Справа № 761/1573/17
Провадження № 1-кс/761/1317/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання у кримінальному провадженні № 0000168, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 серпня 2014 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України,
в с т а н о в и в:
17 січня 2017 року захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000168, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 серпня 2014 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України, в якому просив суд змінити застосований до його підзахисного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання. При цьому, як на підставу звернення до суду з відповідним клопотанням захисник посилається на те, що ані слідчим у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 15 грудня 2016 року, ані прокурором у судовому засіданні 16 грудня 2016 року не були доведені обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, ані слідчим, ані прокурором не було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України.

Повноваження прокурора та захисника, які були присутні у судовому засіданні, слідчим суддею перевірені.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Підозрюваний ОСОБА_5 посилався на необґрунтованість підозри його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, а також на відсутність ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, зазначив, що до застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу він дотримувався належної процесуальної поведінки, за першим викликом з`являвся до слідчого для проведення слідчих (розшукових) дій та не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з чим просив суд змінити застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 та зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу, посилаючись на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент вирішення слідчим суддею питання про продовження строку дії застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати. Крім того, окрему увагу звертав на те, що на даний час в рамках досудового розслідування необхідно провести значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі та використовуючи свої соціальні зв`язки, може незаконно впливати на свідків та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку захисника, підозрюваного та прокурора, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Так, відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2016 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , продовжено на 60 днів, тобто до 18 лютого 2017 року, з визначенням застави в розмірі 36 285 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 50 000 730 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У свою чергу, на переконання слідчого судді, сукупність отриманих доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження № 0000168 від 13 серпня 2014 року та надані прокурором у судовому засіданні, свідчить про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, та є достатньою для продовження строку дії застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого досудового розслідування.

Водночас, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , знаючи, що за кримінальне правопорушення, вчинення якого йому інкримінується, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна, з великою вірогідністю може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) та, використовуючи свої соціальні зв`язки, незаконно впливати на колишніх працівників (у тому числі підлеглих) ПАТ «КБ «Стандарт», які є свідками у даному кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підставою для такого висновку є також і те, що протиправними діями, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , ПАТ «КБ «Стандарт» завдано матеріальної шкоди на суму 476 760 215 грн., що є особливо великим розміром.
Разом із цим, слідчий суддя вважає слушними доводи сторони захисту з приводу того, що ані слідчим, ані прокурором не була належним чином доведена та обґрунтована можливість підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак такі процесуальні порушення, допущені органом досудового розслідування та процесуальним керівником, не можуть слугувати вирішальною підставою для прийняття рішення про зміну застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Що стосується інших процесуальних порушень, на які в своєму клопотанні звертає увагу захисник ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що вони не можуть бути предметом розгляду під час вирішення питання про зміну запобіжного заходу та підлягають з`ясуванню в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законом, зокрема шляхом звернення до слідчого судді зі скаргами в порядку ст. 303 КПК України.
Посилання ж захисника ОСОБА_4 на те, що ГСУ ФР ДФС України не може здійснюватися досудове розслідування кримінального провадження № 0000168 від 13 серпня 2014 року, оскільки органи податкової міліції на даний час фактично ліквідовані, також не може бути прийнято слідчим суддею до уваги з огляду на те, що відповідні зміни про ліквідацію органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, до кримінально-процесуального закону не внесені.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу, слідчим суддею також було враховано вік підозрюваного та стан його здоров`я, його майновий та сімейний стан, зокрема: наявність статусу фізичної особи-підприємця та перебування у громадянському шлюбі відповідно, репутацію, позитивні характеристики за місцем фактичного проживання, відсутність судимостей, а також інші обставини, що характеризують його особу та спосіб життя.

При цьому, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали кримінального провадження містять достатньо обґрунтувань необхідності збереження обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент вирішення слідчим суддею питання про продовження строку дії застосованого до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 177, 178, 194, 201, 309, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання у кримінальному провадженні № 0000168, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 серпня 2014 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1