Справа № 159/1409/18
Провадження № 1-кп/159/193/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2018 року м. Ковель Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі кримінальне провадження №0000406 з угодою про визнання винуватості щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за тією ж адресою, українця та громадянина України, з вищою освітою, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого водієм вантажного автомобіля з міжнародних перевезень у ПП ОСОБА_7 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ч.1 ст.369 КК України, -

в с т а н о в и в :
22 лютого 2018 року близько 21 год. у м. Ковелі по вул. Сагайдачного, 7, поблизу супермаркету «Колібріс», після зупинення інспектором СРПП №2 Ковельського ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 спільно з поліцейським СРПП №2 Ковельського ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 вантажного автомобіля марки «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 у зв`язку з порушенням водієм вимог знаку 3.3. Правил дорожнього руху України «рух вантажних автомобілів заборонено», під час складання службовими особами Ковельського ВП ГУНП у Волинській області адміністративних матеріалів та винесенні постанови про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, останній висловив пропозицію службовим особам Ковельського ВП ГУНП у Волинській області інспектору СРПП ОСОБА_8 та поліцейському ОСОБА_9 , які відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є службовими особами правоохоронного органу в зв`язку з постійним виконанням ними функцій представників влади із правоохоронними і правозастосовними повноваженнями, надати ним неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 300 гривень за те, щоб зазначені службові особи правоохоронного органу з використанням наданої ним влади та службових повноважень не виносили постанову про адміністративне правопорушення та не притягали ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху України. Після попередження працівниками правоохоронних органів інспектором СРПП ОСОБА_8 та поліцейським ОСОБА_9 про кримінальну відповідальність ОСОБА_4 за пропонування та надання неправомірної вигоди, останній, не реагуючи на такі попередження, з метою ухилення від адміністративної відповідальності, продовжував пропонувати працівникам правоохоронних органів неправомірну вигоду в сумі 300 гривень, після чого поліцейський ОСОБА_9 вжив невідкладних заходів щодо своєчасного виявлення та припинення злочину шляхом здійснення повідомлення про даний факт оперативного чергового Ковельського ВП ГУНП у Волинській області. У цей же час ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії щодо пропозиції та надання неправомірної вигоди за вчинення службовою особою правоохоронного органу дій з використанням наданих такій службовій особі влади та повноважень, сів на переднє пасажирське сидіння службового автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», д.р.н. НОМЕР_2 , та, з метою ухилення від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху України, надав неправомірну вигоду в сумі 400 гривень службовій особі правоохоронного органу інспектору СРПП ОСОБА_8 , який сидів на сидінні водія даного автомобіля, поклавши вказані грошові кошти на панель автомобіля біля ручки перемикання швидкості, після чого такі протиправні дії ОСОБА_4 були припинені працівниками Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, а вказані грошові кошти вилучені.

12 березня 2018 року між прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 (далі-Прокурор), якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000406 з однієї сторони, та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_10 з іншої сторони, на підставі ст.ст.468-470, 472-473 КПК України, реалізуючи державну політику щодо зменшення навантаження на систему правосуддя у кримінальних провадженнях, економії бюджетних коштів та процесуального часу, підвищення ефективності кримінального судочинства, процесуального спрощення розгляду справ, протидії злочинності через компроміс, викриття більшої кількості злочинів та осіб, що їх вчинили, у приміщенні Ковельської місцевої прокуратури Волинської області, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул.. Шевченка, 7, було укладено угоду про визнання винуватості, на наступних умовах:

1. Старшим слідчим СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 за погодженням з прокурором 05 березня 2018 року повідомлено про підозру ОСОБА_12 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.369 КК України, а саме, - в тому, що 22 лютого 2018 року близько 21 год. у м. Ковелі по вул. Сагайдачного, 7, поблизу супермаркету «Колібріс», після зупинення інспектором СРПП №2 Ковельського ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 спільно з поліцейським СРПП №2 Ковельського ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 вантажного автомобіля марки «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 у зв`язку з порушенням водієм вимог знаку 3.3. Правил дорожнього руху України «рух вантажних автомобілів заборонено», під час складання службовими особами Ковельського ВП ГУНП у Волинській області адміністративних матеріалів та винесенні постанови про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, останній висловив пропозицію службовим особам Ковельського ВП ГУНП у Волинській області інспектору СРПП ОСОБА_8 та поліцейському ОСОБА_9 , які відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є службовими особами правоохоронного органу в зв`язку з постійним виконанням ними функцій представників влади із правоохоронними і правозастосовними повноваженнями, надати ним неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 300 гривень за те, щоб зазначені службові особи правоохоронного органу з використанням наданої ним влади та службових повноважень не виносили постанову про адміністративне правопорушення та не притягали ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху України. Після попередження працівниками правоохоронних органів інспектором СРПП ОСОБА_8 та поліцейським ОСОБА_9 про кримінальну відповідальність ОСОБА_4 за пропонування та надання неправомірної вигоди, останній, не реагуючи на такі попередження, з метою ухилення від адміністративної відповідальності, продовжував пропонувати працівникам правоохоронних органів неправомірну вигоду в сумі 300 гривень, після чого поліцейський ОСОБА_9 вжив невідкладних заходів щодо своєчасного виявлення та припинення злочину шляхом здійснення повідомлення про даний факт оперативного чергового Ковельського ВП ГУНП у Волинській області. У цей же час ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії щодо пропозиції та надання неправомірної вигоди за вчинення службовою особою правоохоронного органу дій з використанням наданих такій службовій особі влади та повноважень, сів на переднє пасажирське сидіння службового автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», д.р.н. НОМЕР_2 , та, з метою ухилення від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху України, надав неправомірну вигоду в сумі 400 гривень службовій особі правоохоронного органу інспектору СРПП ОСОБА_8 , який сидів на сидінні водія даного автомобіля, поклавши вказані грошові кошти на панель автомобіля біля ручки перемикання швидкості, після чого такі протиправні дії ОСОБА_4 були припинені працівниками Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, а вказані грошові кошти вилучені.

Таким чином, своїми протиправними діями, які виразились у пропозиції та наданні неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.369 КК України.

2. Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.369 КК України, який віднесено до злочинів середньої тяжкості, не заперечує обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), що викладені у повідомленні про підозру, а також зобов`язується:

- беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;

- сприяти розслідуванню і встановленню обставин вказаного кримінального правопорушення;
- надати працівникам правоохоронних органів інформацію про осіб (особи) та кримінальні правопорушення вчинені ними (нею) про які їй відомо (якщо вона такою інформацією володіє);

- вину визнає повністю, щиро розкаюється у скоєному.

3. У вказаному кримінальному провадженні відсутні потерпілі, вчиненим злочином завдано шкоду суспільним інтересам.

4. Сторонами погоджена кваліфікація дій інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину) за ч.1 ст.369 КК України.

5. Сторони погоджують, що, відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Крім того, іншими обставинами, які враховуються сторонами при визначенні та погодженні міри покарання є позитивна характеристика підозрюваного за місцем роботи та за місцем проживання, наявність на утриманні малолітньої дитини.

6. Сторонами погоджено призначення ОСОБА_12 покарання в межах санкції ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в розмірі 500(п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Із запропонованими видом та мірою покарання підозрюваний згоден.

Сторони кримінального провадження розуміють, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження означеної угоди для сторін є:

а)для прокурора і підозрюваного обмеження права на оскарження вироку. Підстави оскарження вироку, яким буде затверджено дану угоду в апеляційному та в касаційному порядку, визначені, відповідно, п.1 ч.1 ст.394 та п.1 ч.3 ст.424 КПК України підозрюваному роз`яснені та є зрозумілими;

б)для підозрюваного відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України. Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів підозрюваному роз`яснені і є зрозумілими.

Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та про судовий розгляд кримінального провадження у загальному порядку.

Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Така угода складена в трьох екземплярах, один з якого направлено до суду, другий наданий прокурору та третій екземпляр підозрюваному.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Положеннями п.1 ч.3 ст.314 КПК України визначено право суду у підготовчому судовому засіданні затвердити угоду або відмовити у затвердженні угоди про примирення чи про визнання винуватості.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого підозрюваний ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст. 369 КК України.

Судом установлено, що підозрюваний ОСОБА_4 цілком розуміє положення ст.472 КПК України, ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом установлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом витребовано та досліджено матеріали кримінального провадження №0000406 на предмет наявності скарг підозрюваного, поданих ним під час кримінального провадження.

Судом установлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 у ході судового провадження повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому діяння та погоджується на призначення узгодженого покарання, прохає затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також прохає затвердити угоду про визнання винуватості, вважає угоду такою, що відповідає вимогам КПК України та КК України та не суперечить інтересам його підзахисного, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Прокурор у судовому засіданні також просить затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Грошові кошти в сумі 400 гривень, на які накладено арешт, як на речові докази у даному кримінальному провадженні підлягають спеціальній конфіскації, - відповідно до ст.96-1, ст.96-2 КК України, як гроші, які були предметом злочину та призначалися(використовувались) для схиляння іншої особи до вчинення злочину.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався і підстави для його обрання на даний час відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 373,374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Угоду про визнання винуватості від 12 березня 2018 року, укладену між прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000406 з однієї сторони, та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_10 з іншої сторони, - затвердити.
ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500(п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні - диск формату СД-Р марки «Амека», який зберігається в матеріалах даного кримінального провадження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Щодо грошових коштів у сумі 400 гривень, на які, згідно ухвали слідчого судді від 26.02.2018 року накладено арешт, як на речові докази у даному кримінальному провадженні, та які, відповідно до постанови слідчого від 23.02.2018 року передані на зберігання до слідчого відділення Ковельського ВП ГУНП у Волинській області - застосувати спеціальну конфіскацію, - відповідно до ст.96-1, ст.96-2 КК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30(тридцяти) днів з дня його проголошення.

Головуюча : ОСОБА_1