Справа№ 640/8223/17
н/п 1-кп/640/175/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
25.04.2017, приблизно о 18 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходячись на вулиці біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в ході сварки з раніше знайомою її ОСОБА_6 , маючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, умисно нанесла останній один удар кулаком правої руки в область обличчя, після чого схопила потерпілу правою рукою за волосся, та утримуючи її, нанесла близько 3 (трьох) ударів лівою рукою в область голови.
В результаті протиправних дій ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_6 , згідно з висновком експерта № 54-А/17 від 17.05.2015, наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, садна та синці обличчя, які утворився від дії тупих твердих предметів, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень: закрита травма шийного відділу хребта у вигляді ротаційного підвивиху першого шийного хребця, яка відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України - як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину не визнала, пояснила, що 25.04.2017 року приблизно о 18 год. вона йшла по вул. Бажанова, оскільки припускала, що її чоловік ОСОБА_9 може бути зі своєю знайомою ОСОБА_10 , у яких були стосунки, тому вона хотіла поставити «крапку» в цих відносинах. Вона знала, де живе ОСОБА_6 . В цей момент, випадково, по дорозі на автомобілі їхав ОСОБА_9 . Вона його зупинила, оскільки на вулиці біля будинку стояла ОСОБА_6 . Їй відомо, що її чоловік ОСОБА_11 та ОСОБА_6 зустрічалися. Вона зупинила чоловіка, щоб поговорити з ним, з`ясувати з ним стосунки. Вона сказала, що йде від нього тому що він знову зустрічаються з ОСОБА_6 , тому; чоловік тримав її за руки, просив не йти від нього, вони продовжували з`ясовувати стосунки. Оскільки автомобіль стояв на дорозі та перешкоджав руху, то вона відійшла на тротуар, а чоловік мав трохи від`їхати. Неподалік, десь за 5 метрів, стояла ОСОБА_6 , розмовляла по телефону, нічого їм не говорила. Тому вона підійшла ближче до ОСОБА_6 та попросила не втручатися в їх сім`ю, оскільки діти дуже страждали через такі відносини, вона не витримала та сказала ОСОБА_6 , що ОСОБА_6 «стара проститутка». Після чого, ОСОБА_6 підійшла до неї та вдарила кулаком правої руки в обличчя. Захищаючись, вона виставила руки і схопила ОСОБА_6 за волосся. Вона також схопила ОСОБА_6 за волосся, однак удари вона не наносила і тільки тримала за волосся, а ОСОБА_6 била її ногами. Відбувалось це приблизно півхвилини хвилину. В цей момент підійшов ОСОБА_12 , став між ними, відвернув її від ОСОБА_6 , однак остання продовжувала наносити їй удари ногами і руками. Після цього, ОСОБА_6 підібрала свою сумочку та пішла в бік метро «Бекетова». У неї були синці на обличчі, в лікарню та поліцію вона не зверталась, оскільки не хотіла нашкодити ОСОБА_6 . Після сутички, у неї в руках залишився клок волосся потерпілої, як так трапилось їй невідомо, вона не смикала потерпілій волосся; яким чином внаслідок сутички потерпілій були спричинені такі тілесні ушкодження, їй невідомо. Розбороняючи, чоловік не бив потерпілу. З потерпілою вона познайомилась в січні 2017 року, коли ОСОБА_9 «запив» та проживав у ОСОБА_13 .
Незважаючи на невизнання винуватості обвинуваченою, її винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, повністю доведена зібраними по справі доказами.
Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що 25.04.2017 року її знайомий ОСОБА_9 протягом дня дзвонив їй, щоб зустрітися, щоб забрати свої речі. У неї залишалися речі ОСОБА_12 , оскільки він декілька місяців проживав у неї. Приблизно о 18 год. він подзвонив їй та сказав, що під`їжджає до її будинку. Вона зібрала сумку з його речами та вийшла з під`їзду будинку. Розмовляла по телефону та побачила, як неподалік біля сміттєвих баків ОСОБА_12 зупинився на автомобілі, та був у подиві, оскільки через дорогу зі сторони магазину вибігла ОСОБА_4 , підбігла до машини, відкрила двері та почала бити ОСОБА_12 , він відмахувався, вони сварились, з`ясовували стосунки. Вона не розуміла, яким чином ОСОБА_14 та ОСОБА_13 там зустрілися. Проїжджали інші машини, зупиняючись та питаючи чи все нормально, сигналили; ОСОБА_14 махнула головою, обійшла автомобіль та пішла по тротуару. Як потім вона зрозуміла, ОСОБА_14 швидким кроком підходила до неї. Підійшовши, ОСОБА_14 почала погрожувати, ображати, вона розмовляла по телефону, тримала сумку та одразу не зрозуміла в чому справа. Коржова вдарила правою рукою в ліву частину її обличчя. Вона лише відштовхнула ОСОБА_14 від себе і не наносила ніяких ударів, однак ОСОБА_14 це розізлило, і вона схопила її за волосся та потягнула на себе, протягнувши десь три кроки, при цьому два три рази вдарила кулаком лівої руки по її голові. Після чого, вона трохи присіла на коліно, намагалися вирватися, в руці тримала телефон, однак ОСОБА_14 її так сильно тримала, що вирватися їй не вдалося. В цей момент підбіг ОСОБА_15 відтягнув ОСОБА_14 , повівши до кута будинку. ОСОБА_15 її не бив. Вона була в шоці, їй нічого не було зрозуміло, з обличчя йшла кров, телефон розпався, сумка валялася. Після чого, пішла в поліцію та написала заяву. Вночі у неї сильно боліла голова, вранці викликала швидку допомогу, лікар сказав, що краще пройти дослідження. В лікарні було виявлена закрита черепно-мозкова травма голови, вивих шейного хребта, вона носила « ОСОБА_16 », в лікарні пробула 15 днів. Потім коли вона вже була вдома після лікарні, то її сусідка ОСОБА_17 побачила її у « ОСОБА_18 », та сказала, що бачила, як у неї та ОСОБА_14 відбувалась сутичка. Тому вона спитала у сусідки, чи буде вона свідком по справі, на що остання погодилася. Потім від ОСОБА_15 на її адресу та адресу свідків надходили погрози з приводу не свідчення проти ОСОБА_14 .
Показаннями свідка ОСОБА_19 , яка пояснила, що 25.04.2017 року приблизно о 18 год. по АДРЕСА_2 , вона йшла з магазину та, підходячи до під`їзду, на відставні десь 50 метрів побачила, як до ОСОБА_20 , яка є її сусідкою по багатоквартирному будинку, підходить швидким кроком жінка, щось сказала ОСОБА_21 та нанесла удар правою рукою в ділянку голови або обличчя, після чого ОСОБА_21 трохи її відштовхнула, жінка схопила ОСОБА_21 за волосся та потягла її. Що було далі вона не бачила, оскільки зайшла в під`їзд. Ця жінка була ОСОБА_14 .
Конфлікт між ОСОБА_21 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 виник раніше, десь за декілька місяців за цим інцидентом. Раніше ОСОБА_14 приходила до квартири ОСОБА_21 та влаштовувала конфлікти, скандали. Вона бачила ОСОБА_14 двічі, коли ОСОБА_14 гуляла з ОСОБА_12 у дворі, та інший раз бачила у вікно, коли ОСОБА_21 показала її. ОСОБА_12 жив у ОСОБА_21 декілька місяців, тому вона його сприймала як чоловіка ОСОБА_21 , вони разом готували на кухні, ОСОБА_12 купував продукти. Потім десь в січні 2017 року ОСОБА_21 стало відомо, що ОСОБА_12 має дружину, тому ОСОБА_21 почала казати навіщо їй потрібні такі стосунки.
Через декілька днів після інциденту, вона зустрілася зі ОСОБА_21 та побачила її з розбитого губою та «воротником». Вона спитала у ОСОБА_21 , що трапилось, на що ОСОБА_21 розповіла, що ОСОБА_12 виносила речі, однак там опинилася ОСОБА_14 і стався такий інцидент. Після цього, вона запропонувала ОСОБА_21 бути свідком цих подій та вона була допитана. Потім через деякий час ОСОБА_12 приходив до за місцем її проживання, однак вдома її не було, тому ОСОБА_12 сказав її батькам, щоб вона не була свідком цих подій, інакше він розбереться зі свідками. Наступного дня вона пішла в прокуратуру та написала заяву про здійснення їй погрози.
Показаннями свідка ОСОБА_22 , яка пояснила, що вона є донькою потерпілої ОСОБА_6 . Їй відомо зі слів матері, що 25.04.2017 року десь о 18 год. її мати вийшла зустрітися зі своїм знайомим ОСОБА_23 , щоб віддати йому його речі. ОСОБА_12 раніше проживав з матір`ю. Цей день матір чекала ОСОБА_12 на вулиці біля будинку, щоб віддати йому його речі, однак на матір напала жінка ОСОБА_12 , яка почала бити матір. Мати виходила до ОСОБА_12 та повернулася додому з розбитими губами, з лівої сторони, вона була вдома та бачила ці травми на обличчі матері. Потім мати написала заяву до поліції, мати знаходилась в лікарні, носила «воротник» на шиї. Раніше ця жінка приходила до дому її матері, погрожувала, скандалила.
