стосовно задоволення апеляційних вимог сторони захисту, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок у відповідності з нормами ст. 404, 421 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, встановила, що суд першої інстанції з достатньою повнотою, в межах визначеного судом обсягу на підставі вимог ст.337 КПК України, дослідив обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 злочинів, згідно пред`явленого обвинувачення, дав належну правову оцінку та правильно кваліфікував його дії та обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість у вчиненні ОСОБА_9 злочинів, передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст.185 КК України.
Апеляційні доводи обвинуваченого, що він не вчиняв злочин, передбачений ч.1 ст. 115 КК України, є безпідставними, оскільки в повному обсязі спростовуються доказами сторони обвинувачення, які суд безпосередньо дослідив в судовому засіданні за участю ОСОБА_9 та його захисника, та надав їм належну оцінку у вироку.
Натомість така версія сторони захисту повністю спростовується об`єктивними відомостями, які були досліджені та встановлені судом безпосередньо в судовому засіданні, з приводу перевірки версій сторони обвинувачення та захисту.
Зокрема, як вбачається з пояснень обвинуваченого, які він надавав безпосереднього під час судового розгляду в суді першої інстанції, що зафіксовані на звукозаписі судового засідання від 10 листопада 2016 року (т.2 арк. 110-111, 123), ОСОБА_9 визнав себе винним за пред`явленим обвинуваченням, а саме за ч.1 ст.115 та ч.1 ст.185 КК України, та пояснив, що в лютому 2016 року у вечірню добу, коли він проходив вздовж парку ім. Артема в бік «Алеї Слави», йому здалось, що на нього хтось прямує, бачилась чорна, висока людина, вище його зросту. Зазначив, що всіх обставин події злочину він не пам`ятає, але йому здалося, що якась людина, яка йшла в одному з ним напрямку, хоче на нього напасти та побити, тому молотком наніс їй декілька ударів в область голови. Зазначив, що зробив це не спеціально, а вимушено. Коли почав бити, то людина кричала жіночім голосом. Коли людина впала, то він пішов далі. Через деякий час він повернувся та забрав речі тієї людини, яку побив. Кров не бачив. Молоток, яким бив людину, приніс додому та сховав, але точно не пам`ятає де. Також обвинувачений вказав, що можливо переміщував тіло потерпілої, тягнув за одну ногу. Крім того, зазначив, що викраденні два мобільних телефони здав в універмаг «Дитячий світ», один з них, фіолетового кольору.
Судом першої інстанції, також були досліджені інші докази по справі, що підтверджують вину ОСОБА_9 за пред`явленим обвинуваченням за ч.1 ст.115 КК України, а саме:
- протокол обшуку з фото-таблицею від 28 лютого 2016 року, в якому зафіксовано факт виявлення та вилучення за місцем мешкання ОСОБА_9 , в квартирі АДРЕСА_2 , в тому числі, планшету «ASUS» сіро-чорного кольору; мобільного телефону LG IMEI: НОМЕР_1 ; блокноту сірого кольору на ім`я ОСОБА_10 ; шкіряної жіночої рукавички чорного кольору; сірої жіночої шапка з камінням; сірої куртки; зимової чоловічої; чорних джинсів зі слідами схожими на РБК; чорних штанів х/б трикотажних; чорних чоловічих черевиків дві пари; гумових чобіт чорного кольору; молоток з зеленою ручкою, мобільний телефон «Nokia», ІМЕІ НОМЕР_2 ;
- показання свідка ОСОБА_13 , які надані в судовому засіданні в суді першої інстанції, що ОСОБА_10 працювала на підприємстві ПП Бокшо, що розташоване за адресою: Завод «Хартрон», м. Харків, вул. Астрономічна, 1 - швачкою. Проживала в гуртожитку на Чорноморській, 5, одна, діставалася додому до метро Малишева, потім трамваєм та пішки через парк. В холодну пору доби Юлія одягала коричневу куртку з капюшоном, шапку не носила. Охарактеризувала постраждалу ОСОБА_10 як спокійну, врівноважену, добропорядну, позитивну людину. Їй також відомо, що Юлія мала два телефони НОКИА та сенсорний, вартістю 5230 гривень, планшет «Asus»;
