Провадження № 1кп/202/327/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2017 року м. Дніпро
Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002755 від 30.11.2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого середньо-технічну освіту, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України
в с т а н о в и в:
29.11.2016 року близько 17:50 години, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 перебував на території СТО ФЛП «Губа», за адресою: м. Дніпро, вул. Каштанова, 4, де між ними виник словесний конфлікт на ґрунті особистих неприязних стосунків, в ході якого ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_7 умисного тяжкого тілесного ушкодження, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що вони несуть суспільно-небезпечний характер і бажаючи настання тяжких наслідків для потерпілого, взяв металевий вороток в праву руку і наніс нею зверху вниз один удар в область тім`яної кістки справа черепа ОСОБА_7 .
Відповідно до висновку експерта № 91е від 14.01.2016 року, у ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню, втисненого уламкового перелому тім`яної кістки праворуч, пневмоцефалія, забійної рани у правій скронево-тім`яної області, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинувачені за ч.1 ст. 121 КК України визнав повністю, суду пояснив, що того дня у них з потерпілим виникла сварка, в ході якої він наніс йому удар у спосіб, зазначений в обвинувальному акті, у вчиненому розкаюється, повністю розрахувався з потерпілим за завдану йому шкоду.
Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, у письмовій заяві просив розглянути справу у його відсутність, його представник адвокат ОСОБА_5 повідомив, що обвинувачений повністю відшкодував шкоду потерпілому, завдану злочином, тому від позову потерпілий відмовляється і просить призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.
Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим, він та інші учасники судового провадження не оспорюють докази щодо обставин справи, суд, з`ясувавши, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів у даному провадженні. А тому розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, суд допитавши обвинуваченого, представника потерпілого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого та висновки експертизи, вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
ОСОБА_6 повинен нести кримінальну відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст.121 КК України.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.
З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі з випробуванням. Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_6 та попередженню нових злочинів.
У судовому засіданні представник потерпілого відмовився від позову у зв`язку з добровільним відшкодування потерпілому завданої шкоди. Суд вважає за необхідне прийняти відмову представника потерпілого від позову, оскільки відмова від позову не суперечить закону не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відмова від позову повинна бути прийнята судом.
Наслідки відмови від позову, передбачені ст. 206 ЦПК України представнику позивача роз`яснено .
Витрати на залучення експертів у справі відсутні.
Речові докази суду не надавались.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -
ухвалив :

ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинувачені у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
У відповідності до ст.75 КК України від призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо протягом 3 років /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу з питань пробації;

- повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи ;

- періодично з`являтися для реєстрації в орган з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін домашній арешт.

Прийняти відмову від позову.
Провадження по справі, в частині цивільного позову, закрити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1