Справа № 573/1596/16-к
Номер провадження 1-кп/573/8/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2017 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Білопілля Сумської області, зі спеціальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно зі ст. 89 КК України не судимого

- за ч. 2 ст. 121 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українки, громадянки України, уродженки міста Білопілля Сумської області, зі спеціальною середньою освітою, одруженої, працюючої провідником пасажирських вагонів Сумської вагонної дільниці, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

- за ст. 198 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українки, громадянки України, уродженки міста Білопілля Сумської області, з повною середньою освітою, неодруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

- за ч. 1 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В :
13 травня 2016 року близько 15.00 год. ОСОБА_5 від його дружини ОСОБА_6 стало відомо про те, що до крадіжки належного їй золотого ланцюжка, що мало місце 11 травня 2016 року під час її перебування у домоволодінні ОСОБА_11 та ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_3 може бути причетна ОСОБА_19 . Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було прийнято рішення про з`ясування обставин викрадення золотого ланцюжка у ОСОБА_6 з метою знайти зазначене майно.

Того ж дня, приблизно о 16.00 год., ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , з якими Садуєви попередньо у телефонному режимі домовилися про поїздку до подружжя ОСОБА_20 , на автомобілі служби таксі прибули до домогосподарства ОСОБА_11 та ОСОБА_19 .

Прибувши до домогосподарства за вказаною адресою, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 шляхом вільного доступу через відчинені хвіртку та двері зайшли на територію домогосподарства та до будинку, зайшовши до якого, ОСОБА_5 разом з вищевказаними особами виявили господарів - ОСОБА_19 та ОСОБА_11 сплячими на розкладених кріслах.

Намагаючись привести до тями ОСОБА_19 , ОСОБА_6 підійшла до крісла, розташованого праворуч від входу до кімнати, на якому спала ОСОБА_19 , та, схилившись над останньою, намагалася її розбудити. Після того, як ОСОБА_19 прокинулася, ОСОБА_6 почала звинувачувати її у крадіжці золотого ланцюжка та запитувати куди вона його поділа, при цьому остання дані звинувачення відкидала, тому на цьому ґрунті між ними виник конфлікт, що супроводжувався обопільними словесними образами, у ході якого ОСОБА_19 схопила ОСОБА_6 за волосся.

Розлютившись унаслідок того, що ОСОБА_19 не визнала свою провину та чинила опір його дружині, ОСОБА_5 схопив потерпілу за ноги та силою стягнув її з крісла, унаслідок чого остання впала лівою стороною тулубу та обличчям на дерев`яну підлогу, розбивши ніс при контактуванні з вказаною поверхнею. Після цього ОСОБА_5 схопив ОСОБА_19 , яка одразу підвелася після падіння та перебувала у положенні сидячи поряд з кріслом, ззаду під руки та витяг її до приміщення прибудови, розташованого на вході до будинку. Зійшовши вниз з порогу, що розміщений на висоті близько 0,4 м, ОСОБА_5 взяв за комір ОСОБА_19 , намагаючись перетягти її через вказаний поріг, не втримав останню, у результаті чого ОСОБА_19 впала на бетонну поверхню спиною.

Продовжуючи свої протиправні дії, маючи умисел на нанесення ОСОБА_19 тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 взяв потерпілу, яка перебувала в положенні лежачи на правому боці, правою рукою за волосся з лівого боку голови та з силою вдарив її 2 рази правою частиною голови об бетонну поверхню.

Після цього ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжили з`ясовувати у потерпілої місцезнаходження викраденого золотого ланцюжка.

У цей час ОСОБА_7 помітила мобільний телефон марки «Нокіа 1209», котрий випав з задньої кишені джинсових брюк потерпілої, розлетівшись при падінні на декілька частин, деталі якого перебували безпосередньо поряд з нею. В цей час у неї виник злочинний умисел на відкрите заволодіння зазначеним майном.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном, належним ОСОБА_19 , а саме мобільним телефоном марки «Нокіа 1209», ОСОБА_7 , не зважаючи на те, що за її діями спостерігали ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та сама потерпіла, при цьому достовірно знаючи про це, підняла частини його корпусу, а також сім-карту з телефону, склала їх до купи, отримавши при цьому реальну можливість розпорядитися викраденим майном, використала його на власний розсуд, а саме передала ОСОБА_6 . Остання, достовірно знаючи про те, що вказаний телефон належить потерпілій ОСОБА_19 , усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_7 , взяла його, викинувши сім-карту у дворі вказаного домогосподарства, таким чином придбавши майно, завідомо одержане злочинним шляхом. Того ж дня, принесла зазначений телефон до належного їй домогосподарства, де й зберігала до моменту його вилучення працівниками поліції 16 травня 2016 року у ході проведення огляду місця події.

Вартість мобільного телефону марки «Нокіа 1209» складає 183 грн., сім-карти мобільного оператора МТС - 15 грн.

Загальна сума завданого ОСОБА_19 майнового збитку становить 198 грн.

Після незаконного заволодіння майном ОСОБА_19 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . ОСОБА_5 підсадив ОСОБА_19 на поріг прибудови, після чого біля потерпілої, яка перебувала всередині вказаного приміщення, сидячи біля стіни напроти вхідних дверей до будинку, перебували ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , котрі продовжували задавати їй питання з приводу обставин викрадення золотого ланцюжка, у свою чергу ОСОБА_5 , вкотре почувши від ОСОБА_19 твердження, що вона не причетна до цієї події, продовжив нанесення ОСОБА_19 тілесних ушкоджень, завдавши їй один удар верхньою частиною стопи лівої ноги у праву частину голови у скроневій ділянці, унаслідок чого остання відразу втратила свідомість.

Після того, як ОСОБА_19 привели до тями шляхом обливання водою, ОСОБА_5 припинив свої протиправні дії щодо ОСОБА_19

ІНФОРМАЦІЯ_4 о 21.30 год. ОСОБА_19 від отриманих тілесних ушкоджень померла в реанімаційному відділенні Сумської обласної клінічної лікарні.

Смерть ОСОБА_19 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася крововиливами в м`які тканини голови, крововиливом під тверду мозкову оболонку головного мозку об`ємом до 100 мл. куб., набряком здавленням головного мозку, забоєм головного мозку та крововиливом в стовбурову частину мозку об`ємом до 22 мл. куб., крововиливами тулубу та кінцівок.

Пошкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті і є тяжкими тілесними ушкодженнями.

