Справа № 716/2142/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.04.2018 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000617 від 27.11.2017, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Чорнівка Новоселицького району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 02.10.2012 Апеляційним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць; 11.02.2016 звільненого з місць позбавлення волі у зв`язку із відбуттям покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , 26.11.2017, біля 18 год. 00 хв., маючи прямий умисел та корисливу мету, направлену на незаконне заволодіння чужим майном, увійшов на територію домогосподарства, яке розташоване в АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_5 , після чого шляхом виламування защіпки вхідних дверей в приміщенні будинку, який розташований на території вказаного домогосподарства, відчинив їх та незаконно проник у житло, де діючи повторно, в присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відкрито заволодів його мобільним телефоном марки LG Е-400 чорного кольору І НОМЕР_1 вартістю 700 гривень, чим завдав останньому матеріальної шкоди.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що 26.11.2017 він у будинку ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 розпили пляшку горілки на чотирьох, після чого ОСОБА_8 пішов в магазин за іншою пляшкою, а вони утрьох тим часом пішли до ОСОБА_5 забрати гроші, які той був винен ОСОБА_6 . По дорозі вони домовилися між собою, що якщо ОСОБА_5 не віддасть 200 грн., вони заберуть у нього телефон. Біля 18:00 год., він разом із ОСОБА_6 і ОСОБА_7 прийшов до будинку ОСОБА_5 та постукав у вікно, однак ніхто не відчиняв, тоді він прихилився до дверей і під тиском на них шляхом виламування защіпки, зайшов до будинку та стягнув ОСОБА_5 , який лежав на ліжку, через що той впав на підлогу та у нього випав мобільний телефон. Він схопив телефон та сказав ОСОБА_5 , що ОСОБА_6 прийшов забрати 200 грн., які останній у нього заборгував. Запропонував йому віддати гроші, інакше він забере телефон, на що ОСОБА_5 відповів, щоб він тримав телефон у себе допоки він не розрахується з ОСОБА_6 , а якщо не поверне гроші, тоді хай забирає телефон собі. Після чого вони разом із потерпілим у приміщенні його будинку розпили пляшку горілки, яку в подальшому приніс ОСОБА_8 . Через деякий час ОСОБА_5 вийшов з будинку, запевнивши що зараз повернеться, проте так і не повернувся. У цей час до нього зателефонував його друг ОСОБА_9 і повідомив, що до них їдуть працівники поліції. Почувши це, ОСОБА_4 сам пішов на зустріч до співробітників поліції. Працівникам поліції розповів, як вони проникли у будинок потерпілого, при цьому вказав, що ніяких насильницьких дій та погроз для заволодіння телефоном він не вчиняв. Мобільний телефон підняв після того, як він випав на підлогу. ОСОБА_5 погодився на те, щоб телефон залишився у нього і попросив тільки повернути йому сім-карту, яку останній власноручно витягнув із мобільного телефону та добровільно віддав йому. Оскільки потерпілий не повернувся після того як залишив їх в будинку, він з телефоном вийшов на дорогу.