Справа № 755/4042/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ "17" серпня 2017 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого не офіційно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 05.08.2016 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 13.12.2016 року Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 190 ч.2, ст. 353 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 26.11.2015 року приблизно о 22 год. 55 хв. знаходився в альтанці, що розташована поряд з будинком №16, по вул. Попудренка в м. Києві, разом зі своєю знайомою ОСОБА_8 , під час спілкування з якою остання добровільно передала ОСОБА_7 , свою жіночу сумку з особистими речами, а сама направились до туалету.

Того ж дня приблизно о 23-00 год., коли ОСОБА_8 повернувшись на місце, де її чекав ОСОБА_7 та попросила повернути їй її сумку, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_8 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_8 .

Реалізуючи задумане ОСОБА_7 схопив однією рукою за шию потерпілу ОСОБА_8 , поволік її до нежитлового будинку АДРЕСА_3 , де діючи з корисливих спонукань, з метою власного протиправного збагачення, з метою подолання опору потерпілої ОСОБА_8 , дістав з під куртки, в яку був одягнений, ніж, який мав при собі, та приставив лезом ножа до горла потерпілої. Таким чином застосувавши погрозу насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, ОСОБА_7 наказав ОСОБА_8 знімати з себе золоті сережки, золотий ланцюжок на якому знаходилася обручальна каблучка та срібну каблучку.

Усвідомлюючи реальність погроз, ОСОБА_8 не стала чинити опір та на вимогу ОСОБА_7 , надала останньому золоті прикраси а саме: золоті сережки вартістю 3000 грн., золотий ланцюжок вартістю 4800 грн. на кому знаходилася обручальна каблучка вартістю 3500 грн., та срібну каблучку з вартістю 650 грн., які останній склав у поліетиленовий пакет з пазовим замком та заховав до своєї сумки. Також на вимогу ОСОБА_7 , який наказав ОСОБА_8 відати йому її мобільний телефон, остання усвідомлюючи погрозу фізичною розправою, як реальну, дістала з правої кишені своїх штанів мобільний телефон марки «Lenovo А 328», білого кольору вартістю 2500 грн., який ОСОБА_7 узяв та в подальшому поклав до кишені своїх штанів.

Після чого, ОСОБА_7 з викраденими речами з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викрадене обернув на свою користь та розпорядився ними на власний розсуд.

Всього своїми злочинними діями, ОСОБА_7 , завдав потерпілій матеріального збитку на загальну суму 14645 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що він працював у ПКіВ «Гідропарк» у кафе охоронцем. Весною 2015року у кафе "Водограй" до нього підійшла раніше незнайома ОСОБА_8 із проханням відкрити їм з подругою пляшку шампанського. Приблизно через 2-3 години, ОСОБА_8 попросила у нього номер телефону. Згодом потерпіла почала кожен день йому телефонувати, іноді у нього на роботі ночувала. Потім він почав їздити до потерпілої на роботу. ОСОБА_8 працювала у залізничних касах на Харківському шосе.

В той день ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зустрілись на метро «Дарниця» приблизно о 19 год. 20 хв., удвох зайшли до супермаркету, взяли пива і риби і пішли у двір, обвинувачений не пам`ятає по якій вулиці де в альтанці(бесідці) пили пиво та спілкувались. В ході розмови він - ОСОБА_7 сказав потерпілій що у його матері день народження, і сказав що у нього немає грошей купити подарунок та поїхати до мами. При цьому він з потерпілою домовились що вона здасть свій ланцюжок у ломбард. Потерпіла погодилась, зняла сережки й ланцюжок й віддала ОСОБА_7 .. Після цього потерпіла сказала що їй треба їхати додому. ОСОБА_7 провів потерпілу до таксі.

Потім Він здав сережки у ломбарді "Скарбниця", що біля станції метро «Дарниця» за 2000 чи 2500 грн., точно не пам`ятає. Після цього ОСОБА_7 сів у таксі і поїхав на Центральний залізничний вокзал. На той час він працював на вокзалі, охоронцем вокзалу, неофіційно.