Всього потерпілій нанесено не менше 11 ударів в ділянку голови та кінцівок.

Тілесні ушкодження, наявні у ОСОБА_19 , а саме: переривчасте садно невизначеної форми розмірами 1х0,3 см під коричневою кіркою, розташованою на 1 см вище лівої брови, переривчасте садно невизначеної форми розмірами 0,6х0,3 см під коричневою кіркою розташованою вище непошкодженої шкіри, переривчастий крововилив вище лівого соска на грудній клітці по середньо ключичній лінії на площі 8х4 см жовто зеленого кольору невизначеної форми з нечіткими контурами, переривчастий крововилив по внутрішній поверхні правого плеча в верхній його третині невизначеної форми з нечіткими контурами на площі 6x4 см жовто-зеленого кольору, переривчастий крововилив по внутрішній поверхні лівого плеча в верхній його третині не визначеної форми з нечіткими контурами на площі 8x4 см жовто-зеленого кольору, вище правого соска переривчастий крововилив невизначеної форми з нечіткими контурами на площі 10x6 см жовто-зеленого кольору, крововилив жовто-зеленого кольору по внутрішній поверхні правого стегна в нижній його третині з переходом на колінний суглоб невизначеної форми з нечіткими контурами на площі 20х10см, на лівій гомілці в ділянці середньої третини по внутрішній поверхні переривчастий крововилив невизначеної форми з нечіткими контурами на площі 5x5 см жовто-зеленого кольору, лінійне садно косо-горизонтально по задній поверхні тулуба в ділянці попереку справа від хребта, переривчасте направлене зліва на право зі здертим епідермісом розмірами 10x1 см покрите червоно-коричневою кіркою, розташованою вище рівня непошкодженої шкіри, відносяться до категорії легких.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розуміли їх суспільну небезпечність, усвідомлювали можливість настання суспільно небезпечних наслідків від вказаних дій та бажали їх настання, тобто діяли з прямим умислом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість визнав повністю, суду зазначив, що 13 травня 2017 року близько 16 години разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 , знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_13 приїхали до будинку ОСОБА_20 з метою з`ясувати зникнення золотого ланцюжка дружини. Подружжя ОСОБА_20 знайшли сплячими в кріслах в спальній кімнаті будинку. Дружина та ОСОБА_7 підійшли до ОСОБА_19 та дружина стали її будити. ОСОБА_6 била ОСОБА_19 по щоках, а вона схопила дружину за волосся. ОСОБА_5 відтягнув її від дружини. ОСОБА_19 була дуже п`яною, свою причетність до крадіжки ланцюжка заперечувала. Так як вона не хотіла вставати з крісла, то він стягнув її за ноги з крісла на підлогу, вона впала і вдарилась носом, з якого пішла кров. Тоді він взяв її під руки ззаду та потягнув з будинку у двір, бо хотів посадити її в автомобіль, щоб відвезти до ОСОБА_18 та з`ясувати, чи здавала вона йому золотий ланцюг. Її чоловік ОСОБА_21 раніше нього вийшов у двір. Перетягуючи її через поріг, вона у нього випала з рук вниз головою. ОСОБА_19 весь час пручалась, їхати з ними не хотіла, у крадіжці не зізнавалась, тому він розізлився і став її бити у дворі. Скільки разів вдарив не пам`ятає, у дворі бив ногою по голові, також в коридорі бив її. Коли вона втратила свідомість, то вилили на неї воду, вона отямилась. В цей час ОСОБА_19 лежала на підлозі в коридорі будинку, а вони, тобто він, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 сиділи за столом. ОСОБА_13 пішов за горілкою. Коли останній повернувся, то підняв з підлоги ОСОБА_19 та відніс її в крісло. Вони сиділи у веранді, то почули хрипіння зі спальні, коли туди зайшли, то побачили, що хрипить ОСОБА_19 , губи в неї посиніли. ОСОБА_5 зробив їй штучне дихання і вона прийшла до тями. Потім ОСОБА_7 з ОСОБА_13 пішли раніше, ОСОБА_21 ліг спати в кріслі в спальні. Дружина зателефонувала до лікарні та викликала швидку допомогу. Вони вийшли з дружиною з будинку та стали осторонь. Дочекались, як прихала карета швидкої допомоги та пішли звідти. Крім нього, в той день ОСОБА_19 ніхто не бив, можливо її бив чоловік. Але особисто цього він не бачив. У будинку та у дворі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 били її по щоках з метою розбудити та з метою її зізнання у крадіжці. Під час подій у дворі з кишені ОСОБА_19 випав мобільний телефон, який підняла ОСОБА_7 і передала його дружині.

Обвинувачена ОСОБА_6 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, суду зазначила, що за 3-4 дні до 13 травня 2016 року спільно з ОСОБА_22 попала в гості до подружжя ОСОБА_20 . Декілька днів вона в них ночувала, за весь цей час постійно вживали спиртне. Коли гроші закінчились, вона віддала ОСОБА_19 в залог дві свої золоті обручки, за які остання ще принесла горілки. Як зник золотий ланцюжок, вона точно не пам`ятала, але їй здалось, що з її шиї його зняла ОСОБА_23 . 12 травня 2016 року від ОСОБА_20 її додому забрав чоловік ОСОБА_24 . Вдома вона виявила пропажу золота, чоловік став вимагати пояснень щодо зникнення золота. За ланцюжок вона сказала, що його в неї хтось вкрав. 12 травня 2016 року подала заяву в поліцію з приводу зникнення золота. Після з`ясування питання зникнення ланцюжка з ОСОБА_22 та ОСОБА_25 , вона, чоловік та останні вирішили їхати до ОСОБА_20 і з`ясовувати це питання. Близько 16 години 13 травня 2016 року на таксі вони прибули додому до них. Знайшли їх у будинку, сплячими на кріслах. Вона та ОСОБА_7 намагались розбудити ОСОБА_19 , били її по щоках та запитували, де золотий ланцюг. Остання схопила ОСОБА_6 за волосся і ОСОБА_5 відірвав її руки від волосся. Тоді ОСОБА_24 стягнув її з крісла на підлогу. Весь час ОСОБА_19 твердила, що нічого не брала. Чоловік витяг її на вулицю. Декілька разів ОСОБА_6 відлучалась то з хати, то з двору. Тому всі події побиття ОСОБА_19 не бачила, бачила лише, як чоловік у дворі вдарив ОСОБА_19 ногою по голові, від чого вона втратила свідомість. Тоді він вдарив її в коридорі будинку, де її відливали водою, бо в неї посиніли губи. Коли з`ясування питання зникнення ланцюга було ще на вулиці, то у ОСОБА_19 відірвалась на штанях задня кишеня і звідти випав мобільний телефон, з якого розлетілись деталі. ОСОБА_7 підняла телефон і деталі, склала їх до купи і віддала їй, сказавши ОСОБА_6 знищити сім-карту. Вона її знищила, а телефон поклала собі в кишеню та принесла його до себе додому, де його і вилучили працівники міліції. Після розбірок ОСОБА_13 відніс ОСОБА_19 у спальню та поклав на кресло. Потім ОСОБА_19 стало погано і вона стала хрипіти, тоді ОСОБА_24 зробив їй штучне дихання, після чого вона відійшла. ОСОБА_7 та ОСОБА_13 пішли раніше, ОСОБА_21 пішов теж ліг у крісло, вони з чоловіком ще залишились. Стан ОСОБА_19 викликав занепокоєння, тому вона викликала швидку допомогу. Вони відійшли недалеко від будинку і стали чекати швидку. Як тільки карета швидкої допомоги приїхала, вони пішли.

