АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1800/17 Справа № 194/1946/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2017 року, -

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Тернівці Дніпропетровської області, неодруженого, із середньою освітою, не працюючого, громадянина України, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого останні рази:

-15.06.2010 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.2, 309 ч.2, 70, 75,76 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

-07.06.2011 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 190 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

засуджено:

- за ч. 2 ст. 185 КК України на строк три роки позбавлення волі,

- за ч. 1 ст. 121 КК України на строк п`ять років один місяць позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, ОСОБА_8 призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді позбавлення волі на строк п`ять років два місяці.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задоволено частково стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 78 коп.

Також вирішено долю речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він приблизно о 03 годині 05 липня 2015 року, знаходячись на ділянці місцевості, яка розташована з лівої сторони від головного входу до більярдного клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (за адресою вул. Шахтарська, 1 «а» м. Тернівка Дніпропетровської області), а саме зі сторони першого під`їзду, достовірно знаючи, що під час бійки за участю ОСОБА_10 , останній загубив золотий ланцюг, вдаючи, що допомагає ОСОБА_10 шукати вказаний ланцюг, щоб повернути останньому, та в подальшому знайшов його та привласнив.

При цьому ОСОБА_8 під приводом пошуку ланцюга, взяв гаманець ОСОБА_10 та виявив в середині золоту обручку та грошові кошти та таємно, повторно викрав їх.

Загалом, ОСОБА_8 викрав: золоту обручку, вартістю 2522,78 грн.; - золотий ланцюг, вартістю 7963,28 грн., та 978 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 11 463,28 грн., та викраденим розпорядився на свій розсуд.

Крім цього, ОСОБА_8 , на підставі усної домовленості з громадянкою ОСОБА_11 , проживаючи у домоволодінні, розташованому за адресою АДРЕСА_2 , приблизно о 09 годині 31.08.2015 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав з гаража вказаного домоволодіння, шляхом демонтажу, металеві ворота, загальною вагою 114 кг, розпорядився на власний розсуд.

Також він приблизно о 11 год. 30 хв., 01.09.2015 року, знаходячись у вказаному вище домоволодінні, шляхом демонтажу, таємно, повторно викрав металеві рейки, загальною вагою 137 кг, які слугували перекриттям даху гаража. Викраденим він розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1 263,50 грн..

Крім цього, приблизно о 14 год. 30 хв., 19.09.2015 року, у ОСОБА_8 , поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 на грунті боргових відносин виник конфлікт з громадянином ОСОБА_12 .. Внаслідок цього, ОСОБА_8 , діючи умисно, реалізуючи умисел, спрямований на завдання ОСОБА_12 тяжкого тілесного ушкодження, умисно наніс останньому не менше 2-3 ударів в обличчя та не менше двох ударів в область тулуба в район живота, а також удар в область колінного суглобу правої ноги, внаслідок чого ОСОБА_12 впав на землю. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_8 умисно наніс ОСОБА_12 не менше дванадцяти ударів ногами по тулубу, в район живота та грудної клітини. Після того, коли ОСОБА_12 підвівся на ноги, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, умисно наніс останньому не менше 2-3 ударів кулаками рук в область обличчя та не менше двох ударів в область живота, а також не менше двох ударів під колінний суглоб правої ноги, внаслідок чого ОСОБА_12 знову впав на землю, а ОСОБА_8 наніс йому не менше десяти ударів ногами в область тулуба, та двічі стрибнув на нього зверху ногами.

В результаті він умисно заподіяв ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота з розривом селезінки та внутрішньочеревною кровотечею, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

В апеляційних скаргах:

-прокурор просить скасувати судове рішення у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що потерпілим ОСОБА_10 заявлявся цивільний позов про відшкодування шкоди на суму 9142,78 грн., який він просив в судовому засіданні задовольнити в повному обсязі. Однак суд всупереч положенням ч. 3 ст. 349 КПК України з`ясувавши думку обвинуваченого щодо часткового визнання ним позовних вимог потерпілого, не досліджуючи доказів на підтвердження розміру завданої потерпілому моральної шкоди, матеріального становища обвинуваченого та інших обставин, які мали істотне значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення у відповідній частині, цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задовольнив частково, не навівши у вироку належних і достатніх підстав і мотивів для прийняття такого рішення, вказавши лише у вироку, що з обвинуваченого слід стягнути вартість того майна, яке не було повернуто потерпілому, і яке зазначено в обвинувальному акті. Вважає, що суд розглянувши справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, прийняв незаконне рішення щодо вирішення цивільного позову.

- обвинувачений просить в скарзі вирок суду скасувати, кримінальну справу направити на новий судовий розгляд до районного суду.

Вважає, що районний суд при призначенні покарання не врахував, що він розкаявся у вчиненому, збитки відшкодував практично в повному обсязі, має на утриманні трьох дітей, батька інваліда третьої групи, матір пенсіонерку, сам хворіє на туберкульоз, гепатит С, Віл інфекція. Зазначає, що добиратися до суду йому дуже важко не вистачає коштів на проїзд, в судових засіданнях жодного разу не бачив свідків, потерпілих, тому погодився розглядати справу в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, щоб заощадити кошти. Крім того, зазначив, що вину визнав частково, не визнав позов потерпілої, вважаючи позовні вимоги завищеними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який прохав скасувати вирок та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. думку захисника та обвинуваченого, які просили також скасувати вирок, пом`якшити покарання, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів, відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, перевіряє вирок суду в межах апеляційних скарг.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Колегія суддів, відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, перевіряє вирок суду в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з вироку, суд вказані вимоги Закону виконав неналежним чином. Суд першої інстанції, як видно з журналу судового засідання та вироку розглядав провадження відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Основною умовою застосування такого судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчинені за обставин, викладених в обвинувальному акті, так і виду та розміру завданої шкоди, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.

Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.

Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілим ОСОБА_10 заявлявся цивільний позов про відшкодування шкоди на суму 9142,78 грн., який він просив в судовому засіданні задовольнити в повному обсязі. Однак суд всупереч положенням ч. 3 ст. 349 КПК України з`ясувавши думку обвинуваченого щодо часткового визнання ним позовних вимог потерпілого, не досліджуючи доказів на підтвердження розміру завданої потерпілому матеріальної шкоди, цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задовольнив частково, не навівши у вироку належних і достатніх підстав і мотивів для прийняття такого рішення.

Отже, суд розглянувши справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, прийняв незаконне рішення щодо вирішення цивільного позову, який був визнаний обвинуваченим частково.

Вказане порушення вимог кримінально процесуального закону згідно ч.1 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Отже, вирок суду не можна визнати законним, його необхідно скасувати, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Враховуючи те, що вирок скасовується у зв`язку з суттєвим порушенням вимог КПК України, колегія суддів не входить в обговорення питання щодо обгрунтованності призначеного покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2017 року, відносно ОСОБА_8 , - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4