справа №619/3297/17
провадження №1-кс/619/1237/17
УХВАЛА

іменем України

09 жовтня 2017 року м. Дергачі
Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
підозрюваноїОСОБА_4
захисникаОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області у кримінальному провадженні №0001470 від 07.10.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Вільшани Дергачівського району Харківської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ;

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,

встановив
Органом досудового розслідування встановлено, що 07 жовтня 2017 рокуприблизно о 12 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні літньої кухні домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , разом із чоловіком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та другом чоловіка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вживали алкогольні напої та спілкувалися. У ході спілкування між ОСОБА_4 та її чоловіком ОСОБА_6 виникла сварка під час якої ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, з мотивів раптово виниклого конфлікту, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи на меті протиправне заподіяння смерті іншій особі, схопила правою рукою зі столу кухонний ніж, з білою рукояткою, яким нанесла один удар своєму чоловікові ОСОБА_6 в грудну клітину зліва, в область серця, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітини з ліва з пошкодженням підключичної вени. В наслідок вищевказаних дій ОСОБА_4 її чоловік не помер, а був госпіталізований до Інституту загальної та невідкладної хірургії НАМН України, де останньому надано необхідну медичну допомогу. Таким чином, ОСОБА_4 хоча і виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Згідно протоколу затримання, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 була фактично затримана 07 жовтня 2017 року о 13 год. 00 хв.
До суду надійшло клопотання старшого слідчого Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи його ризиками, які зазначені у п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 обґрунтував клопотання тим, що існують ризики, які зазначені у клопотанні.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердила фактичні обставини справи, просила застосувати до неї більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки у неї на утриманні знаходиться батько, який є інвалідом, та неповнолітня донька. До того вона дуже любить свого чоловіка та хоче йому допомогти і підтримати.

У судовому засіданні захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, вказала на необґрунтованість клопотання, просила застосувати у відношенні ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід. Також просила врахувати, що відсутні ризики, на які посилається прокурор.

Слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в том у числі передбачені п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, дійшов до висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Більш того, у п.48 рішення «Чеботарі проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 умисного особливо тяжкого злочину, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваної, свідчать про відсутність міцних соціальних зв`язків, спростовує доводи захисника про відсутність ризиків, а також про можливість застосування до підозрюваної менш суворого запобіжного заходу.

Слідчим суддею розглядалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 , оскільки зазначені у клопотанні обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а надані докази обґрунтовують ці обставини. До того ж, свідчить про підвищену суспільну небезпеку.

На підставі положень ч.4 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за наявності обставин, передбачених п.1 ч.4 ст.183 КПК України, з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України, які викладені у мотивувальній частині ухвали, слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив
Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити повністю.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)».

Про взяття ОСОБА_4 під варту, а також про місце її перебування має бути негайно повідомлено її близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб за вибором ОСОБА_4 в порядку, передбаченому цим КПК України.
Виконання ухвали покласти на начальника Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області та начальника ДУ «Харківська установа виконання покарань (№27)».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваною ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє до 04 грудня 2017 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1