Обвинувачена ОСОБА_7 свою винуватість визнала повністю у пред`явленому обвинуваченні, суду пояснила, що 12 травня 2016 року їй зателефонувала мама ОСОБА_13 і попросила з`ясувати, де він є, бо 3 дні не ночував вдома. Вона зателефонувала ОСОБА_26 і запитала, де ОСОБА_27 . Люба з ОСОБА_28 відвезли її додому до ОСОБА_20 , звідти вона забрала ОСОБА_13 та відвезла його додому. 13 травня 2016 року їй зателефонувала ОСОБА_29 і сказала, що в неї пропав ланцюжок і вона заявила в поліцію. Також вона попросила з`їздити додому до ОСОБА_20 з метою з`ясувати долю ланцюжка. Спільно з ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , ОСОБА_22 вони приїхали та таксі додому до них. Обох ОСОБА_20 знайшли сплячими на кріслах в одній із кімнат будинку. Вони з ОСОБА_32 підійшли до ОСОБА_23 і намагалися її розбудити. Вона стояла поряд, а ОСОБА_33 била по щоках ОСОБА_19 і запитувала, де ланцюг. Остання ні в чому не зізнавалась. Тоді ОСОБА_24 стягнув з крісла ОСОБА_19 і вона впала на підлогу, розбила ніс. Він витягнув її у двір. На східцях веранди вона у нього впала на землю. Руслан у дворі бив ОСОБА_19 , від останнього удару вона втратила свідомість, відливали її водою. Тоді її ОСОБА_13 відніс та поклав на крісло у спальні. Вони всі сіли у веранді та випили горілки. Тоді вона почула храп зі спальні і пішла подивитись туди, побачила, що хрипить ОСОБА_34 і у неї посиніли губи. ОСОБА_24 зробив їй штучне дихання і вона відійшла. Після цього вони розійшлись по домівках. Крім ОСОБА_5 ОСОБА_19 ніхто не бив. Вона та ОСОБА_6 приблизно по два рази вдарили її по щоках.

Коли події ще були у дворі, то у ОСОБА_19 з відірваної кишені випав мобільний телефон, з якого розлетілись деталі. ОСОБА_7 підняла телефон і деталі, склала їх до купи і віддала ОСОБА_6 , яка забрала його з собою.

Також винуватість обвинувачених у інкримінованих їм злочинах підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які суду пояснили наступне.

Так, потерпіла ОСОБА_12 суду пояснила, що її донька ОСОБА_23 з чоловіком ОСОБА_35 мешкали окремо від неї в м. Білопілля, обоє зловживали спиртними напоями. 10 травня 2016 року вона розмовляла з донькою по телефону останній раз. ОСОБА_34 сказала, що у неї в телефоні погана батарейка, вона купить нову і зателефонує їй в п`ятницю, тобто 13 травня 2016 року. Але ні в п`ятницю, ні в суботу, ні в неділю вона не зателефонувала. Тоді їй зателефонувала сваха і сказала, що з ОСОБА_36 погано і вона на даний час знаходиться в лікарні в м. Суми. Також сваха розповіла, що в неділю приїхала до них додому, вдома був лише ОСОБА_37 , вона в нього запитала про ОСОБА_38 , на що він відповів, що вона в лікарні. Ні їй, ні своїй матері ОСОБА_37 своєчасно не повідомив про те, що доньку побили і вона перебуває в лікарні. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_34 в лікарні померла, похоронила вона її в с. Штанівка Білопільського району. Про обставини побиття доньки їй нічого не відомо, із зятем вона не спілкується і він нічого їй не розповідав.

Потерпілий ОСОБА_11 суду пояснив, що спільно з дружиною ОСОБА_19 мешкали в м. Білопілля в приватному будинку. На початку травня 2016 року декілька днів у них вдома відпочивала компанія друзів, серед яких були ОСОБА_6 , ОСОБА_13 . Всі разом пили ці дні, всі ночували в них. Гроші на горілку давала ОСОБА_34 , також ОСОБА_39 давала 2 свої каблучки в залог, щоб дали грошей, за які теж купували спиртне. В середу увечері ОСОБА_40 забрав чоловік. В четвер, приблизно в обід, до них додому приїжджала ОСОБА_39 з чоловіком ОСОБА_31 , якого до цього дня він не знав, і запитували про золотий ланцюг, який був на шиї у ОСОБА_41 і зник. Дружина сказала, що не знає нічого про ланцюг і вони поїхали. З четверга на п`ятницю у них ночували ОСОБА_42 та ОСОБА_43 . В п`ятницю 13 травня 2016 року зранку ОСОБА_38 забрали в поліцію. Він цього не бачив. Йому розповіла ОСОБА_43 . Коли прокинувся, то ОСОБА_28 у них вже не було. Потім кудись ділась ОСОБА_43 . Приблизно в обід ОСОБА_34 повернулася, він у неї запитав: «Як справи?» Вона відповідала, що все нормально і щоб він не приставав до неї з розмовами. Вони випили та полягали спати. Потім він прокинувся і побачив, що горить світло в кімнаті, з коридору лунали крики людей. Він зайшов у коридор і почув розмову: «Де ланцюг, де гроші?». Це ОСОБА_24 запитував у його дружини. Тут також були ОСОБА_29 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 . Зі слів ОСОБА_41 він дізнався, що його дружина зняла з ОСОБА_46 золотий ланцюг і здала його ОСОБА_18 за 4000 грн. ОСОБА_47 сказав, що вони з дружиною заявили в поліцію. ОСОБА_11 сказав, що вони нічого не брали і вранці з цього приводу до них поліція вже приходила. Тоді він сказав, що вони з дружиною ще не протверезіли, в голові у нього туман та йому погано після похмілля, тому зараз вони нічого вирішувати не будуть, протверезіють, тоді все з`ясують. Вони з ОСОБА_31 випили горілки і він пішов спати. Далі він не знає, що було в будинку. В його присутності дружину, здається, не били, хтось чи то її стукнув, чи штовхнув. Також він не бачив, щоб хтось брав її телефон та гроші. ОСОБА_11 також свою дружину в ці дні не бив, вони з нею сварилися, штовхали один одного при цьому. Він дуже погано все пам`ятає зараз, бо пройшло багато часу після тих подій. А тоді з похмілля йому дуже погано було. Потім прокинувся, знову в кімнаті горіло світло, сусіда ОСОБА_48 побачив, який спитав, що у них трапилось, бо лунали крики з будинку. Він відповів, що нічого не знає і сусід пішов. ОСОБА_11 знову ліг спати, коли прокинувся вранці, то побачив, що ОСОБА_34 лежить на підлозі біля крісла, в якому спала. Він вирішив, що вона впала з крісла. Тому підняв її, вкрив ковдрою, бо думав, що вона спить. Хотів подивитись на телефоні час, глянув на стіл, а телефону не побачив, вирішив, що як прокинеться дружина, тоді з`ясує у неї де телефон. Обличчя у неї було припухле, крові на ньому не бачив. Далі пішов до сусіда, покурили з ним. Там перебувала незнайома йому дівчина, яка сказала, що знає його дружину і хоче з нею побалакати. Вони вдвох прийшли додому до них. Ця дівчина глянула на ОСОБА_38 і сказала, що в неї кома. Викликали швидку, яка забрала її в лікарню. У дружини кишеня на джинсах була відірвана, одяг на ній був мокрий. Тоді він побачив, що речі в будинку розкидані. У неділю зателефонувала його мати і сказала, що ОСОБА_34 в лікарні померла.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що за 4-5 днів до 13 травня 2016 року на вулиці Тернавська в м. Білопілля зустрів ОСОБА_49 та ОСОБА_38 , ОСОБА_50 і разом з ними пиячили у знайомих. Потім ОСОБА_20 , він та ОСОБА_6 поїхали додому до ОСОБА_20 і там днів 2 теж пиячили всі разом, там і ночували. Потім його від ОСОБА_20 забрала знайома ОСОБА_44 і відвезла додому на таксі. Коли він їхав від них, до ОСОБА_20 приїхали ОСОБА_51 з ОСОБА_52 . В п`ятницю до нього додому приїхали ОСОБА_53 ОСОБА_47 та ОСОБА_33 та ОСОБА_44 і вони вчотирьох поїхали на таксі додому до ОСОБА_20 з`ясовувати, хто вкрав золотий ланцюг у ОСОБА_46 . Вони приїхали до будинку, де жили ОСОБА_20 , зайшли у двір та побачили, що вхідні двері будинку відкриті. Зайшли всередину, там було добре видно і вони покликали господарів. З дальньої кімнати обізвався ОСОБА_37 , де вони спали з ОСОБА_36 , ОСОБА_54 запитав у нього: «Де ланцюг або гроші?» ОСОБА_39 в цей час по щоках руками била ОСОБА_38 , щоб вона прокинулася. Коли її розбудили, то ОСОБА_33 спитала про свій ланцюг. В цей час у ОСОБА_19 тілесних ушкоджень на обличчі він не бачив. Тоді ОСОБА_24 стягнув її з крісла і вона впала на підлогу. Після цього він взяв ОСОБА_19 під руки ззаду і почав тягнути з будинку, але вона щосили опиралась. На сходах він її кинув і вона впала головою вниз на бетонну відмостку. При цьому ОСОБА_19 сама встала, але постійно говорила, що ланцюг не брала. ОСОБА_21 при цих подіях був присутній. Як він, так і його дружина були п`яні. У дворі ОСОБА_24 вдарив ОСОБА_19 кулаком в область вуха, обличчя не менше 2 разів. Лєра двічі вдарила ладонями по обличчю ОСОБА_19 , коли та сказала, що це ОСОБА_55 вкрала ланцюг. ОСОБА_39 потягнула ОСОБА_56 за штани, відірвавши при цьому ззаду на них кишеню, з якої на землю випали мобільний телефон та гроші різними купюрами.

