АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/1979/17 Номер провадження 11-кп/786/225/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
за участі
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
представника ВК№ 16 ОСОБА_8
розглянувши у режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2017 року

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення в порядку ст. 81 КК України.

Ухвалюючи таке рішення, суд послався на те, що аналіз динаміки поведінки засудженого ОСОБА_7 у період відбуття покарання не дає підстав вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_7 вбачається, що він не згоден з ухвалою суду, просить її скасувати та задовольнити його заяву про застосування до нього ст.81 КК України. Вважає, що поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що по прибуттю до виправної колонії він був працевлаштований, приймає участь у роботі по благоустрою, приймає участь в програмах диференційованого впливу.

Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржили.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, засудженого ОСОБА_7 та представника ВК № 16 ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, заперечення проти її задоволення прокурора ОСОБА_6 , дослідивши матеріали провадження, особової справи засудженого та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, відбуття певної частини покарання є лише формальною умовою умовно-дострокового звільнення. Фактичною або матеріальною обов`язковою підставою є доведеність виправлення засудженого - поведінка ув`язненого в місцях позбавлення волі та його ставлення до праці.

Статтею 6 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.
Як вбачається зі змісту ухвали,судове рішення в повній мірі відповідає вище зазначеним вимогам закону.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.2016 року засуджений за ч.1 ст.186, ст.71 КК України до 3 роки позбавлення волі. (арк. 30-32 особової справи).
В державній установі «Божковська виправна колонія (№ 16)» відбуває покарання з 10.03.2017 року.
08.08.2017 року самостійно звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від призначеного судом покарання.
За час відбування покарання характеризується позитивно, не допускав порушень вимог порядку відбування покарання. Працевлаштований різноробочим виробничої зони установи, вказані завдання виконує вчасно та якісно. Приймав участь у програмах диференційованого впливу.
Водночас, в ході судового розгляду встановлено, що за період відбування покарання в державній установі «Божковська виправна колонія (№16)» засуджений має одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Ця обставина, разом з іншими даними щодо поведінки засудженого, вказує на те, що він дійсно почав ставати на шлях виправлення. В той же час, з огляду на те, що ОСОБА_7 відбуває покарання за злочини вчинені під час іспитового строку, на час звернення до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення пройшов нетривалий період часу протягом якого засуджений знаходиться виправній установі та змінив своє ставлення до праці робити висновки щодо стабільності його сумлінної поведінки та ставлення до праці передчасно.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильні висновки про те, що своєю поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_7 не довів своє виправлення, а відтак - ухвалив обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення.

Під час апеляційного розгляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування оскарженого судового рішення.

З урахуванням вище наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404, 407, 418 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2017 року про відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4