АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002556 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.05.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,-

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.05.2017 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України та призначено йому покарання: за ч.1 ст.309 КК України 2 (два) роки позбавлення волі; за ч.2 ст.307 КК України - 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією майна, належного на праві власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна, належного на праві власності.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено обраний - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з дня його затримання 17 вересня 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 17.09.2016 року до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати по проведенню судових експертиз в загальній сумі 9 050,10 грн.

Провадження №11кп/794/7/18 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
Категорія ст.ст.307 ч.2, 309 ч.1 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1 .
Вирішено питання про долю речових доказів.

На вказаний вирок суду надійшла апеляційна скарги від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , в якій вона просить визнати поважним пропуск строку на апеляційне оскарження та поновити його, вирок районного суду скасувати, кримінальне провадження в частині обвинувачення за ч.2 ст.307 КК України закрити, а в частині обвинувачення за ч.1 ст.309 КК України, призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах відбутого строку попереднього ув`язнення, на день розгляду апеляційної скарги.

Свої апеляційні вимоги сторона захисту обґрунтовує тим, що судом 1 інстанції у мотивувальній часині вироку було неповно та неточно викладено зміст показів обвинуваченого ОСОБА_6 , свідка обвинувачення ОСОБА_10 . Слідчим ОСОБА_10 в ході досудового розслідування не було перевірено заяву ОСОБА_11 про те, що виявлений в ході обшуку помешкання обвинуваченого пакет з канабісом, належить йому, а тому слідчий побудував обвинувачення на припущеннях. Показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в суді є суперечливими. Судом в ході слідства було досліджено заяву ОСОБА_11 , однак у вироку їй не було надано ніякої оцінки. На думку сторони захисту, в суді не було встановлено достатніх доказів для доведення вини ОСОБА_6 у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Від інших учасників судового провадження апеляцій та заперечень не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану ними апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив залишити подану апеляцію без задоволення, а вирок суду без зміни, вислухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах, надавши обвинуваченому право виступити з останнім словом, розглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено районним судом та перевірено апеляційною інстанцією, ОСОБА_6 , у невстановлений час, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання, з метою збуту наркотичних засобів, у невстановленому місці, у невстановленій слідством особи, незаконно придбав, з метою збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною вагою 532,381г., який зберігався у п`яти пакетах з полімерного матеріалу та 57 паперових згортках, а також психотропну речовину - амфетамін, масою 1,2431 г., який зберігався у згортках фольги, які переніс до місця свого мешкання, у будинок АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав з метою подальшого збуту. Даний наркотичний засіб, а також психотропну речовину 17.09.2016 року під час проведення санкціонованого обшуку, на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Чернівці, в помешканні по місцю проживання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , в присутності понятих, було виявлено та вилучено.

Крім того, ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, з метою незаконного вживання наркотичних засобів шляхом паління, без мети збуту, за місцем свого проживання, що знаходиться по АДРЕСА_1 , за допомогою саморобного предмету із пластикової пляшки, виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - екстракт канабісу, який зберігав за місцем мешкання до 17.09.2016р., де під час проведення санкціонованого обшуку, згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці, було виявлено і вилучено пластикову пляшку із нашаруванням у верхній частині пляшки речовини коричневого кольору всередині якої містився особливо небезпечний наркотичним засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу, маса якого, у перерахунку на суху речовину - становить 0,738 г.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у незаконному виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, повністю доведена зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом, їм дана вірна юридична оцінка і не оспорюється захисником обвинуваченого в поданій апеляційній скарзі та іншими учасниками судового провадження.

А тому, колегія суддів не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин і не наводить доводи на підтвердження тих висновків, які не оспорювалися в апеляційних скаргах.

Що стосується апеляційних доводів захисника обвинуваченого про відсутність у його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та, що в суді не було встановлено достатніх доказів для доведення вини ОСОБА_6 у скоєнні ним даного кримінального правопорушення, то вони не є достатньо обґрунтованими.

Виходячи зі змісту ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є вирок, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, підтверджується сукупністю зібраних у справі, перевірених судом в судовому засіданні та наведених у вироку доказах.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції дотримано вимоги кримінального процесуального закону щодо аналізу та оцінки доказів. Суд у вироку, відповідно до вимог ст.374 КПК України, зазначив джерело доказу, фактичні дані, що стосуються обставин кримінального провадження, а також зазначив, які обставини даними доказами спростовуються або підтверджуються. Остаточну оцінку доказам суд дав з точки зору їх допустимості, достовірності і достатності, а висновки суду, викладені у вироку, виключають сумніви в їх достовірності.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено даних стосовно того, що під час збирання (формування) та процесуального закріплення покладених в основу прийнятого судового рішення доказів було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Тому, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , в тій частині, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим, через неправильну оцінку доказів, неповноту судового розгляду, а також через те, що в основу ухваленого вироку судом покладено не факти, а припущення.

Як на докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, районний суд обґрунтовано послався на покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ряд письмових доказів по кримінальному провадженню: протокол обшуку від 17.09.2016 року (т.1 а.с. 19 24, планом квартири а.с. 25); протокол огляду від 19.09.2016 року (т.1 а.с. 110,111); записи внесені до блокноту (т.1 а.с. 112 118, 119 120); висновок експерта № 394 Х від 17.09. 2016 року (т.1 а.с. 38 - 42); висновок експерта № 398 Х від 23.09. 2016 року (т.1 а.с. 45 - 47); висновок експерта № 397 Х від 28.09. 2016 року (т.1 а.с. 52 - 55); висновок експерта № 401 Х від 26.09.2016 року (т.1 а.с. 61 - 64); висновок експерта № 396 Х від 28.09. 2016 року (т.1 а.с. 82 85); висновок експерта № 400 Х від 29.09. 2016 року (т.1 а.с. 91 - 93).

Так, судом досліджено всі обставини справи: допитані свідки, досліджені письмові докази, що підтверджено матеріалами провадження, журналом судових засідань і звукозаписом судових засідань, що міститься на технічному засобі фіксування судового провадження і в свою чергу спростовує посилання захисників обвинуваченого про те, що судом була допущена неповнота та однобічність в досліджені доказів та вирок суду ґрунтується на припущеннях, а не на фактах.

Доводи захисника обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_6 не вчиняв кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_10 , який під присягою в судовому засіданні суду 1 інстанції показав, що 17.09.2016 року в квартирі по АДРЕСА_1 було проведено санкціонований обшук на підставі ухвали суду. При обшуку у вищевказаному помешканні в різних місцях було виявлено у присутності понятих, обвинуваченого ОСОБА_6 і власника квартири - матері останнього ОСОБА_14 наркотичні засоби, психотропні речовини, які були ретельно зважені та розфасовані у поліетиленові пакети, паперові згортки та згортки із фольги, приладдя електронні ваги, дзеркала, скло, мірні ложки, таблетки невідомого походження, ампули з речовиною невідомого походження, «бульбулятор», записні книжки із записами, кому і за скільки відпускалися наркотики, в якій кількості зашифрованими записами.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 під присягою в суді 1 інстанції підтвердили показання слідчого ОСОБА_10 , додавши, що вони обвинуваченого не знають, з ним не знайомі і ніколи не бачили його до моменту проведення у 2016 року обшуку в квартирі по АДРЕСА_1 , куди в якості понятих їх запросили працівники поліції.

Більше того, допитані в суді апеляційної інстанції свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 показали, що дійсно 17.09.2016р. приймали участь в якості понятих при обшуку квартири обвинуваченого, де працівниками поліції було виявлено та вилучено у поліетиленових пакетах та у згортках з фольги та паперу якусь траву, а також різні речі: пластикову пляшку, дзеркало, ложку. Виявлені пакети та згортки було виявлено саме у такій кількості та в тих місцях, які зображено на фотографіях долучених до протоколу обшуку. Потім дані пакети та згортки було опечатано працівниками поліції. Двері в квартиру обвинуваченого працівники поліції відчинили за їх участю.

Вищенаведеним поясненням свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підстав недовіряти немає, оскільки вони послідовні та узгоджуються між собою, ні судом першої інстанції, ні апеляційним судом не було встановлено підстав, з яких свідки могли б обмовляти обвинуваченого.

Крім того, згідно п.4 ПП ВСУ №4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 16 ( v0016700-09 ) від 18.12.2009 ) під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (стаття 307 КК, а також прекурсорів (частина 2 статті 311 КК) потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч законам "Про наркотичні засоби ..." та "Про заходи протидії незаконному обігу..." (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо). Обопільне введення ін`єкцій наркотичного засобу, психотропної речовини чи їх аналогу особами, які їх придбали за спільні кошти, збуту не утворюють.

Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.

Враховуючи те, що в ході обшуку квартири обвинуваченого ОСОБА_6 у останнього було виявлено великий розмір наркотичних засобів, а саме: особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною вагою 532,381г., спосіб упакування та розфасування, який зберігався у п`яти пакетах з полімерного матеріалу та 57 паперових згортках, а також те, що разом із наркотичними засобами було виявлено приладдя для їх зважування та фасування, записні книжки із записами, кому і за скільки відпускалися наркотики, в якій кількості зашифрованими записами, колегія суддів приходить до висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 саме за ч.2 ст.307 КК України.

Більше того, ОСОБА_6 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності та був визнаний винним судом за незаконний збут наркотичного засобу канабісу, що свідчить про його схильність до скоєння саме цього виду злочину.

Колегія суддів вважає необґрунтованими апеляційні доводи захисника обвинуваченого про те, що кримінальне провадження відносно нього, за обвинуваченням його у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України було розглянуто неповно та однобічно.

Вивченням матеріалів кримінального провадження не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження, були допитані свідки, досліджені письмові матеріали кримінального провадження, розглянуті клопотання учасників судового процесу, тому колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що розгляд справи судом було проведено неповно та однобічно.

Всі письмові докази, які були досліджені під час судового розгляду є послідовними, узгоджуються між собою, не містять протиріч та взаємно доповнюють один одного.

Докази, які б викликали сумнів в об`єктивності показань допитаних в суді свідків відсутні. Натомість, докази, зібрані по кримінальному провадженню, є достовірними, допустимими і достатніми. Ніяких даних про те, що вони здобуті незаконним шляхом або містять протиріччя, колегією суддів не встановлено.

Апеляційні доводи адвоката ОСОБА_7 про те, що слідчим ОСОБА_10 в ході досудового розслідування не було перевірено заяву ОСОБА_11 про те, що всі виявлені в ході обшуку квартири обвинуваченого наркотичні засоби і психотропні речовини належать йому, які він передав ОСОБА_6 на тимчасове зберігання, а суд першої інстанції, дослідивши її, не дав ніякої оцінки цій заяві у вироку, на думку колегії суддів, є такими, що не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Як вбачається із відповіді начальника СВ Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_15 на запит слідчого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на момент написання вищевказаної заяви у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , являвся підозрюваним по кримінальному провадженні за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.259, ч.1 ст.309 КК України. В рамках цього кримінального провадження відносно ОСОБА_11 було проведено судовопсихіатричну експертизу №469 для встановлення його осудності. (Т.1 а.с.105)

Із висновку судовопсихіатричної експертизи №469 від 29.09.2016 року (т.1 а.с.106108), підекспертному ОСОБА_11 рекомендується проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи внаслідок його психічного розладу здоров`я і перебування з 2003 року на обліку в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері з діагнозом гостра інтоксикація канабіноїдами і амфетамінами (т.1 а.с.109)

Таким чином, слідчий ОСОБА_10 , встановивши дані обставини, фактично перевірив заяву ОСОБА_11 про належність йому виявлених в квартирі ОСОБА_6 наркотичних засобів і психотропних речовин, оцінивши її критично та із врахуванням вищевказаних обставин, а також того, що ОСОБА_11 є наркозалежною особою, а обвинувачений зберігав вдома канабіс, який вони вдвох курили із свідком, а тому обґрунтовано, на думку колегії суддів, як орган досудового розслідування та і суд 1 інстанції не взяв дану заяву вищевказаного свідка до уваги, оскільки вона була написана з тим, щоб допомогти ОСОБА_6 уникнути кримінальної відповідальності за скоєні ним кримінальні правопорушення.

Крім того, колегія суддів вважає вірним висновок районного суду про те, що до показань свідка ОСОБА_14 , яка є матір`ю обвинуваченого, слід віднестися критично, оскільки вони суперечать показанням ОСОБА_6 в частині обставин залишення ОСОБА_11 пакету із наркотичними засобами в їх квартирі і є намаганням його матері допомогти уникнути сину кримінальної відповідальності за скоєне. Крім того, така позиція сторони захисту повністю спростовується сукупністю здобутих та досліджених в суді належними та допустимими доказами по справі. До того ж, при проведені обшуку та виїмки даних наркотичних засобів ні ОСОБА_6 , ні ОСОБА_14 ніяких зауважень та заперечень не подавали.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, також не дають підстав для зміни чи скасування вироку районного суду.

Вид та міра покарання ОСОБА_6 районним судом обрана згідно загальних принципів призначення покарання, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.05.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_2