Лєра підняла телефон і протягнула його ОСОБА_57 , яка його не взяла. Тоді ОСОБА_55 , нічого при цьому не говорячи, віддала телефон ОСОБА_58 , яка його теж мовчки взяла. Це все тривало приблизно хвилин 10. Тоді вони відпустили таксі, а він в цей час пішов за горілкою. Всі залишались в будинку. Відсутній був хвилин 30. Коли повернувся, то побачив, що ОСОБА_34 зі слідами крові на обличчі лежить на боку на підлозі в коридорі будинку, на підлозі налита вода, а всі сиділи за столом, в тому числі і ОСОБА_21 . Вона була у свідомості. ОСОБА_13 підняв ОСОБА_19 з підлоги, при цьому вона ойкала і скаржилась, що їй болить, та поклав її в крісло в кімнаті. Також побачив, що обличчя в неї припухле та в крові. Хвилин через 20 хтось сказав, що ОСОБА_57 погано, бо вона стала хрипіти та втратила свідомість. Її поклали на підлогу, ОСОБА_59 став робити штучне дихання. Вона прийшла до свідомості та викликали швидку допомогу. Він та ОСОБА_44 швидку не чекали та пішли з будинку, а Садуєви там залишились. Що там було далі він вже не бачив.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що серед друзів і знайомив його називають ОСОБА_60 . ОСОБА_61 знає з дитинства, його дружину ОСОБА_38 знав років 10, стосунки з ними були нормальні. В травні 2016 року він їхав на своєму автомобілі і на Муховці в м. Білопілля зустрів ОСОБА_49 та ОСОБА_38 , які попросили довезти їх до центру міста. Також в автомобілі з ним їхала його співмешканка ОСОБА_62 . Вони були тверезі. Він їх довіз, ОСОБА_34 запитала у нього, де можна здати золото, він їй відповів, що ОСОБА_63 приймає золото. Яшкою прозивають ОСОБА_18 . ОСОБА_15 запитав в неї, де вона його взяла. ОСОБА_19 повідомила, що їй дали, не назвавши при цьому, хто дав. Він зупинився навпроти магазину ОСОБА_64 і пішов разом з ОСОБА_36 здавати золото. Вона здала ланцюжок, скільки грошей за це виручила, йому невідомо. Потім зайшли в продуктовий магазин, де ОСОБА_34 придбала продукти та спиртне. Тоді повіз ОСОБА_20 додому і з ОСОБА_65 зайшли до них в гості. Він витягнув з автомобіля одіяло, розіслали його у дворі на травичці, де вся компанія і відпочивала. В цей час можливо до двору заходили й інші люди та приєднувалися до них. Потім приїхали 2 працівники поліції і забрали ОСОБА_38 до райвідділу. Зразу після цього він посварився з ОСОБА_16 і поїхав від ОСОБА_20 до себе додому. Це було близько 16-17 години. Про смерть ОСОБА_19 дізнався наступного дня, коли вона померла.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що 12 травня 2016 року їй зателефонувала ОСОБА_44 і запитала чи відомо їй, де знаходиться ОСОБА_13 . Вона сказала, що знає де він. ОСОБА_16 на автомобілі ОСОБА_15 , який і був за кермом, забрали ОСОБА_66 та поїхали до ОСОБА_20 додому, де й перебував ОСОБА_13 . Приїхали близько 12 години. Вдома у ОСОБА_20 були ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , обоє ОСОБА_20 . Потім близько 2 годин вони всі відпочивали та вживали спиртне. Тоді ОСОБА_67 відізвала ОСОБА_15 і сказала, що потрібно з`їздити в центр міста. Вона з ОСОБА_15 , обома ОСОБА_20 поїхали в центр міста. Зупинилися біля магазину ОСОБА_18 , ОСОБА_15 та ОСОБА_19 пішли в цей магазин. Хвилин через 30 вони повернулись, вона вийшла з автомобіля і пішла разом з ними до продуктового магазину, де ОСОБА_19 приблизно на 1000 грн. купила продукти та горілку. Потім повернулися додому до ОСОБА_20 і у дворі сіли вживати спиртне. Тоді вона посварилась з ОСОБА_15 і він уїхав. ОСОБА_44 забрала Липського, ОСОБА_5 приїхав та забрав свою дружину. В цей же день в після обідню пору приїхали працівники поліції та забрали із собою до відділення поліції ОСОБА_56 . Через декілька годин вона повернулась додому. ОСОБА_16 поцікавилась у неї, за що її забирали. ОСОБА_19 відповіла, що за ланцюжок ОСОБА_68 . Більше вона нічого не сказала. ОСОБА_16 переночувала у них і наступного дня, тобто 13 травня 2016 року, поїхала до себе додому. Під час перебування у ОСОБА_20 на обличчі у ОСОБА_19 синців не було,

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що працює фельдшером швидкої допомоги в Білопільській ЦРЛ. Точно не пам`ятає коли, приблизно весною чи влітку 2016 року, вона була на чергуванні та близько 17-18 години надійшов виклик та диспетчер повідомила, що погано жінці по АДРЕСА_3 . Вона виїхала на виклик. Хвилин через 10 після надходження виклику вже прибули на місце. Її ніхто не зустрів, вона сама зайшла в будинок та запитала: «Хто викликав швидку?» Ніхто не відгукувався, тому ОСОБА_14 стала ходити по кімнатах та шукати людей. В одній із кімнат побачила чоловіка та жінку, які спали. Так як виклик надходив саме до жінки, тому вона стала будити жінку. Вона довгенько не прокидалась, від неї було чутно запах спиртного, але потім все ж таки прокинулась і ОСОБА_14 у неї запитала: «Вам погано? Давайте поміряємо тиск». Жінка їй відповіла, що швидку не викликала та послала її нецензурними словами. Волосся на голові у неї було розтріпане, обличчя було припухле, крові на обличчі не було, тілесних ушкоджень на обличчі вона не побачила. Про жінку може сказати, що вона мала вигляд особи, яка зловживає спиртним. З чоловіком, який спав в кімнаті, вона взагалі не розмовляла. Після того, як жінка відмовилася поміряти їй тиск, ОСОБА_14 звідти поїхала.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що приблизно рік або півтора назад до нього в магазин прийшли незнайомі йому чоловік та жінка і попросили грошей в борг. Він сказав, що в борг гроші не дає. Тоді вони запропонували йому залишити в залог золотий ланцюг, щоб він дав їм грошей. Він на це погодився та дав їм кошти, а вони залишили йому золотий ланцюг. Скільки грошей він дав, не пам`ятає, можливо і 1500 грн., можливо і 4500 грн. ОСОБА_69 цих ні тоді не знав, ні зараз не знає. Ні прізвищ, ні імен їх теж не знає, впізнати зараз їх не зможе.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що приблизно з осені 2015 року по сусідству з нею ОСОБА_70 та ОСОБА_34 придбали будинок і стали в ньому жити. За час свого проживання вони з сусідами не товаришували, але й ні з ким не сварились. При зустрічі завжди вітались. Нічого поганого про них сказати вона не може. В минулому році, точно не пам`ятає коли, але точно знає, що це була весна, бо вона полола на городі, коли з господарства ОСОБА_20 були чутки крики, чітко чула жіночий голос, але його не впізнала. Чому і хто кричав, чи сварився вона не знає. Наступного дня до неї додому прийшов дільничний і запитав, чи не бачила вона, що вчора було в господарстві ОСОБА_20 , бо ОСОБА_38 побили і вона перебуває в лікарні. Оскільки вона нічого не бачила, то про це і сказала дільничному.