- аналогічні показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ;
- показання свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив, що бачив ОСОБА_9 один раз, в суботу в лютому місяці 2016 року, коли останній, у його магазин СМС-ка, що знаходиться в універмазі «Дитячій світ», приніс телефон Нокиа С1 та сенсорний Нокиа 5230, які він придбав у обвинуваченого за 350 гривень кожний, при цьому повідомив, що телефони його власні, але зарядні пристрої на телефони відсутні. ОСОБА_9 був одягнений в темну одежу та темну шапку, особливих прикмет не було. Наступного дня один телефон продав, а другий - у нього вилучили робітники поліції;
- показаннями свідка ОСОБА_19 в судовому засіданні, який пояснив, що працював промоутером, роздавав листівки та познайомився з хлопцем на ім`я ОСОБА_20 , прізвище не знає, у 20-х числах лютого 2016 року, в його присутності останній в «Дитячому світі» купив мобільний телефон фіолетового кольору, б/у;
- відомостями з протоколу огляду місця події та фототаблицею до нього, з якого вбачається, що під час огляду місця події, який проводився 19.02.2016 року з 08 години 00 хвилин до 12 години 30 хвилин, на території парку Імені Артема з боку вул. Морозова між трамвайною зупинкою «Парк ім.. Артема» та «Алея Слави», де, за проїзною частиною знаходиться асфальтна пішохідна дорога на відстані 1,8 м. від доріжки, виявлений труп невстановленої жінки з ознаками насильницької смерті. Зокрема, волосся на голові рясно просякнуте вологою та підсохлою кров`ю, в лобній ділянці по середній лінії трохи вище межі росту волосся мається 3-х променева рана з кровопідтічними краями, гострокутними кінцями, біля яких, у просвіті рани маються з`єднувальні тканини перетинами довжиною променів 2,5,2,0,7 см. В просвіті рани вбачається кістка черепа. Поряд із вказаною раною мається рана аналогічного характеру, краї рани відшаровані від кісток, у просвіті вбачаються уламки кісток черепа, деякі з них мають дугоподібну форму, рана займає площину близько 5х5 см. В правій скроневій ділянці мається такого ж характеру дугоподібна рана розмірами 3х0,4 см., дуга відкриті вперед, передній пласт рани відвертається вперед у вигляді лоскуту. Шкіра обличчя рясно вкрита підсохлою та вологою кров`ю, в проекції правої підбровної дуги мається аналогічна 3-х променева рана довжиною променів 1,2,3,5 см., на 3 см. праворуч від неї, мається Т-подібна рана з довжиною променів по 1,5 см., а на 2 см вище та вправо веретеноподібна рана розмірами 2х0,4 см. характер цих ран аналогічний вищевказаним, межі тканини в ділянках ран кровопідтічні. Також, на 5 см вище проекції краю лівої реберної дуги по лівій середньо-ключичній лінії мається садно невиразної форми із червоною западаючою поверхнею, розміром 0,5 -0,2 см. та 1х0,3 см. і в нижньому відділі живота зправа 1,5х0,3 см. В кишені куртки трупу знаходиться пропуск на ім`я ОСОБА_10 № 8-2032 ФЛ-П ОСОБА_21 , на шиї знаходиться ланцюжок з хрестиком з металу жовтого кольору;
- відомостями з висновку експерта № 783-И/16 від 28.04.2016 року, з якого вбачається, що пара черевиків, вилучених в ході огляду місця мешкання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_3 , згідно якого кров від трупу ОСОБА_22 належить до групи В з ізагемагглютеніном анти-А. На парі чоботів, вилучених в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , виявлена кров людини групи В з ізагемагглютеніном анти-А, що не виключає можливості походження цієї крові від ОСОБА_10 (т. 2 а.с. 1-2);
