09 листопада 2017 р. Справа № 632/1485/17 провадження № 1-в/632/338/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2017 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ДУ «Первомайська ВК (№117)» ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання про застосування ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рогове Новопсковського району, Луганської області, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 15.07.2016 року Білокуракинським районним судом Луганської області за ч.1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 21.10.2016 року Білокуракинським районним судом Луганської області за ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; засудженого 20.12.2016 року Білокуракинським районним судом Луганської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом частково складання покарань за даним вироком та за вироком Білокуракинського районного суду Луганської області від 21.10.2016 року та остаточно призначено до відбування за сукупністю вироків 2 роки 9 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України в строк остаточного покарання зараховано покарання відбуте за вироком Білокуракинського районного суду Луганської області від 21.10.2016 року період з 22.11.2016 року по 20.12.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Від засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання у ДУ «Первомайська ВК (№117)», надійшло клопотання про звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Згідно з вироком Білокуракинського районного суду Луганської області від 20.12.2016 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом частково складання покарань за даним вироком та за вироком Білокуракинського районного суду Луганської області від 21.10.2016 року остаточно призначено до відбування за сукупністю вироків 2 роки 9 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України в строк остаточного покарання зараховано покарання відбуте за вироком Білокуракинського районного суду Луганської області від 21.10.2016 року період з 22.11.2016 року по 20.12.2016 року.

Початок строку відбування покарання 20 грудня 2016 року, кінець строку 23 серпня 2019 року, невідбута частина покарання станом на 07 вересня 2017 року 01 рік 11 місяців 16 днів, а на день розгляду подання судом 1 рік 09 місяців 14 днів.

Судовий розгляд проведений за відсутності засудженого, оскільки від ОСОБА_5 , що відбуває покарання у ДУ «Первомайська ВК (№117)», до суду надійшла заява, у якій він підтримав клопотання, просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році» та слухати клопотання за його відсутності.

Прокурор та представник адміністрації установи проти задоволення клопотання заперечували, пославшись на обмеження у застосуванні амністії, визначені у ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, додані в обґрунтування клопотання, та особову справу засудженого, суд приходить до висновку що клопотання засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд, окрім іншого, має право вирішувати питання про звільнення від покарання на підставі Закону України про амністію.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України №1810-VIIІ від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до пункту «в» ст. 1 наведеного Закону, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають, окрім інших, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Згідно ст. 4 цього Закону, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, зазначені у статті 1, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Однак, до застосування амністії існують певні обмеження, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які виключають можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_5 .

Зокрема, п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає, що амністія не застосовується в тому числі до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
Оскільки ОСОБА_5 після ухвалення вироку Білокуракінського районного суду Луганської області від 15.07.2016 року , яким був засуджений за ч.1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання, був засуджений 21.10.2016 року Білокуракинським районним судом Луганської області за ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, а потім також був засуджений вироком Білокуракинського районного суду Луганської області від 21.10.2016 року та остаточно призначено до відбування за сукупністю вироків 2 роки 9 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України, тобто покарання за усіма вказаними вироками було об`єднане і призначено засудженому в тому числі на підставі ст.71 КК України, тому, відповідно до пункту «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія до нього застосована бути не може.

На підставі п. « а » статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», керуючись ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 3 зазначеного закону - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1