Окрім показань обвинувачених, потерпілих та свідків, винуватість ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм злочинах підтверджується також наступними письмовими доказами, які досліджувалися в судовому засіданні, а саме:

-витягами із кримінального провадження №0000567, з яких вбачається, що 15 травня 2016 року та 22 травня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесена інформація про те, що 15 травня 2016 року в Сумській обласній клінічній лікарні від отриманих тілесних ушкоджень померла ОСОБА_19 та про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 незаконно заволоділи мобільним телефоном ОСОБА_19 (том 2, а. п. 137-139);

-картками прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення від 14 та 15 травня 2016 року, відповідно до яких від лікаря реанімаційного відділення СОКЛ ОСОБА_71 , приймального відділення Білопільської ЦРЛ та оператора лінії «102» до Білопільського відділення поліції надійшли повідомлення про доставку до Білопільської ЦРЛ, потім до Сумської обласної клінічної лікарні з тілесними ушкодженнями ОСОБА_19 та про її смерть 15 травня 2016 року в Сумській обласній клінічній лікарні (том 2, а. п. 140-142);

-протоколом огляду місця події від 15 травня 2016 року, де в палаті №1 відділення анастазіології та інтенсивної терапії СОКЛ виявлений труп ОСОБА_19 (том 2, а. п. 143-145);

-протоколом огляду трупа ОСОБА_19 від 16 травня 2016 року, згідно якого огляд проводився в секційній відділу експертизи трупів Сумського обласного бюро СМЕ слідчим з участю понятих та судово-медичного експерта ОСОБА_72 , де на трупі ОСОБА_19 виявлені тілесні ушкодження (том 2, а. п. 146-150);

-протоколом огляду місця події і фототаблицею до нього від 16 травня 2016 року, де під час огляду домоволодіння АДРЕСА_3 , в якому ОСОБА_19 отримала тілесні ушкодження, виявлені та вилучені різний одяг з плямами бурого кольору, змиви речовини бурого кольору з підлоги з різних кімнат, плями речовини бурого кольору зі слідоносіями зі стін, наволочка, колоша з плямами бурого кольору (том 2, а. п. 161-227);

-протоколом огляду місця події і фототаблицею до нього від 16 травня 2016 року, де під час огляду домоволодіння АДРЕСА_1 , в якому мешкають ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , виявлений та вилучений мобільний телефон ОСОБА_19 (том 2, а. п. 229-232);

-протоколом огляду речей (предметів) і фототаблицею до нього від 17 травня 2016 року, де в приміщенні хірургічного відділення Білопільської ЦРЛ слідчий з участю понятих та спеціаліста провів огляд речей потерпілої ОСОБА_19 . Були оглянуті махрове покривало, жіночий бюстгальтер, шкарпетки, штани жіночі джинсові. На бюстгальтері виявлені сліди речовини бурого кольору, схожої на кров, на задній частині штанів виявлений розрив від поясу до кишень (том 2, а. п. 234-245);

-постановою слідчого від 17 травня 2016 року про визнання речовим доказом мобільного телефону «Nokia 1209», який належав ОСОБА_19 та був виявлений вдома у ОСОБА_6 (том 2, а. п. 246);

-висновком судово-медичної експертизи №423/270 від 13 червня 2016 року, згідно якого смерть ОСОБА_19 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася крововиливами в м`які тканини голови, крововиливом під тверду мозкову оболонку головного мозку об`ємом до 100 мл. куб., набряком здавленням головного мозку, забоєм головного мозку та крововиливом в стовбурову частину мозку об`ємом до 20 мл. куб., крововиливами тулубу та кінцівок, що підтверджується судово-медичними даними та даними судово-гістологічної експертизи. Вказані ушкодження могли виникнути при травматичному контакті з тупими предметами прижиттєво з обмежено та розповсюджено травмуючою поверхнею, враховуючи конструктивну особливість голови, що могло мати місце при неодноразовому травмуванні, про що можуть свідчити характер тілесних ушкоджень. Пошкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті і є тяжкими тілесними ушкодженнями (том 2, а. п. 250-252);

-висновком товарознавчої експертизи №2173 від 31 травня 2016 року, згідно якого вартість викраденого у ОСОБА_19 мобільного телефону «Nokia 1209» станом на 13 травня 2016 року може становити 183 грн. (том 3, а. п. 4-7);

-довідкою експерта з продажу мобільних телефонів про те, що станом на 13 травня 2016 року вартість сім-карти оператора МТС становила 15 грн. (том 3, а. п. 8);

-висновком додаткової судово-медичної експертизи №423/270-Д1 від 15 липня 2016 року, з якого вбачається, що механізм утворення (кількість, послідовність ударів тощо) та локалізація тілесних ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_19 , можуть частково відповідати механізму утворення та локалізації тілесних ушкоджень, продемонстрованих підозрюваним ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту, так як він не може чітко вказати, з якого боку були нанесені удари по голові потерпілій (том 3, а. п. 13-14);

-висновком додаткової судово-медичної експертизи №423/270-Д5 від 15 липня 2016 року, з якого вбачається, що механізм утворення (кількість, послідовність ударів тощо) та локалізація тілесних ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_19 , можуть частково відповідати механізму утворення та локалізації тілесних ушкоджень, продемонстрованих підозрюваною ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту (том 3, а. п. 16-17);

-висновком додаткової судово-медичної експертизи №423/270-Д2 від 15 липня 2016 року, з якого вбачається, що механізм утворення (кількість, послідовність ударів тощо) та локалізація тілесних ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_19 , можуть частково відповідати механізму утворення та локалізації тілесних ушкоджень, продемонстрованих свідком ОСОБА_13 під час проведення слідчого експерименту, так як свідок був відсутній якийсь час (том 3, а. п. 25-26);

-висновком додаткової судово-медичної експертизи №423/270-Д3 від 15 липня 2016 року, з якого вбачається, що механізм утворення (кількість, послідовність ударів тощо) та локалізація тілесних ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_19 , можуть частково відповідати механізму утворення та локалізації тілесних ушкоджень, продемонстрованих потерпілим ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту, так як він лише пам`ятає невеликий епізод обставин нанесення ударів по голові потерпілій (том 3, а. п. 31-32);

-висновком додаткової судово-медичної експертизи №423/270-Д4 від 15 липня 2016 року, з якого вбачається, що механізм утворення (кількість, послідовність ударів тощо) та локалізація тілесних ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_19 , можуть відповідати механізму утворення та локалізації тілесних ушкоджень, продемонстрованих підозрюваною ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту (том 3, а. п. 37-38);

-висновком судово-імунологічної експертизи №665 від 04 липня 2016 року, згідно якого на правій шкарпетці та штанах ОСОБА_19 знайдена кров людини, походження якої можливе як від потерпілої ОСОБА_19 , так і від ОСОБА_7 та ОСОБА_13 і неможливе від ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 . На покривалі, що належало потерпілій ОСОБА_19 , знайдена кров людини, походження якої можливе як від ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , також не виключається походження як від потерпілої ОСОБА_19 , так і від ОСОБА_7 та ОСОБА_13 (том 3, а. п. 47-51);