- відомостями з висновку висновку судово-медичної експертизи молотка - гвоздодера № 448-Ц/2016 від 18.04.2016 року (т.2 а.с.4-7), № 707-Ц/2016 від 31.05.2016 року (т. 2 а.с. 9-11), згідно яких, визначено, що відповідно до «висновку експерта № 386к-И/16 від 20.02.2016 р.», кров трупу громадянки ОСОБА_10 , належить до групи В з ізагемагглютеніном анти-А. Згідно висновку експерта № 558-И/16 від 10.03.2016, кров ОСОБА_9 належить до групи О (І) з ізогемагглютиніном анти-А, анти-В. При проведенні судово-медичної експертизи молоткагвоздодера, вилученого при огляді місця, вилученого за адресою: АДРЕСА_3 , виявлені сліди крові людини. При серологічному дослідженні, виявлений антиген В. Відповідно, сліди крові могли утворитись від будь-якої людини з групою В (ІІІ) з ізогемагглютиніном анти-А, в тому числі й від потерпілої ОСОБА_10 . Враховуючи групову належність крові ОСОБА_9 , не могли утворитись від нього;
- відомостями з протоколу огляду трупу, з фото-таблицями (арк. 110-116 т.1), з якого вбачається, що 19.02.2016 року в період часу з 15 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин слідчим СВ Комінтернівського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_23 , в присутності двох понятих та старшого інспекторакриміналіста ОСОБА_24 та експерта ОСОБА_25 в приміщенні ХОБСМЕ оглянуто труп ОСОБА_10 , 1987 року народження, одягнутий к куртку коричневого кольору, на капюшоні якої, виявлена речовина бурого кольору з пошкодженнями, під курткою футболка з виявленою речовиною бурого кольору;
- відомостями з протоколу пред`явлення речей для впізнання з фото-таблицею (арк. 117-119 т.1) від 07.06.2016 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 серед пред`явлених мобільних телефонів по зовнішнім ознакам впізнав мобільний телефон «Nokia», який належав його сестрі ОСОБА_10 ;
- відомостями з протоколу огляду місця події (а.с. 120-121 Т1) від 27.02.2016 року, відповідно до якого, в універмазі «Дитячий світ», що розташований за адресою: м. Харків, пл. Конституції, 9, в торгівельному лотку «Simкa» у ФОП ОСОБА_12 виявлено та вилучено мобільний телефон «Nokia 5230» IMEI НОМЕР_3 та копію запису з зошиту продажу телефонів, з якого вбачається, що мобільні телефони «Nokia 5230» та «Nokia С-1» здав ОСОБА_9 , серія та номер паспорту НОМЕР_4 ;
- відомостями з протоколу місця події (арк. 122-123 т.1), згідно якого 27.02.2016 року, в приміщенні Комінтернівського ВП ГУ НП в Харківскій області у громадянина ОСОБА_26 , 14.01.1985 року, виявлено та вилучено мобільний телефон «Nokia С 1-02», імеі НОМЕР_5 , фіолетового кольору;
- відомостями з протоколу огляду місця події від 19.02.2016 року (а.с. 129-134 Т1), проведеного в квартирі померлої ОСОБА_10 , в квартирі АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено паспорт на ім`я ОСОБА_10 , коробок білого кольору «ASUS NEMO PAD 7», коробок від мобільного телефону «Nokia С-02», ІМЕІ: НОМЕР_6 , стартовий пакет «Київстар» за № НОМЕР_7 ;
- відомостями з протоколу огляду предметів (а.с. 154 Т1) від 19.02.2016 року про те, що під час огляду місця події за адресою: м. Харків, (територія парку «ім. Артема» з боку вул. Морозова між трамвайними зупинками «парк імені Артема та Алея Слави»), оглянуті та вилучені чоботи жіночі з лівої та правої ноги потерпілої ОСОБА_10 , обгорівши ковдра, ґрунт, картка для проїзду у метро, волосся зі слідами речовини бурого кольору, змив РБК;
- відомостями з протоколу огляду предметів (а.с. 158-159 Т1), згідно якого під час огляду за місцем мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_5 , оглянуто та вилучено сліди пальців рук на 2-х відрізках ліпкої стрічки, чотири аркуші паперу різного кольору, аркуш паперу червоного кольору з написом, флеш-карту, гумові тапки синього кольору, жіноча шапка, гумові тапки, зошит та блокнот, дві зубні щітки, картонний коробок від планшета «ASUS» з написом модель «К01А» (МЕ70СХ), коробку синього кольору від телефону «Nokia», з написом «Nokia С1-02», ІМЕІ: НОМЕР_5 , стартовий пакет «Київстар».
