Дата документу Справа № 331/4219/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/1106/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №331/4219/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за скаргою адвоката ОСОБА_7 на постанову слідчого військової прокуратури Запорізького гарнізону від 26.01.2017 про закриття кримінального провадження, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2017 року, якою

відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , на постанову слідчого військової прокуратури Запорізького гарнізону від 26.01.2017 про закриття кримінального провадження № 0000537 внесеного до ЄРДР 16 червня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Згідно зі змістом судового рішення, у серпні 2017 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від адвоката ОСОБА_7 , діючого на підставі угоди про надання правової допомоги від 13 червня 2017 року в інтересах ОСОБА_8 , надійшла скарга на постанову слідчого військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_9 від 26 січня 2017 року про закриття кримінального провадження №0000537, внесеного до ЄРДР 16 червня 2016 року за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

В обґрунтування скарги було зазначено, що постановою слідчого військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_9 від 26 січня 2017 року кримінальне провадження №0000537, внесене до ЄРДР 16 червня 2016 року за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з ухваленою слідчим постановою від 26 січня 2017 р. про закриття вказаного кримінального провадження, ОСОБА_8 в особі адвоката ОСОБА_7 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить постанову скасувати, з наступних підстав.

Вважає, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення, слідчим не встановлено осіб, відносно яких можливо закрити кримінальне провадження.

Згідно з положеннями ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Натомість слідчий військової прокуратури Запорізького гарнізону приймаючи постанову про закриття кримінального провадження при проведенні досудового розслідування обмежився лише допитами в якості свідків слідчого СВ СБУ в Запорізькій області ОСОБА_10 та прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_11 .

Залишаючи скаргу без задоволення, слідчий суддя дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження за № 0000537, дійшла висновку, що заявником не доведено обставини, на які він посилався у скарзі, оскільки під час проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню слідчим вжиті всі відповідні заходи для встановлення істини по справі, при закритті провадження дотримано процесуального порядку винесення постанови та оскаржувана постанова винесена з проведенням вичерпного обсягу слідчих дій та оперативно-розшукових заходів, спрямованих на встановлення осіб, причетних до скоєння зазначеного кримінального правопорушення, тобто прийняте слідчим рішення при вказаних обставинах є законне та обґрунтоване.

Окрім цього слідчий суддя зазначила, що протягом усього досудового розслідування ОСОБА_8 з відповідною заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні не звертався та в матеріалах кримінального провадження має статус «заявник». ОСОБА_8 із відповідною заявою до військової прокуратури Запорізького гарнізону не звертався та останньому тілесних ушкоджень спричинено не було, що підтверджується матеріалами досудового розслідування, він потерпілим не вважається, а тому обґрунтування скарги в цій частині є не спроможними та не ґрунтується на відповідних доказах.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною, такою що підлягає скасуванню, оскільки суд не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Фактично слідчий суддя проігнорувала доводи його скарги на предмет того, що слідчим не були встановлені особи, які на думку ОСОБА_8 , скоювали щодо нього кримінальні правопорушення, взагалі не виклавши їх в мотивувальній частині ухвали і не спростувавши їх. В свою чергу слідчим який проводив досудове розслідування не було встановлено хто саме затримував ОСОБА_8 і на яких підставах. Висновки слідчого судді про те що ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження не можна було визнавати потерпілим не ґрунтуються на вимогах закону.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доповідь судді про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і вважав за необхідне ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

З матеріалів кримінального провадження випливає, що за ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя для перевірки за фактом заяви обвинуваченого за ч.2 ст.110 КК України ОСОБА_8 про застосування до нього під час затримання 12.04.2014 недозволених методів досудового слідства (яке проводилось слідчим СВ УСБУ в Запорізькій області), які виразилися у застосуванні до нього фізичного та морального впливу, вилученні належних йому речей, до ЄРДР 16.06.2016 за №0000537 були внесені відомості за правовою кваліфікацією ч.2 ст.365 КК України.

Доводи апелянта, які він зазначав про те, що слідчим в рамках проведення розслідування у кримінального провадження не були проведені усі необхідні слідчі (розшукові) дії слідчий суддя фактично залишила без уваги.

Відповідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 365 КК України не охоплюється главою 36 КПК України ( Кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення), обов`язок доказування в першу чергу покладається на слідчого.
Згідно ч. 2 ст. 93 сторона обвинувачення, в даному випадку слідчий військової прокуратури, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Дійсно, слідчим прокуратури в рамках зазначеного кримінального провадження було проведено ряд слідчих дій. Однак на переконання колегії суддів обсяг цих слідчих дій (допит в якості свідка слідчого СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_10 ; допит в якості свідка прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_11 ; допит в якості свідка ОСОБА_8 ; витребування інформації з ІТТ №1 ГУНП в Запорізькій області) не давали підстав для закриття кримінального провадження. Крім того виносячи оскаржувану постанову слідчий спирався, в першу чергу на доводи, які отримані від осіб, (слідчий яки проводив досудове розслідування у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 і процесуальний прокурор у цьому провадженні) суб`єктивно зацікавлених в тому, щоб не визнавати факт порушень.

Фактично, слідчий суддя погодився з висновками слідчого прокуратури щодо відсутності в діянні співробітників СБ України складу кримінального правопорушення, Окрім цього зазначила, що ОСОБА_8 не має статус потерпілого, а має статус заявника.

Проте з такими висновками слідчого судді та слідчого, який виніс постанову про закриття кримінального провадження, не може в повній мірі погодитися колегія суддів.

Так висновки слідчого судді взагалі не аргументовані. Доводи які, скаржник наводив у своїй скарзі на постанову про закриття кримінального провадження не спростовані, а сама ухвала слідчого судді фактично копіює постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

В матеріалах провадження за скаргою адвоката навіть відсутні відомості про те, що слідчим суддею витребувались і перевірялись матеріли кримінального провадження.

В своїй заяві ОСОБА_8 , окрім опитаних слідчим прокуратури осіб, вказував і на інших осіб, які на його думку вчинили правопорушення стосовно нього. Натоміть вказані особи допитані не були. Останній зазначав як про фізичний, так і моральний тиск на нього, про вилучення у нього речей.

Слідчим не встановлювалось, хто саме, коли саме і де здійснював фактичне затримання ОСОБА_8 , які речі у нього вилучались і на яких підставах. Не встановлювались відомості про фактичне місцеперебування ОСОБА_8 після моменту його затримання до поміщення останнього в ІТТ.

Крім цього висновки слідчого судді та посилання слідчого судді на положення ст. 42 КПК України є необґрунтованим адже в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_8 не є підозрюваним, а як встановила сам ж слідчий суддя, є заявником. Відповідно адвокат ОСОБА_7 не є захисником останнього, а є його представником.

Висновки про те що в рамках цього кримінального провадження ОСОБА_8 і адвокат ОСОБА_7 мають доказувати факт тиску з боку співробітників СБУ є хибними, адже як зазначалося вище такі докази збирає слідчий чи прокурор.

За вказаних обставин колегія суддів вважає, що при проведенні досудового розслідування слідчим військової прокуратури не було проведено необхідного обсягу слідчий дій і прийняте ним рішення про закриття кримінального провадження, є передчасним. Слідчий суддя на вказані порушення не звернув уваги, тому ухвалу від 01 вересня 2017 року визнати законною і обґрунтованою не можна, через що вона підлягає скасуванню.

За цих же підстав, підлягає скасуванню і постанова слідчого військової прокуратури від 26 січня 2017 року про закриття кримінального провадження, а матеріали вказаного провадження підлягають поверненню у військову прокуратуру Запорізького гарнізону Південного регіону України для поновлення досудового розслідування, підчас якого слід, визначити повний обсяг слідчих дій і після їх проведення, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 вересня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , на постанову слідчого військової прокуратури Запорізького гарнізону від 26.01.2017 про закриття кримінального провадження № 0000537 внесеного до ЄРДР 16 червня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Постанову слідчого військової прокуратури Запорізького гарнізону від 26.01.2017 про закриття кримінального провадження № 0000537 внесеного до ЄРДР 16 червня 2016 року скасувати.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4