-протоколом слідчого експерименту від 17 травня 2016 року та оптичним лазерним диском до нього, який був переглянутий в судовому засіданні, під час якого ОСОБА_5 розповів та показав, як і при яких обставинах 13 травня 2016 року спричинив ОСОБА_19 тілесні ушкодження, від яких остання померла. Також розказав, як ОСОБА_6 та ОСОБА_7 забрали мобільний телефон ОСОБА_19 (том 3, а. п. 97-107);

-протоколом слідчого експерименту від 23 травня 2016 року та оптичним лазерним диском до нього, який був переглянутий в судовому засіданні, під час якого ОСОБА_6 розповіла та показала, як і при яких обставинах 13 травня 2016 року ОСОБА_5 наніс удари ОСОБА_19 і як вони зі ОСОБА_7 забрали мобільний телефон (том 3, а. п. 109-119);

-протоколом слідчого експерименту від 18 травня 2016 року та оптичним лазерним диском до нього, який був переглянутий в судовому засіданні, під час якого ОСОБА_13 розповів та показав, як і при яких обставинах 13 травня 2016 року ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_19 тілесні ушкодження, від яких остання померла, та як ОСОБА_6 та ОСОБА_7 забрали мобільний телефон ОСОБА_19 (том 3, а. п. 121-129);

-протоколом слідчого експерименту від 19 травня 2016 року та оптичним лазерним диском до нього, який був переглянутий в судовому засіданні, під час якого потерпілий ОСОБА_11 розповів та показав, як і при яких обставинах 13 травня 2016 року ОСОБА_5 спричинив його дружині ОСОБА_19 тілесні ушкодження, від яких остання померла (том 3, а. п. 130-141);

-протоколом слідчого експерименту від 20 травня 2016 року та оптичним лазерним диском до нього, який був переглянутий в судовому засіданні, під час якого ОСОБА_7 розповіла та показала, як і при яких обставинах 13 травня 2016 року ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_19 тілесні ушкодження, від яких остання померла, та як вони з ОСОБА_6 забрали мобільний телефон (том 3, а. п. 143-153);

-висновком судово-медичної експертизи №423/230-Д від 30 липня 2017 року, згідно з яким тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті ОСОБА_19 та є тяжкими тілесними ушкодженнями, могли виникнути за обставин та в час, вказаний в матеріалах кримінального провадження. Пошкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми могли виникнути при травматичному контакті з тупими предметами, у тому числі «ногою, взутою в кросівки». Всього потерпілій нанесено не менше 11 ударів в ділянку голови та кінцівок. Тілесні ушкодження в ділянці голови не є характерними для падіння з висоти власного росту (том 4, а. п. 16-17).

Заслухавши обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку за внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що жоден із наданих суду стороною обвинувачення доказів сторона захисту не просила визнати неналежним чи недопустимим, суд дійшов висновку про те, винуватість ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_73 у вчиненні інкримінованих їм злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 в умисному заподіянні ОСОБА_19 тяжких тілесних ушкоджень, що потягли її смерть, доведена повністю і зазначеними діями він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки вона вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ст. 198 КК України, оскільки вона вчинила заздалегідь не обіцяне придбання та зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інвалід.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинений ним злочин, попросив у потерпілої вибачення; має матір - інваліда 2 групи загального захворювання; часткове добровільне відшкодування потерпілій завданого збитку; на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_74 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені.

Потерпіла ОСОБА_12 просила суд суворо не карати ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_11 , навпаки, просив винуватих покарати суворо.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_5 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції, передбаченої ч. 2 ст. 121 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, її особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання ОСОБА_7 характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться, не інвалід.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки вона критично оцінила вчинений нею злочин, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнула зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки; до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_7 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчинення нею нових злочинів.

На підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для ОСОБА_7 буде покарання у виді штрафу в доход держави.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, її особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання ОСОБА_6 характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться, не інвалід, має постійне місце роботи.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки вона критично оцінила вчинений нею злочин, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнула зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки; до кримінальної відповідальності притягується вперше; на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_74 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_6 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчинення нею нових злочинів.

Крім того, з урахуванням особи обвинуваченої та обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для ОСОБА_6 буде покарання більш м`яке, ніж передбачено санкцією ст. 198 КК України, у виді штрафу в доход держави.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про звільнення ОСОБА_6 від покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вона має неповнолітню доньку, відносно якої не позбавлена батьківських прав.

ОСОБА_6 не заперечувала проти застосування до неї амністії.

Інші учасники процесу зазначене клопотання підтримали.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, звільненню від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, які не позбавлені батьківських прав та які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення середньої тяжкості до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», має на утриманні неповнолітню доньку, відносно якої не позбавлена батьківських прав. Проти застосування до неї амністії не заперечує.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_6 амністії, передбачених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась, їй роз`яснено наслідки застосування амністії, а саме що у разі застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до неї не може бути застосована.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне ОСОБА_6 звільнити від покарання у виді штрафу на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Потерпілою ОСОБА_12 до обвинувачених заявлений позов про відшкодування майнової шкоди в сумі 25873 грн. 40 коп. та моральної шкоди в сумі 50000 грн.

В судовому засіданні майнову шкоду вона зменшила, оскільки під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 частково відшкодував майновий збиток в сумі 11100 грн., тому майнову шкоду просила стягнути в сумі 14773,40 грн. (25873,40 11100=14773,40).

Обвинувачений ОСОБА_5 позов визнав повністю, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 позов не визнали.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позовні вимоги потерпілої мотивуються тим, що від злочинних дій обвинувачених настала смерть її доньки, кошти в сумі 25873,40 грн. витрачені на поховання доньки, моральна шкода на суму 50000 грн. завдана смертю доньки, що виразилося у сильних душевних переживаннях, страху та безсонні.

Але як встановлено судом та вбачається з матеріалів кримінального провадження, у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_19 , від яких вона померла, обвинувачується лише ОСОБА_75 , тому обов`язок відшкодувати майнову та моральну шкоду покладений саме на нього.

Тому суд вважає, що цивільний позов потерпілою ОСОБА_12 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пред`явлений безпідставно.

В обґрунтування майнової шкоди потерпіла зазначила, що 14118,40 грн. це кошти, які необхідні для придбання пам`ятника на могилу доньки.

Судом встановлено, що фактично зазначені витрати потерпілою не понесені, оскільки пам`ятник не встановлений, замовлення на його виготовлення нею не оплачене, що підтвердила в судовому засіданні потерпіла.