- відомостями з протоколу огляду предметів від 28.02.2016 року (арк. 162-163 Т1), відповідно до якого, під час огляду за місцем мешкання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено прут з різьбою, топор, молоток, чоловічий светр та полувер світлого кольору, чоловічі чоботи, жіноча шапка, планшет «ASUS» чорно-білого кольору модель «К01-А» (МЕ70СХ), мобільний телефон «LD» модель «Р713», блокнот, патрони, предмет схожий на рагатку, гумову камеру, точильний камінь, дві пари чоловічих штанів та куртку, дві пари чоловічого взуття, волосся зі зв`язки ключів, пара чорних печаток, пара печаток з черепами, пара будівельних печаток, рюкзак, копія історії хвороби ОСОБА_9 копії довідки РВК, копія висновку ЛКК, паспорт ОСОБА_9 НОМЕР_4 , копія епікризу історії хвороби ОСОБА_9 , дві зв`язки ключів;
- відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту з фото-таблицями до нього (а.с.167-174) від 09.06.2016 року за участю ОСОБА_9 та його захисника, в ході якого, він добровільно показав та розказав про обставини скоєння 19.02.2016року вбивства ОСОБА_10 , а саме що 18.02.2016року приблизно о 17.00год., ОСОБА_9 вийшов на вулицю зі своєї квартири за адресою- АДРЕСА_3 , та попрямував пішки в напрямку парка ім..Артема, при цьому зайшовши до кіоску та придбавши і випивши пляшку пива, далі пішов в напрямку «Алеї Слави». Рухаючись повільно у вказаному напрямку, ОСОБА_9 обігнала раніше не знайома йому дівчина, яка випадково штовхнула його плечем, та, не зупиняючись, попрямувала далі. Одягнута вона була в куртку світлого кольору, темні штани, на голові був накинутий капюшон, на плечі в дівчини була сумка світлого кольору. В цей момент у ОСОБА_9 раптово виникла злість, образа за поштовх й він вирішив поквитатись з нею, дістав з куртки молоток, який взяв з дому, та наніс ОСОБА_10 , знаходячись у неї за спиною, декілька ударів по голові молотком в хаотичному порядку, після отриманих ударів ОСОБА_10 впала на землю обличчям до низу. Після чого ОСОБА_9 став продовжувати наносити удари молотком вже коли потерпіла знаходилась лежачи на землі, доки остання не перестала подавати ознаки життя. Через деякий час він прийшов до тями, й побачив, що знаходиться біля заводу «Турбоатом». Пригадавши, що він скоїв, вирішив повернутись до місця нападу на потерпілу та заволодіти її майном. Підійшовши до тіла ОСОБА_10 , ОСОБА_9 забрав її сумку та пішов в напрямку її дому. Пояснив, що перевіряв вміст сумки, та побачив там два мобільні телефони «Нокиа» та планшет «Аsus». Вподальшому планшет залишив у себе вдома, а два мобільні телефони продав невідомому чоловіку в універмазі «Дитячий світ». Молоток, яким наносив удари потерпілій, забрав з собою та приніс до себе додому. Вказані показання ОСОБА_9 під час слідчого експерименті надані в присутності захисника, судово-медичного експерта та інших учасників слідчої дії, коли підозрюваний детально показав і пояснив свої дії щодо обставинах скоєння даного злочину, пояснення надавав в логічній послідовності, добровільно відповідав на поставлені запитання і робив це без будь-якого стороннього впливу на нього;
- відомостями з висновку судово-медичної експертизи № 614-ДМ/16 від 19.02.2016 року (а.с.204 - 210) та 12/614-ДМ/16 від 30.03.2016 року (а.с.211 - 217), № 36/614-ДМ/16 від 11.05.2016 (т. 2 а.с. 12-17), за фактом смерті ОСОБА_10 , з яких вбачається, що виявлена у постраждалої відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забитих ран, саден, синців на голові, розриву оболонок очного яблука, що супроводжуються переломами кісток мозкового та лицевого черепа, крововиливами під тверду мозкову оболонку та під м`які мозкові оболонки, розривів твердої мозкової оболонки, вогнища забою - розмізчення головного мозку, а також вогнища забою головного мозку утворилась зажиттєво, у строк, орієнтовано, десятки хвилин перші години до настання смерті, на протязі якого