Справа №592/6002/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/254/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" квітня 2018 р. колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми, від 16 листопада 2017 року, яким затверджено угоду про примирення, від 15 листопада 2017 року, між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_9 та яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч. 1; 185 ч. 2 КК України, з призначенням покарання:

за ст. 185 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

за ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, ОСОБА_8 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на протязі 1 року іспитового строку.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 24 квітня 2017 року він познайомився з ОСОБА_9 з яким в подальшому вживав спиртні напої в кафе «Ковпаківський», що розташоване у м. Суми по вул. Ковпака, 7.

Близько 11 ї год. вони залишили приміщення кафе та вийшли на подвір`я, де палили. У цей час ОСОБА_9 повідомив про те, що залишив на столику кафе свої окуляри та мобільний телефон, тоді у ОСОБА_8 виник умисел на викрадення телефону.

Реалізуючи свій намір, ОСОБА_8 , користуючись тим, що ОСОБА_9 знаходиться у нетверезому стані, повернув йому окуляри, а мобільний телефон залишив собі, тим самим, заподіявши ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 590,73 грн.

Того ж дня, близько 13 год. 45 хв., ОСОБА_8 , проходячи повз банкомат «ПриватБанку», що розташований біля входу до магазину «Сам маркет» по вул. Ковпака, 59 в м. Суми, вирішив скористатися викраденим мобільним телефоном для зняття грошових коштів із банківського рахунку, за допомогою операції «без картки», оскільки бачив як в кафе ОСОБА_10 розраховувався за допомогою банківської картки.

Реалізуючи свій умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи повторно, через банкомат «ПриватБанку», за допомогою викраденого мобільного телефону з банківського рахунку НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_9 , зняв грошові кошти в сумі 500 грн. за першу транзакцію, 1000 грн. за другу транзакцію, 2000 грн. за третю транзакцію та 4000 грн. за четверту транзакцію, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 7500 грн.

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від прокурора у кримінальному провадженні, в якій, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 , ставиться питання про скасування вироку суду, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Прокурор мотивує свої апеляційні вимоги тим, що суд першої інстанції, затверджуючи угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_9 , якою було узгоджено покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць з звільненням від його відбування з випробуванням на протязі 1 року іспитового строку, на підставі ст. 75 КК України, не застосував вимоги ст. 76 ч. 1 КК України і не поклав на ОСОБА_8 обов`язки, чим допустив неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. ст. 394; 404 КПК України, колегія суддів не ставить під сумнів вирок суду в частині затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_9 з призначенням ОСОБА_8 за ст. ст. 185 ч. 1; 185 ч. 2; 70 ч. 1 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць та звільнення ОСОБА_8 , на підставі ст. 75 КК України, від відбуття призначеного покарання з випробуванням на протязі 1 року іспитового строку.

Разом з тим, суд першої інстанції, звільняючи обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням на протязі іспитового строку, на підставі ст. 75 КК України, залишив поза увагою вимоги ст. 76 КК України щодо обов`язку суду покласти на звільнену від відбування покарання особу з випробування на протязі іспитового строку, обов`язки.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, безпідставно не застосував вимоги ст. 76 КК України, застосування яких є обов`язковим, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме, не застосував закон, який підлягає застосуванню.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно звільнив обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання, що відповідно до ст. 420 ч. 1 п. 4 КПК України, є підставою для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції в частині звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням необхідно скасувати з ухваленням відносно ОСОБА_8 нового вироку, яким вважати затвердженою угоду про примирення, від 15 листопада 2017 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_8 і потерпілим ОСОБА_9 , а також вважати ОСОБА_8 засудженим за ст. ст. 185 ч. 1; 185 ч. 2; 70 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць, зі звільненням від реального його відбування з випробуванням протягом 1 року іспитового строку, на підставі ст. 75 КК України, та з покладенням на ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ст. 76 ч. 1 КК України.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 409; 410; 412; 415; 418; 420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, задовольнити.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми, від 16 листопада 2017 року, відносно ОСОБА_8 , в частині звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням на протязі іспитового строку, у зв`язку з неправильним звільненням ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, скасувати з ухваленням нового вироку.

Вважати затвердженою угоду про примирення, від 15 листопада 2017 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_9 .

ОСОБА_8 вважати засудженим за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, ОСОБА_8 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати визначеним остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_8 вважати звільненим від відбування призначеного покарання з випробуванням на протязі 1 року іспитового строку.

На підставі ст. 76 КК України, ОСОБА_8 зобов`язати періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5