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 26.11.2017 біля 18:00 години перебував в своєму будинку за місцем проживання, відпочивав на ліжку та слухаючи музику заснув. В цей час почув, що хтось стягнув його з ліжка на підлогу. Відкривши очі, він побачив перед собою ОСОБА_4 , який тримав в руках його мобільний телефон марки «LG» та пояснив, що віддасть телефон коли він поверне 200 грн. ОСОБА_6 . Він на це погодився, але забрав з телефона СІМ картку. При цьому потерпілий пояснив суду, що колись ОСОБА_6 давав йому 200 грн, щоб той пішов в магазин їх розміняти. Чотири купюри по 50 грн. він повернув ОСОБА_6 без свідків, проте в цей вечір, коли до нього в будинок проникли троє чоловіків він налякався та визнав, що винен гроші. Насильства та погроз по відношенню до нього з боку ОСОБА_4 не було. Оскільки він довіряє ОСОБА_4 , то погодився, щоб той забрав телефон до повернення боргу ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 залишилися у нього в будинку розпивати горілку, яку приніс ОСОБА_8 , а він вийшов на вулицю, щоб викликати поліцію та повідомити про проникнення до його будинку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що ОСОБА_5 йому був винен гроші, оскільки напередодні взяв 200 грн., що купити сигарети, але не приніс йому ні сигарети, ні гроші. Про ці обставини знав ОСОБА_4 , який 26.11.2017, коли вони перебували вдома у ОСОБА_7 під час розпивання алкоголю запропонував піти до ОСОБА_5 забрати 200 грн. При цьому він не просив ОСОБА_4 забирати у ОСОБА_5 телефон, оскіль він йому не потрібен. Він, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 пішли до ОСОБА_5 , а ОСОБА_8 пішов в магазин за горілкою. Будинок ОСОБА_5 був закритий на защіпку, проте вони з ОСОБА_4 вперлися у двері та защіпка відірвалася. Коли вони з ОСОБА_4 зайшли до кімнати, ОСОБА_5 лежав на спині в навушниках. ОСОБА_4 штовхнув ОСОБА_5 , телефон впав на підлогу. ОСОБА_4 схилився, підняв телефон та спитав у ОСОБА_5 , коли той поверне гроші. ОСОБА_5 сказав, що у вівторок. Тоді ОСОБА_4 повідомив, що не поверне телефон, поки той не віддасть гроші. ОСОБА_11 витягнув з телефона СІМ картку, а телефон повернув ОСОБА_4 . Після цього прийшов ОСОБА_8 , вони ще випили в будинку у ОСОБА_5 , який пішов на вулицю та не повернувся.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що 26.11.2017 він у себе дома в компанії з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 розпивали алкогольні напої. Під час спілкування ОСОБА_6 сказав, що ОСОБА_5 винен йому гроші. Тоді вони вирішили піти до ОСОБА_5 забрати гроші. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 йшли попереду, а він був позаду. ОСОБА_8 пішов в магазин за горілкою. Першими зайшли в будинок ОСОБА_5 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Коли він зайшов в кімнату, де перебував ОСОБА_5 , побачив, що ОСОБА_4 тримаючи в руках телефон сказав ОСОБА_5 , що не поверне телефон, поки той не віддасть гроші. ОСОБА_5 взяв телефон, витягнув СІМ карту та повернув телефон ОСОБА_4 . Після того, як прийшов ОСОБА_8 вони сіли грати в карти та були в хаті ще пів години. ОСОБА_5 декілька раз виходив з будинку, приніс дрова, а потім пішов і не повернувся.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що 26.11.2017 року був у ОСОБА_7 в гостях, де розпивав алкогольні напої разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Увечері біля 18 години прийшов до сусіда ОСОБА_5 з пляшкою горілки. Двері були відчинені, але без защіпки. В будинку ОСОБА_5 застав ОСОБА_4 , ОСОБА_7 ОСОБА_6 . В цей час ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спорили між собою. Чув, що ОСОБА_4 казав ОСОБА_5 «верни гроші, а я віддам телефон», але ОСОБА_5 нічого не казав, був сумний. Після цього ще заграли в карти, та він пішов додому.

