АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/5606/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/453/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,
секретар - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 643/5606/17 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст.185ч.3 КК України
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду міста Харкова від 30 серпня 2017 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Московського районного суду міста Харкова від 30 серпня 2017 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працює, не одруженого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: 23.11.2011 року за ст. 309 ч.1 КК України на строк 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України від вибуття покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік; 01.07.2013 року за ст. 185 ч.3, 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць позбавлення волі; 23.01.2014 року за ст.185 ч.3, 70 ч. 4 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі; 26.09.2014 року за ст. 190 ч.2, 186 ч.2, 70 ч. 1, 70 ч.4 на строк 4 роки 1 місяць позбавлення волі; перегляд вироку: 21.11.2014 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова на підставі ст. 6 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 скорочено невідбутий строк покарання 3 роки 2 місяці 19 днів на 1/2 і до відбуття визначено 2 роки 5 місяців 22 дня, звільнився 28.11.2015 року з Диканівської ВК №12 по відбуттю строку покарання,
визнано винним та засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі. Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з часу затримання, тобто з 11.04.2017 року. Зараховано в строк відбування покарання під вартою з 11.04.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку 1 день тримання під вартою за два дні відбування покарання. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах " Харківська установа виконання покарань № 27" до набрання вироком законної сили залишено без змін. Вирішено долю речових доказів. Стягнуто за проведення судово-товарознавчої експертизи та дактилоскопічної експертизи в загальній сумі 3498,31 грн. на користь держави (код доходів 24060300, р/р № 0005, код банка 37999680, МФО 851011 в Комінтерновському районі м. Харкова).
З цим вироком не погодився обвинувачений, який подав апеляційну скаргу, просить змінити йому міру покарання на більш м`яку, не пов`язану з позбавленням волі, із застосуванням ст.75 КК України призначити покарання із іспитовим строком, посилається на повне визнання своєї вини, сприяв розкриттю злочину та щиро розкаявся у скоєному.
Прокурор відмовився від своєї апеляційної скарги до початку апеляційного розгляду.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора і обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Як було встановлено оскаржуваним вироком суду, ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив аналогічний новий корисливий тяжкий злочин за наступних обставин:
03.02.2017 року близько 05:30 години ОСОБА_7 проходив повз магазину «Одеса», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 20, в якому побачив одяг, що знаходився на вітрині. Маючи необхідність у грошових коштах та злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, взяв з кишені заздалегідь підготовлений інструмент, а саме: викрутку та розкладний ніж, направився до входу у вищевказане приміщення, де підійшов до вхідних дверей приміщення, за допомогою викрутки віджав вхідні пластикові двері та проник до приміщення вищевказаного магазину, де побачив манекени, на яких розміщалися різні речі, які ОСОБА_7 вирішив викрасти. Впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, зняв з манекенів два спортивних чоловічих костюми ТМ «NIКЕ» та толстовку чоловічу ТМ «NIКЕ», що належать ФОП « ОСОБА_8 ». Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, взяв зі столу, розташованому у залі магазину грошові кошти в сумі 311 гривень, та впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 з викраденими речами почав виходити з вищевказаного приміщення, як помітив, що до магазину на службовому автомобілі наближаються співробітники охоронного агентства «Охорона та безпека», на що ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
В результаті злочинних дій, ОСОБА_7 викрав з магазину наступне майно: спортивний чоловічий костюм синьо-сірого кольору ТМ «NIКЕ» вартістю згідно висновку експерта №40/02 від 28.02.2017 року 450 гривень, спортивний чоловічий костюм темно-синього кольору ТМ «NIКЕ» вартістю 700 гривень, толстовку чоловічу ТМ«NIКЕ» вартістю 250 гривень та грошові кошти в сумі 311 гривень чим спричинив потерпілій ФОП « ОСОБА_8 » матеріальну шкоду на загальну суму 1711грн.
Обвинувачений в судовому засіданні вину визнав в повному обсязі та пояснив обставини, як вказано вище у вироку.
Оскільки, учасники судового провадження не оспорювали докази по справі, що надані прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_7 , суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та які є належні та допустимі, тому розглянув справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення, відповідає встановленим судом обставинам справи.
Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційних вимог, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому, дотримавсь вимог чч.1 та 2 ст.65 КК України, згідно яких суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції повністю виконав ці вимоги кримінального закону і призначив обвинуваченому покарання з урахуванням характеру, ступеню тяжкості злочину, даних про особу, який є раніше судимим, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не було встановлено. Таким чином, усі ті обставини, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, у вироку суду враховані. Покарання призначено необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Вирок суду є законним і обґрунтованим. Підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Московського районного суду міста Харкова від 30 серпня 2017 року, щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженим, який перебуває під вартою, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ ________________

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11