Таким чином, на відшкодування майнової шкоди з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_12 необхідно стягнути 655 грн.

Що стосується позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2, абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями, бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 ОСОБА_12 завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із втратою свої доньки.

На підставі викладеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер і обсяг душевних страждань потерпілої, які вона понесла в зв`язку із втратою доньки, суд вважає за необхідне позовну вимогу задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_12 50000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

В обвинувальному акті зазначено, що судові витрати в даному провадженні становлять 527,76 грн. за проведення судово-товарознавчої та судово-трасологічної експертиз.

Але суду надано довідку лише на суму 263, 88 грн., які витрачені на проведення судово-товарознавчої експертизи з метою оцінки мобільного телефону потерпілої ОСОБА_19 (том 3, а. п. 3).

В зв`язку з чим зазначені судові витрати в дольовому порядку підлягають стягненню з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 необхідно залишити до набрання вироком законної сили.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази:

-мобільний телефон «Nokia 1209», махрове покривало, гроші - 1 купюра 200 грн., 1 купюра 50 грн., 6 купюр по 10 грн., 1 купюра 5 грн., 2 купюри по 1 грн., 2 купюри по 2 грн., які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білопільського відділення поліції, необхідно повернути потерпілій ОСОБА_12 ;

-1 купюру номіналом 2 грн., монети: 3 шт. номіналом 50 коп., 2 шт. номіналом 10 коп., 1 шт. номіналом 1 грн., які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, необхідно повернути потерпілій ОСОБА_12 (том 3, а. п. 155);

-жіночий бюстгальтер, шкарпетки, штани жіночі, 1 пачку з-під сигарет «Прилуки» та запальничку, шматок паперу з ТОВ «АТБ - маркет», два сигаретних бички, верхню частину з-під пачки сигарет, жіночу кофту чорного з рожевим кольору, яку видав ОСОБА_11 , чоловічу футболку червоного кольору з плямами бурого кольору, слід взуття разом зі слідоносієм, наволочку з плямою речовини бурого кольору, гумову калошу з плямою речовини бурого кольору, три марлевих тампона зі змивами речовини бурого кольору та контрольні тампони до них, речовину бурого кольору разом зі слідоносієм, зрізи нігтьових пластин та витяжки піднігтьового вмісту правої та лівої руки ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 в паперових конвертах, контрольні зразки крові на марлевих тампонах ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , зразки слини ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білопільського відділення поліції, необхідно знищити;

-кофту чоловічу сірого кольору, чоловічі капці в`єтнамки, чоловічі спортивні штани чорного кольору, теніску чорного кольору, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білопільського відділення поліції, необхідно повернути ОСОБА_13 ;

-футболку в смуги світло-коричневого, сірого, синього та чорного кольорів, штани синього кольору, гумові капці темно-синього кольору, кофту чорного кольору, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білопільського відділення поліції, необхідно повернути ОСОБА_11 ;

-футболку жіночу чорного кольору з нашивкою, бриджи жіночі сірого кольору, жіночі босоніжки з матерчатим верхом, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білопільського відділення поліції, необхідно повернути ОСОБА_7 ;

-штани жіночі джинсові синього кольору, блузку жіночу в малюнках квітів, жіночі кросівки зі шкірозамінника сірого кольору, куртку-вітровку чорного кольору з сірими смугами, чоловічі синтетичні спортивні штани з двома смугами по боках, чоловічі кросівки чорного кольору, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білопільського відділення поліції, необхідно повернути ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_5 відраховувати з дня затримання та поміщення до Державної установи «Сумський слідчий ізолятор».

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України, та призначити їй покарання на підставі ст. 69 КК України у виді штрафу в доход держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 850 грн.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 850 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 850 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_12 655 грн. майнової шкоди та 50000 грн. моральної шкоди.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_12 про стягнення майнової шкоди в сумі 14118 грн. 40 коп. відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 131 грн. 94 коп. в доход держави.

Речові докази:

- мобільний телефон «Nokia 1209», махрове покривало, гроші - 1 купюра 200 грн., 1 купюра 50 грн., 6 купюр по 10 грн., 1 купюра 5 грн., 2 купюри по 1 грн., 2 купюри по 2 грн., які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білопільського відділення поліції, повернути потерпілій ОСОБА_12 ;

- 1 купюру номіналом 2 грн., монети: 3 шт. номіналом 50 коп., 2 шт. номіналом 10 коп., 1 шт. номіналом 1 грн., які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, повернути потерпілій ОСОБА_12 (том 3, а. п. 155);

- жіночий бюстгальтер, шкарпетки, штани жіночі, 1 пачку з-під сигарет «Прилуки» та запальничку, шматок паперу з ТОВ «АТБ - маркет», два сигаретних бички, верхню частину з-під пачки сигарет, жіночу кофту чорного з рожевим кольору, яку видав ОСОБА_11 , чоловічу футболку червоного кольору з плямами бурого кольору, слід взуття разом зі слідоносієм, наволочку з плямою речовини бурого кольору, гумову калошу з плямою речовини бурого кольору, три марлевих тампона зі змивами речовини бурого кольору та контрольні тампони до них, речовину бурого кольору разом зі слідоносієм, зрізи нігтьових пластин та витяжки піднігтьового вмісту правої та лівої руки ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 в паперових конвертах; контрольні зразки крові на марлевих тампонах ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , зразки слини ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білопільського відділення поліції, знищити;

- кофту чоловічу сірого кольору, чоловічі капці в`єтнамки, чоловічі спортивні штани чорного кольору, теніску чорного кольору, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білопільського відділення поліції, повернути ОСОБА_13 ;

- футболку в смуги світло-коричневого, сірого, синього та чорного кольорів, штани синього кольору, гумові капці темно-синього кольору, кофту чорного кольору, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білопільського відділення поліції, повернути ОСОБА_11 ;

- футболку жіночу чорного кольору з нашивкою, бриджи жіночі сірого кольору, жіночі босоніжки з матерчатим верхом, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білопільського відділення поліції, повернути ОСОБА_7 ;

- штани жіночі джинсові синього кольору, блузку жіночу в малюнках квітів, жіночі кросівки зі шкірозамінника сірого кольору, куртку-вітровку чорного кольору з сірими смугами, чоловічі синтетичні спортивні штани з двома смугами по боках, чоловічі кросівки чорного кольору, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білопільського відділення поліції, повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя