АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/671/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне вбивство
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

її представника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
його захисника адвоката - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 641/11756/15-к за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.2 ст.15 та ч.1 ст.115 КК України
за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 на вирок Комінтернівського районного суду міста Харкова від 9 жовтня 2017 року,
У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 9 жовтня 2017 року,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у місті Харкові, громадянина України, середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винним і засуджено за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України на 9 років позбавлення волі. Строк покарання ОСОБА_9 ухвалено обчислювати з 17 жовтня 2015 року, зараховано в строк покарання тримання під вартою з 17.10.2015 року по 20.06.2017 року включно та проведено його з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України. Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)». Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експерта для проведенням експертизи в сумі 613 (шістсот тринадцять) грн. 80 коп. Вирішено долю речових доказів.

З цим вироком не погодилася захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 , яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор відкликав апеляційну скаргу до початку апеляційного розгляду.

Адвокат ОСОБА_10 просить вирок районного суду змінити, перекваліфікувавши дії з ч.2 ст.15 та ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.121 КК України і призначити ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком.

Вислухавши доповідь судді, думки прокурора, потерпілої, її представника, обвинуваченого, його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Як було встановлено оскаржуваним вироком суду, 17.10.2015 року, близько 20 годин 00 хвилин, ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_2 , під час сварки, що виникла на грунті особистих неприязних відносин з його сестрою ОСОБА_7 , маючи умисел на спричинення їй смерті, взяв у праву руку побутовий ніж, що знаходився на кухні, ті підійшовши до своєї сестри, яка була на той час у приміщенні коридору, направляючись із кухні в свою кімнату, наніс їй один удар в область грудної клітини зліва, чим спричинив колото-різане поранення, що проникає у плевральну порожину, та супроводжується лівобічним гемопневмотораксом, яке є тяжким тілесним ушкодженням за критерієм небезпеки для життя. Після цього, ОСОБА_9 забрав ніж та вийшов з квартири, вважаючи свій умисел доведеним до кінця. Потерпіла ОСОБА_7 , після нанесення їй ножового поранення змогла переміститися до своєї кімнати, та телефоном викликала швидку. По приїзду працівників медичної допомоги ОСОБА_7 була госпіталізована до медичного закладу ХМКЛШНМД ім. проф. Мещанінова, де їй було надано медичну допомогу. Таким чином, ОСОБА_9 виконав всі дії, які він вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, але не довів їх до кінця з причин які не залежали від його волі.

Колегія суддів уважає, що суд повно і всебічно дослідив обставини події в межах заявлених апеляційних вимог, надав доказам належну оцінку і дійшов правильного висновку щодо доведеності вини обвинуваченого та необхідності кваліфікації його дій за ч.2 ст.15 та ч.1 ст.115 КК України як закінчений замах на умисне вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України визнав частково. Так обвинувачений не заперечував час і місце конфлікту з потерпілою, і та факт поранення ножем потерпілої ОСОБА_7 .

Як пояснила потерпіла ОСОБА_7 , 17 жовтня 2015 року близько 20 годин 00 хвилин, вона зайшла до кухні своєї квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де вона мешкає разом з братом ОСОБА_9 , для того, щоб приготувати собі вечерю. На кухні вона побачила свого брата ОСОБА_9 , який сидів за столом, на якому стояла пляшка горілки. ОСОБА_9 був в стані алкогольного сп`яніння. Вона розпочала готувати собі вечерю і попросила у ОСОБА_9 дозволу також повечеряти за столом, на що ОСОБА_9 почав лаятися та виганяти її з кухні. Вона взяла їжу та пішла до своєї кімнати, однак дійшовши до дверей відчула удар ножем в область грудної клітини, трохи нижче серця. Після цього, вона побачила, як ОСОБА_9 закурив цигарку, вибіг до кухні та залишив квартиру. Зажавши рану рукою вона увійшла до кімнати та викликала швидку допомогу, також подзвонила ОСОБА_11 , який був другом ОСОБА_9 , і попрохала його прийти. Першим приїхав ОСОБА_11 , вона відчинила йому двері і він допоміг їй зібрати речі до лікарні. Швидка допомога приїхала через 5 хвилин, відвезла її до лікарні. В лікарні вона пробула 2 тижні, із них 3 дні в реанімації.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 пояснив, що 17 жовтня 2015 року близько 19-20 години до нього подзвонила ОСОБА_7 та повідомила, що ОСОБА_9 наніс їй удар ножем в область грудної клітини. Він сів на велосипед та поїхав до їхнього будинку. Через декілька хвилини він зайшов до квартири ОСОБА_12 та побачив ОСОБА_7 , яка трималася рукою за лівий бік, халат в який вона була одягнута, був також у крові. Він викликав швидку допомогу, дочекався її приїзду та приїзду міліції. ОСОБА_9 на місці він спочатку не бачив, але ОСОБА_9 з`явився десь через 20 хвилин після його приходу і перебував в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_9 вів себе дуже спокійно, на поставлені ним питання спочатку не відповідав, однак ситуацію, що сталася прокоментував так: «Дістала». Коли приїхала швидка допомога, він допоміг ОСОБА_7 зібрати речі, і її було госпіталізовано до лікарні, а він залишився в квартирі. Співробітники міліції допитали його і при понятих вилучили ключі від квартири. Також свідок повідомив, що конфлікти в сім`ї ОСОБА_12 продовжувалися дуже довгий час, останні пів року ОСОБА_7 постійно йому дзвонила з проханнями приїхати і вгамувати її брата. ОСОБА_9 постійно вживав спиртні напої, не працював і продавав речі з квартири. Особисто він не бачив ані насильства з його сторони відносно сестри, ані тілесних ушкоджень на ОСОБА_7 , однак вона скаржилася, що брат її неодноразово бив.
Свідок ОСОБА_13 пояснив що в період з 2007 року по 2014 рік він працював разом з ОСОБА_9 , одного разу заходив до квартири ОСОБА_12 , щоб провідати ОСОБА_9 , і під час розмови з сестрою останнього, вона йому скаржилася, що брат її б`є.
З протоколу огляду місця події від 17 жовтня 2015 року вбачається, що місцем скоєння злочину є квартира АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено фрагмент шпалер, два фрагменти наволочки, фрагменти штор.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 06 жовтня 2015 року за участю потерпілої ОСОБА_7 обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисника вбачається, що на місці скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_9 показав та докладно розповів, як та при яких обставинах він скоїв кримінальне правопорушення, яким способом завдав потерпілій удар ножем в грудну клітину. Даний протокол оформлений як стенограма прямої мови, яка зафіксована на відеозаписі компакт-диска, який переглянутий усіма учасниками, про що свідчить запис у протоколі про ознайомлення з ним та з фактичними результатами технічного документування та підписи всіх учасників слідчої дії.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 06 листопада 2015 року з участю потерпілої ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 , в ході цієї слідчої дії вони розповіли та показали обставини вчиненого кримінального правопорушення, при цьому ОСОБА_9 вказав на місце де знаходилась потерпіла під час спричинення ним їй ножового поранення, фактично вказав на механізм завдання їй ножового поранення, пояснив, що не пам`ятає точно всі події та не заперечував, що вживав у цей день спиртні напої.
- відеозаписом при проведенні слідчого експерименту від 06 листопада 2015 року з участю потерпілої ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисника, з якого вбачається, як саме ОСОБА_9 завдав потерпілій удар ножем в грудну клітину.
Згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 2645-И/15 від 10 листопада 2015 року на фрагменті шпалер, двох фрагментів наволочки, фрагментах штор, в зішкрібі з полу виявлена кров людини групи А з ізогемагглютином анті-В, походження якої від ОСОБА_7 не виключено, оскільки група її крові А (11)
Згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 2701-И/15 від 18 листопада 2015 року, згідно якої на халаті потерпілої ОСОБА_7 виявлена кров людини групи А з ізогемагглютином анті-В, походження якої від ОСОБА_7 не виключено, оскільки група її крові А (11)
Відповідно до судово-медичної експертизи № 1035-А/15 від 11 листопада 2015 року та № 1110-А/15 від 11 листопада 2015 року, згідно яких у ОСОБА_7 має місце колото-різане поранення грудної клітини зліва, що проникає у плевральну порожнину, яке супроводжувалося лівобічним гемопневмотораксом, яке утворилося від дії гострого колюче-ріжучого предмету, є тяжким по критерію небезпеки для життя, утворилося в термін та за обставинами на які ОСОБА_7 вказує в ході допиту, не виключено, що від ножа, який був представлений на експертизу, малоймовірно, що від випадково нанесеного удару. Локалізація ушкодження, яке мало місце у ОСОБА_7 свідчить про недоступність нанесення його власною рукою, виключено його отримання при падінні з висоти власного росту, механізм утворення тілесного ушкодження вірогідніше стався при тих обставинах на які ОСОБА_7 вказує при проведенні слідчого експерименту.
Речовими доказами є кухонний ніж та халат на якому виявлено сліди крові та розрізу.
Зазначені письмові докази сумнівів у їх достовірності не викликають, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, були оцінені судом першої інстанції та визнані належними та допустимими.
Суд першої інстанції дав належну оцінку й твердженням обвинуваченого про те, що він не мав наміру вчинити умисне вбивство потерпілої. Так, ці твердження спростовано фактичними обставинами - локалізацією та характером ножового поранення, яке проникає у плевральну порожнину, що супроводжувалося лівобічним гемопневтораксом, було нанесено з достатньою силою в місце знаходження життєво - важливого органу, в той саме момент коли потерпіла ОСОБА_7 намагалася уникнути конфлікту та зайти до своєї кімнати. Це ножове поранення є тяжким тілесним ушкодженням за критерієм небезпеки для життя. Після нанесення удару ножем потерпілій ОСОБА_7 . ОСОБА_9 був впевнений в тому, що довів до кінця свій умисел на вбивство й покинув квартиру, не надавши ОСОБА_7 медичної допомоги і залишивши її помирати. Те, що потерпілій ОСОБА_7 була надана своєчасна кваліфікована медична допомога, що зберегло їй життя, не залежало від волі ОСОБА_9 . Останній усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав суспільно небезпечні наслідки в виді смерті потерпілої та бажав їх настання. ОСОБА_9 діяв з прямим умислом по відношенню до можливих наслідків у виді смерті потерпілої ОСОБА_7 .
Що стосується призначеного покарання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції незаконно призначив покарання в виді 9 років позбавлення волі. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 17 березня 2016 року ОСОБА_9 за ті самі дії було визнано винним і засуджено за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалоюколегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 7 червня 2016 року вироку було скасовано і призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції, за результатом якого ухвалено оскаржуваний вирок.

Згідно вимог чч.1 та 2 ст.416 КПК України після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду. При новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.
Оскільки вирок від 17 березня 2016 року було скасовано з процесуальних підстав, при цьому, апеляційний суд в ухвалі від 7 червня 2016 року не послався на те, що скасовує вирок за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника в тому числі в зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання, правових підстав для призначення ОСОБА_9 більш суворого покарання, ніж 7 років 6 місяців позбавлення волі, у суду першої інстанції не було.
Крім того, це покарання відповідає тяжкості злочину та даним про особу обвинуваченого, який є не судимим, за місцем мешкання характеризується негативно, осудний, страждає синдромом залежності від алкоголю.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргузахисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Комінтернівського районного суду міста Харкова від 9 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_9 змінити.

Пом`якшити йому покарання, призначене цим вироком за ч.2 ст.15 та ч.1 ст.115 КК України, до 7 /семи/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі.
У решті вирок суду від 9 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженим у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ ____________________

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16