вона могла здійснювати некоординовані нецілеспрямовані самостійні дії, обмежені обсягом травми (руйнування речовини головного мозку) в швидкій послідовності, від неодноразової (не менше ніж 14) ударної та ударно-ковзаючої дії тупими предметами (предметом) із обмеженою діючою поверхнею, з силою, достатньою для її утворення. Згідно даних судово-криміналістичної експертизи: «…Ці рани утворились від …дії тупими твердими знаряддями з обмеженою сферичною ударяючою поверхнею. Враховуючи близьке розташування та характер ран, не виключено, що вони були спричинені одним й тим самим знаряддям…». Таким предметом, міг бути молоток, наданий на експертизу, чи будь-який інший предмет, що має вищеописані властивості. Згідно даних судово-медико-криміналістичної експертизи : «…в області ран, за краями, стінками та в глибині будь-які сторонні включення не виявлені…». Згідно даних судово-медично-криміналістичної експертизи: «…на одній контактограмі виявлені дрібні, ізольовано розташовані, місцями пилоподібні фарбування зеленого-червоно-помаранчевого кольору, що характерно для наявності іонів заліза та свинця, відповідно. Виявлені фарбування на кожному клапті, а саме- їх характер та розташування, свідчать, ймовірніше за все, про побутове забруднення цими металами…». Причиною смерті громадянки ОСОБА_10 стала відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забитих ран, саден та синців на голові, розриву оболонок правого очного яблука, що супроводжуються переломами кісток мозкового та лицевого черепа, крововиливами під тверду мозкову оболонку та під м`які мозкові оболонки, розривів твердої мозкової оболонки, вогнища забою-розмізчення головного мозку, а також вогнища забою головного мозку, що підтверджується результатами судово-гістологічної експертизи. Між вказаною відкритою черепно-мозковою травмою та смертю гр.. ОСОБА_10 мається причинний зв`язок. Відкрита черепно-мозкова травма носить ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Садна та синці на тулубі та кінцівках утворились зажиттєво у строк, орієнтовно: садна на тулубі та правій нижній кінцівці, синець на лівій верхній кінцівці- незадовго до настання смерті;синці на нижніх кінцівках за 3-5 діб до настання смерті; від ударної та ударно-ковзаючої дії тупих предметів (предмета), індивідуальні властивості травмуючої поверхні котрих (котрого) в ушкодженнях не відобразились. На настання смерті не вплинули. Садна та синці на тулубі та кінцівках носять ознаки легких тілесних ушкоджень. Об`єктивних судово-медичних даних, що дозволяють відповісти на питання щодо можливості нанесення ударів потерпілій ОСОБА_10 однією людиною або удари наносили декілька осіб, не мається. Оцінюючи динаміку розвитку трупних явищ, а саме-трупного охолодження, зроблений висновок, що смерть гр.. ОСОБА_10 могла настати в період часу за 12-21 годин до огляду трупу на місці пригоди. Оцінюючи динаміку розвитку трупних явищ, а саме-трупних плям, зроблений висновок, що смерть гр.. ОСОБА_10 могла настати в період часу за 12-16 годин до огляду трупу на місці пригоди. Враховуючи надані копії протоколу огляду місця події, зроблено висновок, що можна вважати, що тіло гр. ОСОБА_10 переміщувалося шляхом волочіння по поверхні у вертикальному напрямку по відношенню до поздовжньої вісі тіла гр.. ОСОБА_10 . Враховуючи вищевказане, однозначно судити про місце настання смерті гр. ОСОБА_10 не представляється можливим. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, в момент їх спричинення положення тіла гр.. ОСОБА_10 та взаємне розташування гр.. ОСОБА_10 та нападника було різним. Синець на розгинальній поверхні п`ястково-фалангового суглоба 5 пальця лівої кісті міг утворитися в результаті «самооборони». При судово-медичній експертизі крові трупу гр.. ОСОБА_10 метиловий, етиловий та інші спирти не виявлені. Кров від трупу належить до групи В із ізогемагглютініном анті-А .
- відомостями з висновку експерта № 47/614-ДМ/16 від 15.06.2016 (т.2 арк. 18-23), за фактом смерті громадянки ОСОБА_10 , вбачається, що показання ОСОБА_9 , на які він посилається, у «протоколі проведення слідчого експерименту» від 09.06.2016 року, в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при судово-медичній експертизі трупа громадянки ОСОБА_10 в частині способу спричинення тілесних ушкоджень на голові громадянки ОСОБА_10 (зі слів підозрюваного ОСОБА_9 вході проведення слідчого експерименту) «…наніс ОСОБА_10 , знаходячись у неї за спиною декілька ударів по голові молотком у хаотичному порядку, після отриманих ударів ОСОБА_10 впала на землю, обличчям до низу. Після чого, ОСОБА_9 став продовжувати наносити удари молотком, вже коли потерпіла знаходилась лежачи на землі…». Встановити відповідність показів, на які посилається ОСОБА_9 в «протоколі проведення слідчого експерименту» від 09.06.2016 року, об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при судово-медичній експертизі трупа громадянки ОСОБА_10 в частині механізму утворення, характеру, локалізації та кількості тілесних ушкоджень, на голові громадянки ОСОБА_10 (зі слів підозрюваного ОСОБА_9 , в ході проведення слідчого експерименту) не виявляється за можливе через відсутність конкретики у показах підозрюваного;
- відомостями з висновку експерта № 70-МК щодо куртки громадянки ОСОБА_10 від 23.02.2016 року, згідно якого в ході судово-медичної експертизи куртки постраждалої, виявлені пошкодження на капюшоні зправа, чотири локальні ушкодження на спинці в нижньому в нижньому відділі зправа; розрив тканини лицевого шару; розриви по шву кокетки та по швам пройми правого та лівого рукавів у верхньому відділі. Пошкодження у вигляді розривів лицьового шару куртки із прикрайовою потертістю волокон та за ознаками їх спресовування утворились за ударним механізмом від дій тупих твердих предметів (предмету) із обмеженою діючою поверхнею. Дугоподібної форми пошкодження тканини могли виникнути від дії поверхні такого предмета, що мала шароподібну форму чи виражений дугоподібний край. Враховуючи ідентичний характер пошкоджень та локалізацію їх в одній області капюшона, дає можливість вважати, що ці ушкодження були спричинені від неодноразової (не менше чотирьох) дії одного і того ж знаряддя травми (т. 1 а.с.235-237);
- відомостями з висновку експерта № 71-МК від 24.02.2016 року, щодо одягу та взуття громадянки ОСОБА_10 , згідно якого, в ході судово-медичної експертизи, виявлені наступні сліди, схожі на кров: на куртці, на фуфайці (футболці), на бюстгалтері, з визначенням механізму їх утворення (т. 1 а.с. 238-241).
Сукупність вищенаведених об`єктивно досліджених судом доказів чітко, логічно та послідовно доводить винуватість ОСОБА_9 за пред`явленим обвинуваченням, та в повному обсязі спростовує його версію про непричетність до вбивства потерпілої, внаслідок чого такі його апеляційні доводи є безпідставними.
За таких обставин, колегія суддів вбачає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо оцінки достовірності, належності та допустимості доказів на підтвердження вини ОСОБА_9 в пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.185 КК України.
Крім того, перевіряючи апеляційні доводи обвинуваченого про застосування до нього під час досудового розслідування психологічного тиску з боку працівників поліції, апеляційним судом, для реалізації права на захист обвинуваченому ОСОБА_9 була надана процесуальна можливість щодо звернення до Прокуратури Харківської області з відповідною заявою, в порядку ст. 214 КПК України, для внесення даних до ЄРДР та проведення перевірки.
Під час апеляційного розгляду прокурором була надана постанова про закриття кримінального провадження від 26 лютого 2018 року за підписом слідчого в ОВСМ першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_27 , відповідно до даних якої першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Харківської області завершено розслідування у кримінальному провадженні №0000193 від 07 лютого 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, за заявою ОСОБА_9 щодо неправомірних дій працівників поліції Слобідського ВП ГУНП в Харківській області під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000356 від 19 лютого 2016 року. За результатами зазначеного розслідування, кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР за №0000193 від 07 лютого 2018 року за ч.1 ст.365 КК України, закрито на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, апеляційні доводи обвинуваченого про застосування до нього під час досудового розслідування щодо неправомірних дій працівників поліції - є цілком безпідставними та необґрунтованими. Більш того, обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду пояснили, що зазначену постанову про закриття кримінального провадження № 0000193 від 26 лютого 2018 року вони не оскаржували та не бажають це робити і в подальшому.
Поряд з цим належить взяти до уваги, що апеляційні доводи обвинуваченого щодо проведення слідчого експерименту від 09.06.2016 року з порушенням вимог КПК України, оскільки працівники поліції начебто вказували ОСОБА_9 , що потрібно говорити та показувати є необґрунтованими та суб`єктивними, оскільки повністю спростовуються відомостями, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту з фото-таблицями до нього від 09.06.2016року (арк.167-174), а саме про те, що під час проведення слідчих дій був присутній обвинувачений ОСОБА_9 , його захисник ОСОБА_8 , який надавав йому необхідну правову допомогу, а крім того судово-медичний експерт, поняті ОСОБА_28 та ОСОБА_29 . Під час цих слідчих дій - тобто слідчого експерименту, ОСОБА_9 добровільно показав та детально розказав про обставини скоєння 19.02.2016року вбивства ОСОБА_10 . Зазначені ОСОБА_9 відомості, тобто під час слідчого експерименту надані ним в присутності захисника, судово-медичного експерта та інших учасників слідчої дії, а сам обвинувачений цілком послідовно показав і пояснив про свої дії при обставинах скоєння злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.185 КК України. Крім того, відповідно до відомостей протоколу від 09.06.2016 року, будь-яких зауважень під час проведення слідчого експерименту та складання цього протоколу у захисника, обвинуваченого та судово-медичного експерта не було (т.1 арк. 171). За таких обставин, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку щодо належності та допустимості цього доказу.
Крім того, колегія суддів не може погодитися з апеляційними доводами обвинуваченого ОСОБА_9 про неналежне та невмотивоване викладення судом першої інстанції висновків судово-психіатричного експерта в оскаржуваного вироку, оскільки суд з достатньою повнотою та обґрунтованістю відобразив висновки судово-психіатричного експерта № 107 від 26.05.2016 року (т.2 арк.116-117), у зв`язку з чим ці твердження ОСОБА_9 , без зазначення фактичних підстав, які можуть свідчити про наявність конкретних порушень, є необґрунтованими, а посилання на такі доводи безпідставними.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вмотивованого та обґрунтованого висновку, що ОСОБА_9 вчинив злочини, передбачені ч.1 ст. 115, ч.1 ст.185 КК України а саме умисне вбивство, протиправне заподіяння смерті іншій людині, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Разом з цим, переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах апеляційних доводів обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які вони надавали під час апеляційного розгляду, щодо необхідності пом`якшення призначеного покарання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Як убачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_9 призначено остаточне покарання, на підставі ч.1 ст.70 КК України, за умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), - у виді позбавлення волі на строк 12 років. При цьому належить взяти до уваги те, що суд мотивував таке рішення не лише ступенем тяжкості вчинених злочинів, але при цьому визнав та врахував обставину, що обтяжує покарання за вчинення цих злочинів, які класифікуються, відповідно до ст.12 КК України, як особливо тяжкий та середньої тяжкості, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, та відсутність обставин, що пом`якшують покарання, а також об`єктивно врахував дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується посередньо, стан здоров`я обвинуваченого діагноз «патохарактерилогічні реакції по ендоформному типу», наявність батьків інвалідів 2-ї та 3-ї групи. Вказані обставини чітко, логічно та мотивовано вказані у мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом певного виду та міри покарання, і об`єктивно вбачається з фактичного змісту оскаржуваного судового рішення (т.2 арк. 117-118).
Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, життя і здоров`я якої, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. У зв`язку з чим, апеляційні доводи обвинуваченого та захисника, про зайву суворість призначеного остаточного покарання - у виді позбавлення волі на строк 12 років, за вчинення умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, та таємне викрадення чужого майна, та пов`язане з цим апеляційне прохання щодо зміни вироку, шляхом призначення більш м`якого покарання , на думку колегії суддів - є безпідставними. Згідно даних кримінального провадження та поданої апеляційної скарги об`єктивно відсутні інші обставини ніж ті, що встановлені судом першої інстанції, які пом`якшують та обтяжують покарання, а твердження обвинуваченого щодо неналежного їх врахування повністю спростовуються висновками суду, зазначеними у оскаржуваному вироку, якими належним чином обґрунтовані вид та міра покарання (т.2 арк. 109-120), за злочини, передбачені ч. 1 ст. 185 та ч.1 ст.115 КК України.
Отже, апеляційне прохання обвинуваченого та захисника про пом`якшення призначеного покарання та зміни вироку в цій частині, з урахуванням наведених ним доводів під час апеляційного розгляду, належить вважати безпідставним, оскільки воно має суто суб`єктивний характер, тобто наведені ним доводи не можуть вважатися достатніми підставами для будь-якого пом`якшення покарання за злочини, вчинені ОСОБА_9 .
Колегія суддів дійшла висновку про те, що при призначені такого покарання ОСОБА_9 , суд у повній мірі дотримався вимог кримінального закону, що містяться у нормах ст.ст. 50, 65, 67 КК України, призначивши покарання в межах санкцій ст.ст. 115 ч.1, 185 ч.1 КК України, у виді позбавлення волі, дотримуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також дослідивши дані про особу обвинуваченого та об`єктивно встановивши, що ОСОБА_9 за місцем мешкання характеризується посередньо, має батьків інвалідів 2-ї та 3-ї групи, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має діагноз «патохарактерилогічні реакції по ендоформному типу», при цьому було враховано наявність обставини, що обтяжує покарання.
З урахуванням зазначених обставин, призначене судом першої інстанції покарання у той спосіб, як це зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст.ст. 50 та 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є справедливим, через що підстав для зміни вироку за доводами обвинуваченого про зайву суворість покарання, колегія суддів не вбачає.
З огляду на викладене, при апеляційному перегляді кримінального провадження не встановлено підстав для застосування норм ст.ст.75, 69, 69-1 КК України.
Поряд з цим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного обвинувального вироку, не вбачається.
Разом з цим, на підставі ч.5 ст.72 КК України, ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року, який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 року втратив чинність з 21.06.2017 року) ОСОБА_9 належить зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, тобто тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань (№ 27), з 28 лютого 2016 року по 20 червня 2017 року включно, із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 2046-VІІІ від 18.05.2017 року), ОСОБА_9 належить зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, тобто тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань (№ 27), з 21 червня 2017 року по 27 лютого 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 травня 2017 року, ухвалений стосовно ОСОБА_9 залишити без змін.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року, який на підставі Закону України № 2046-VІІІ від 18.05.2017 втратив чинність з 21.06.2017 року), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахувати у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 28 лютого 2016 року по 20 червня 2017 року включно, із співвідношення одному дню тримання під вартою відповідають два дні позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 2046-VІІІ від 18.05.2017 року), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахувати у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 27 лютого 2018 року включно, із співвідношення одному дню тримання під вартою відповідає день позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_9 - в той самий строк з дня отримання ним копії повного тексту судового рішення..
Судді

________________ ________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4