Ланцюжок і кільце він здав у ломбарді на вокзалі. Крім того, потерпіла дала йому - ОСОБА_7 кільце срібне і телефон. Золоті вироби, які потерпіла віддала ОСОБА_7 , він здав до ломбарду, в результаті чого отримав 7000 грн..

Він - ОСОБА_7 попросив потерпілу, щоб вона почекала покі він віддасть їй гроші за золоті вироби. На думку обвинуваченого, потерпіла його оговорила. Хоча він не може пояснити чому вона так діє.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується доказами зібраними та в ході судового слідства.

Так, згідно показань потерпілої ОСОБА_8 , в середині вересня 2015 р. вона познайомилась з ОСОБА_7 в ПКіВ «Гідропарк», обмінялись телефонами. На той час ОСОБА_7 працював охоронцем у кафе "Райдуга", а вона приїжджала з подругою в кафе "Райдуга" відпочивати. У листопаді 2015р. потерпіла отримала від ОСОБА_7 повідомленння, у якому останній запропонував зустрітись. Вони домовились зустрітись о 7-й на станції метро «Дарниця», в м. Києві. Після зустрічі разом зашли у ТРЦ «Білла», де обвинувачений взяв пиво а потерпіла взяла напій «БІРМІКС». Придбавши напої, вони вирішили пройтись по вулиці. На ОСОБА_8 були сережки золоті, цепочка, каблучка на цепочці і срібне колечко з камінцем.

Близько 22-23 години вона повідомила ОСОБА_7 що буде їхати додому, дала ОСОБА_7 потримати шкіряну сумку, т.я. їй треба сходити до туалету та відійшла на 3-5 хв. на декілька метрів. ОСОБА_7 вона при цьому бачила. Повернувшись через декілька хвилин, попросила ОСОБА_7 віддати їй сумку. ОСОБА_7 з однієї руки в іншу перекинув сумку, закинув на плече і схватив потерпілу за горло, наказавши мовчати бо буде гірше. Після чого він почав розказувати чим він займається, що він грабує людей і все награбоване здає у ломбард. На відстані був будинок, до якого ОСОБА_7 потягнув її за горло. Вона плакала і просилась, на що ОСОБА_7 сказав що вона забагато знає. З під куртки ОСОБА_7 дістав розкладний ніж та приставив потерпілій до горла, і сказав що може її зарізати. ОСОБА_7 почав потерпілу душити ще до будинку. А ножа ОСОБА_7 дістав у будинку. При цьому він казав потерпілій що може її прирізати, камінням закидати і її не знайдуть. ОСОБА_8 намагалась покликати на допомогу, але ОСОБА_7 закрив їй рота рукою. Він затягнув потерпілу за вугол, щоб не було видно де вони стоять та запропонував ОСОБА_8 ще один варіант, щоб потерпіла віддала йому все золото. При цьому ОСОБА_7 дістав одноразовий кульочок і сказав потерпілій складати туди золото. Потім наказав віддати йому телефон. Потерпіла попросила віддати їй карту пам`яті з телефона. Він переривав сумку потерпілої, у якій було 38 грн.. Тоді ОСОБА_7 спитав чому так мало. Далі ОСОБА_7 наказав потерпілій мовчати та разом вони пішли до зупинки, де ОСОБА_7 посадив її в таксі, заплативши за таксі 50 грн.. При цьому він пообіцяв повернути золото і телефон, якщо та нікому нічого не розкаже.

На другий день вона зателефонувала до ОСОБА_7 за тим номером що він їй повідомив та запитала де її золото, на що ОСОБА_7 повідомив що він зайнятий і підвезе її золото пізніше. На другий день, зранку їй прийшло повідомлення на мобільний телефон -"Якщо будеш мовчати-все буде добре". Пізніше їй зателефонували з міліції і спитали чи знає вона ОСОБА_7 .? та сказали що його затримали за крадіжку на вокзалі. Тоді потерпіла поїхала в міліцію і написала заяву про пограбування.

Також, потерпіла показала, що ОСОБА_7 їй дзвонив з СІЗО вночі, на її мобільний телефон та просив потерпілу, щоб вона забрала заяву з міліції. Погрожував під час телефонної розмови, що якщо його закриють то потерпіла ще пошкодує.

Цивільний позов потерпіла підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Також вина ОСОБА_7 підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження та дослідженими судом:

-протоколом огляду місця події від 29.11.2015 року (том 1 а.с. 67-69), відповідно до якого було оглянуто нежитлову будівлю по вул. Попудренка в м. Києві;

-протоколом огляду місця події від 29.11.2015 року (том 1 а.с. 70-76), відповідно до якого, у ОСОБА_7 було виявлено, предмет схожий на ніж, квитанція по договору №184-15041555 від 27.11.2015 року, № 184-15041553 від 27.11.2015 року;

-протоколом огляду речей від 01.12.2015 року (том 1 а.с.89-91), відповідно до якого виявлено під час огляду ОСОБА_7 та вилучено речі: поліетиленовий пакет прозорий всередені якого знаходиться предмет схожий на ніж, а саме ніж який знаходиться в складеному стані, на ручці в якого знаходиться резина чорного кольору, даний ніж має кріплення з однієї сторони. Даний предмет схожий на ніж сірого кольору. При відкритті ножа в середені знаходиться лезо довжиною приблизно 6 см. (том 1 а.с. 89-91);

-висновком експерта №1 (том. 1 а.с. 93-95), відповідно до якого предмет вилучений 29.11.2015 року у гр. ОСОБА_7 , до холодної зброї не відноситься. Предмет вилучений 29. 29.11.2015 року у гр. ОСОБА_7 , є складним одно-предметним туристичним ножем, має господарсько-побутове призначення та виготовлений промисловим способом;

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 01.12.2015 року (том 1 а.с. 99-96), відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 упізнала предмет №3 із 4-х предметів, ніж, яким їй погрожував ОСОБА_7 ;

-речовими доказами у кримінальному провадженні.

Фактичні дані, що містяться у вказаних джерелах доказів узгоджуються з показаннями потерпілої та іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування та судового слідства.

Наведені докази в достатній мірі викривають ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та спростовують його показання про добровільну передачу йому потерпілою свого майна.

На підставі досліджених в ході судового слідства доказів, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 187 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, його майновий стан, стан здоров`я.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням ступеню тяжкості, обставин кримінального правопорушення, його наслідків, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 з метою забезпечення ефективного виховного впливу на обвинуваченого, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в ч. 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КПК України.

Отже, в даному конкретному випадку має місце сукупність злочинів, особливість якої полягає лише в тому, що усі злочини вчинені до засудження хоча б за один із них, але розкриті в різний час, у зв`язку з чим і покарання за їх сукупністю призначається не одним, а кількома вироками.

Призначаючи остаточне покарання за сукупністю злочинів, відповідно до ч. 4 ст.70 КК України, суд зараховує до покарання за даним вироком частково невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 13.12.2016 року.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов потерпілої, відповідно до ст. 128 КПК України, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 4 ст. 70 КК України, ст. ст. 349,370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України до покарання за даним вироком зарахувати частково покарання за вироком за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 13.12.2016 року, призначивши ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 - тримання під вартою залишити без змін.

Цивільний позов задовольнити, стягнувши з засудженого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 14645 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати за проведення експертизи у сумі 491 грн. 04 коп. на користь держави.

Речовий доказ: три накладні з ломбардів - залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження; предмет схожий на ніж, який зберігається в камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві (квитанція №ФП011636)-знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Суддя: