Справа № 155/1252/16-к Провадження №11-кп/773/384/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.345 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000018 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 16 травня 2017 року, щодо останнього

В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта професійно-технічна, неодружений, непрацюючий, судимий :
23.08.2012 року вироком Горохівського районного суду Волинської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України із встановленням іспитового строку на 2 роки;
11.04.2013 року вироком Горохівського районного суду Волинської області за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 189, ст. 70, ст. 71 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
05.05.2015 року Ківерцівським районним судом Волинської області за ч. 1 ст. 345 КК України ч. 1 ст. 71 КК України до 7 (семи) років 9 (дев`ять) місяців позбавлення волі із конфіскацією майна;
засуджений:

за ч. 1 ст. 345 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 5 ( п`ять) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, приєднано повністю невідбуту частину покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 травня 2015 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць 18 днів із конфіскацією майна.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_7 обрано тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту проголошення вироку з 16 травня 2017 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано у строк відбуття призначеного судом покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , строк попереднього ув`язнення з 27 квітня 2016 року по 16 травня 2017 року , що становить 1 рік 20 днів, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Вирішено питання про судові витрати та речові докази.
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що будучи раніше засудженим за тяжкий та особливо тяжкий умисний злочин, відбуваючи покарання у Райківецькій виправній колонії № 78 Управління ДПтС України у Хмельницькій області на початку березня 2016 року використовуючи пишучий прилад з барвником синього кольору та аркуш паперу з учнівського зошиту формату А5, білого кольору, розграфлений в клітинку, з метою залякування, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, власноручно повторно написав листа із погрозою вчинення вбивства та застосування насильства до працівника правоохоронного органу, а саме : начальника Горохівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , який у 2013 році виконуючи свої службові обов`язки, підтримував державне обвинувачення в суді по кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 121 ч. 2; 189 ч. 4 КК України.
В подальшому, ОСОБА_7 відправив вказаного листа з погрозами, за допомогою поштового зв`язку на адресу Горохівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури: Волинська область, м. Горохів, вул. Паркова, буд. 10а , із зазначенням адресата отримувача начальника Горохівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , тим самим довів свої реальні погрози до відома потерпілого.
В поданій апеляційній скарзі захисник вважає вирок в частині призначеного остаточного строку покарання таким, що не відповідає вимогам законодавства та підлягає зміні внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок в частині призначеного остаточного покарання змінити. Зарахувати у строк відбуття призначеного судом покарання період з дати ухвалення вироку суду першої інстанції до дати набрання вироком законної сили. Змінені частини вироку викласти у наступному вигляді: «На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, приєднано повністю невідбуту частину покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 травня 2015 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 10 місяць із конфіскацією майна», «На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбуття призначеного судом покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , строк попереднього ув`язнення з 27 квітня 2016 року по дату набрання вироку законної сили, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі». В решті просить вирок залишити без змін.

В апеляційній скарзі обвинувачений, вказує, що його було засуджено вдруге за один злочин, та що судом було не дотримано положень КПК України, оскільки провадження розглядалось без участі потерпілого, а вирок ухвалений з порушенням таємниці нарадчої кімнати. Просить вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в новому складі.

В поданих на апеляційні скарги обвинуваченого та захисника запереченнях, прокурор просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційних скарг, обвинуваченого та захисника, які свої апеляційні скарги підтримали, думку прокурора, який апеляційні скарги захисника та обвинуваченого заперечив, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, вказаних у вироку, стверджуються зібраними в провадженні та перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку, вірно кваліфікувавши його дії за ч.1 ст. 345 КК України.
Посилання обвинуваченого на те, що він вказаного злочину не вчиняв, а його притягнуто до відповідальності за злочин, за який його уже було засуджено, колегія суддів вважає безпідставними.

Так в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 в березні 2016 року вчинив новий злочин, та що винність останнього у вчиненому повністю підтверджується наступними доказами, зокрема:
-показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який вказав, що на початку березня 2016 року працівник Горохівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , повідомила його про наявний лист, в якому він зазначений адресатом та, розкривши конверт, віддала вказаний лист. Також зазначив, що прочитавши лист, сприйняв реально погрози засудженого ОСОБА_7 , оскільки це вже був другий лист, написаний останнім з аналогічними погрозами. Про лист він повідомив керівництво;
-показаннями свідка ОСОБА_10 , яка підтвердила показання ОСОБА_9 ;
-висновком експерта № 2507 від 09.08.2016, яким підтверджено, що рукописний текст листа з погрозами виконаний ОСОБА_7 ;
-протоколом огляду предмету від 15 липня 2016 року, об`єктом якого являвся паперовий конверт білого кольору, на одній сторінці якого чорнилом нанесено напис ліворуч: «Прокуратура Волинської області Горохівського району, м.Горохів, вул.Паркова, 10, ОСОБА_9 НОМЕР_1 » , праворуч : « ОСОБА_7 Хмельницька обл. с.Райківці РВК-78 (від.-6) 31356». В середині конверту знаходиться одинарний аркуш в клітинку із зошита на якому виконані написи кульковою ручкою синього кольору;
-речовими доказами: поштовим конвертом з листом.
Крім того в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину визнав повністю та дав визнавальні показання.
Відповідно суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку показання потерпілого, свідка, які є послідовними та узгоджуються між собою та іншими доказами, як такі, що в своїй сукупності повно відтворюють картину події, навівши при цьому переконливі мотиви свого рішення.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_7 в березні 2016 року написавши та направивши прокурору ОСОБА_9 листа з погрозою вчинення вбивства та застосування насильства щодо останнього, вчинив новий закінчений злочин, передбачений ч.1 ст.345 КК України, в той час як його було засуджено вироком Ківерцівського районного суду від 05 травня 2017 року за те, що він, на початку січня 2015 року написав та направив прокурору ОСОБА_9 листа з погрозою вчинення вбивства та застосування насильства, вчинивши цим кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.345 КК України.

Що стосується тверджень обвинуваченого, про те, що судом було не дотримано положень КПК України, оскільки провадження розглядалось без участі потерпілого, то вони не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілий брав участь у судових засіданнях. Крім того, згідно ст.325 КК України участь потерпілого у всіх судових засіданнях не є обов`язковою.

Також безпідставними є твердження обвинуваченого в своїй апеляційній скарзі про те, що було порушено таємницю нарадчої кімнати, оскільки під час апеляційного розгляду не було встановлено відповідних порушень норм КПК України.

Таким чином, істотних порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 та на кваліфікацію його дій під час розгляду провадження в суді апеляційної інстанції не було виявлено.
Статтями 415, 412 КПК України визначені порядок та підстави для призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.
Обвинувачений прохаючи про призначення нового судового розгляду не навів підстав для цього, які передбачені законом, не встановив таких підстав і апеляційний суд, а тому підстав для призначення нового судового розгляду не встановлено.
Разом з тим є підставними посилання захисника на те, що судом невірно призначено остаточне покарання ОСОБА_7 .
Так суд при призначенні остаточного покарання до покарання за ч.1 ст.345 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 5 місяців повністю приєднав невідбуту частину покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 травня 2015 року і за сукупністю вироків визначив покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць 18 днів із конфіскацією майна.
Однак, згідно інформації в.о. начальника Луцького СІЗО невідбутий строк покарання за вироком Ківерцівського районного суду від 05.05.2015 року станом на 16.05.2017 року становить 5 років 5 місяців 4 дні, що свідчить про помилковість відповідних висновків суду першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання підлягає зміні, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за вироком Іваничівського районного суду невідбутої частини покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 травня 2015 року. Оскільки судом першої інстанції у відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України обвинуваченому зараховано строк попереднього ув`язнення з 27 квітня 2016 року по дату ухвалення вироку колегія суддів вважає, що вказаний строк необхідно продовжити по дату набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 16 травня 2017 року в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 345 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 5 ( п`ять) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 травня 2015 року, а саме 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 9 (дев`ять) місяців із конфіскацією майна.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбуття призначеного судом покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , строк попереднього ув`язнення з 27 квітня 2016 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення, та може бути оскаржена протягом трьох місяців в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту отримання копії ухвали Апеляційного суду Волинської області.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 31.10.2017р.

Суддя ОСОБА_2

помічник судді ОСОБА_11