Допитані в судовому засіданні інспектор Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_12 та молодший сержант поліції Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_13 показали суду, що в складі оперативної групи 26.11.2017 після 18 години прибули в с. Васловівці у зв`язку з отриманим повідомленням про грабіж. Коли приїхали на місце події, їх зустрів ОСОБА_5 , який повідомив, що до його будинку проникли троє осіб та ОСОБА_14 забрав у нього мобільний телефон. В подальшому їм на зустріч вийшов ОСОБА_4 , який агресивно себе поводив, був в стані алкогольного сп`яніння та заперечував, що забрав телефон. Проте в подальшому, перебуваючи в будинку ОСОБА_5 , ОСОБА_4 витягнув з кишені телефон, який був у розібраному стані, поклав його на стіл та повідомив, що забрав телефон, оскільки ОСОБА_5 винен гроші.

Крім часткового визнання ОСОБА_4 своєї вини, показань свідків, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

-заявою ОСОБА_5 до начальника Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області від 11.12.2017 про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності по факту проникнення в його житло та відкритого заволодіння мобільним телефоном ( а.с.31);

-протоколом огляду місця події від 26.11.2017 та фото таблицями до нього ( а.с.12-20);

-протоколом огляду предмету від 05.12.2017 та фото таблицями до нього ( а.с.21-23);

-довідкою про вартість мобільного телефону марки «LGE-400» ( а.с.26);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 11.12.2017 з участю потерпілого ОСОБА_5 та його відеозаписом (а.с.32-36);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.12.2017 з участю свідка ОСОБА_7 та фото таблицями до нього ( а.с.46-51);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.12.2017 з участю свідка ОСОБА_6 та фото таблицями до нього ( а.с.62-68);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.12.2017 з участю підозрюваного ОСОБА_4 та фото таблицями до нього ( а.с.118-124)

-довідкою Заставнівської ЦРЛ, виданою в тому, що 26.11.2017 під час проведення медичного огляду встановлено стан сп`яніння ОСОБА_4 внаслідок вживання алкоголю 1, 34% (а.с.82);

-звукозаписом телефонної дзвінка ОСОБА_5 на гарячу лінію «102» від 26.11.2017.

Показання потерпілого ОСОБА_5 , надані ним в судовому засіданні в частині його повідомлення про добровільну передачу ОСОБА_4 мобільного телефону, суд вважає таким, що суперечать фактичним обставинам діяння, оскільки спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема його заявами на телефонну лінію «102» , а також до начальника Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області, поясненнями самого ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту від 11.12.2017 з його участю та показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в судовому засіданні, а також поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_15 під час проведення слідчих експериментів від 22.12.2017 з їх участю.

Таким чином, зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази повністю підтверджують вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України і його дії правильно кваліфіковані за даною статтею закону, як грабіж , вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що вчене обвинуваченим ОСОБА_4 діяння у відповідності до ст.12 КК України належить до тяжких злочинів.

Обставиною, яка обтяжує покарання суд вважає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий за корисливі злочини, вчинив кримінальне правопорушення, маючи непогашену судимість, після попередніх засуджень належних висновків не зробив та не став на шлях виправлення, повторно вчинив тяжкий злочин, які є умисним, корисливим, закінченим, що свідчить про його значну суспільну небезпечність.

Як вбачається з висновку органу пробації в досудовій доповіді, беручи до уваги високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, орган пробації вважає, що відбування покарання обвинуваченим без позбавлення волі, або обмеження волі створює підвищену небезпеку для суспільства та окремих його членів. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_4 з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Приймаючи до уваги висновок органу пробації, особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність обтяжуючих обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, яке необхідно відбувати реально.

Згідно ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд умотивовуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує часткове визнання обвинуваченим вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що від вчиненого не настало тяжких наслідків для потерпілого, злочинне діяння складалося із одного епізоду, розмір викраденого становив 700 грн., завдана шкода повністю відшкодована, потерпілий до нього претензій матеріального та морального характеру не має. Зазначені обставини суд вважає такими, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і з урахуванням його особи, що він позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, на лікаря - нарколога, вважає за можливе застосувати до нього ст.69 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.3 ст. 186 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним злочинів.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування ст.75 КК України.

Крім цього, керуючись ч.4 ст. 176 КПК України суд вважає, що підлягає задоволенню клопотання прокурора щодо зміни ОСОБА_4 міри запобіжного заходу з домашнього арешту на більш сувору, з огляду на наступне.

Так, судом було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, після чого вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. З метою вжиття заходів запобігання спробам останнього ухилитися від відбування покарання або вчинити інший злочин, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою.

Долю речового доказу суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст.368-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді двох років шести місяців позбавлення волі

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили змінити з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту із залу суду негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня проголошення вироку та взяття його під варту, а саме з 03.04.2018 року.

Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки «LG» Е-400 чорного кольору із сім карткою оператора мобільного зв`язку МТС № НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому за належністю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_16