Показаннями свідка ОСОБА_24 в тій частині, що він є чоловіком обвинуваченої ОСОБА_4 . Потерпіла ОСОБА_6 є його знайомою, вони спочатку зустрічалися, а потім і проживали. На теперішній час ОСОБА_6 йому ніхто. 25.04.2017 року в чергове він домовився зустрітися з ОСОБА_6 . Його дружина в цей день прослідкувала за ним, їй було відомо де він міг бути, тому ОСОБА_4 опинилася біля будівлі за адресою проживання ОСОБА_6 , яка вже чекала його. Під`їжджаючи до будинку ОСОБА_6 він побачив, що його вже чекає ОСОБА_4 , вона підійшла до його машини і вони почали з`ясовувати відносини, скандалити по середині дороги. Інший автомобіль зупинився, спитавши у ОСОБА_14 чи все в неї нормально. ОСОБА_6 стояла біля свого будинку, десь на відстані 15 метрів, вона нічого не казала їм, стояла і нічого не робила.
Потім ОСОБА_4 підійшла до ОСОБА_6 на відстані до двох метрів та спитала, коли вона вже не буде чіпати чоловіка; щоб вона не руйнувала сім`ю, сказавши нецензурні слова. Після чого, у них виник словесний конфлікт, який переріс у фізичну штовханину, ОСОБА_4 тримала ОСОБА_6 за волосся. У ОСОБА_14 пошкоджень на обличчі не було, у ОСОБА_13 була розбита губа. Він не наносив удари ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
У цій ситуації він винуватий, він просив вибачення у ОСОБА_4 . Десь через півмісяця виявилося, що звідки з`явився свідок ОСОБА_17 , тому він хотів поговорити зі свідком ОСОБА_17 , щоб вона надавала правдиві показання, однак ОСОБА_17 вдома не була, тому він сказав це її батькам.
В іній частині показання свідка ОСОБА_24 суд до уваги не приймає і надасть їм оцінку після викладу та оцінки всіх зібраних по справі доказів, з метою їх оцінки у взаємозв`язку.
Даними, що містяться у виписці із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_6 1969 року народження, згідно з якими ОСОБА_6 надійшла до стаціонару 26.04.2017 року, виписана 11.05.2017 року. Встановлено діагноз: закрита ЧМТ, струс головного мозку; забій м`яких тканин голови, ротаційний підвивих С1 вліво (а.с. 93)
Даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 13.05.2017 року, потерпіла ОСОБА_6 за участю понятих відтворила, як 25.04.2017 року ОСОБА_26 знаходилась на відстані витягнутої руки навпроти ОСОБА_6 . Далі ОСОБА_26 нанесла ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки по лівій частині обличчя. ОСОБА_26 схопила ОСОБА_27 за волосся та потягла по тротуару, однак при цьому ОСОБА_6 не падала, була в напівзігнутому положенні. І в цей час, коли ОСОБА_26 тримала правою рукою ОСОБА_6 за волосся, то ОСОБА_26 кулаком лівої руки нанесла ОСОБА_6 3 удари по голові. При цьому, суд враховує, що на фотознімку до протоколу слідчого експерименту зображено удар по обличчю потерпілої, і видно, що удар наносився їй кулаком правої руки по лівій частині обличчя. Тому обґрунтованим є твердження прокурора, що зазначення в протоколі про нанесення удару по правій частині обличчя потерпілої, а не по лівій, - є технічною опискою. (а.с. 94-97)
Даними, що містяться у висновку судово-медичної експертизи від 17.05.2017 року №547-А/17, згідно з якими у зв`язку з подією 25.04.2017 року у ОСОБА_6 мали місце ушкодження:
- закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, садна та синців обличчя - відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;
- закрита травма шийного відділу хребта у вигляді ротаційного підвивиху першого шийного хребця - відноситься до категорії СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я.
Вказана закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, садна та синці обличчя утворилися від ударної дії тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні особливості якого в ушкодженнях не відобразилися, не виключено, що при обставинах і в строк, відомих з постанови слідчого та зі слів оглянутої. Вищеописана закрита травма шийного відділу хребта у вигляді ротаційного підвивиху першого шийного хребця, утворилася від травматичної дії в області шийного відділу хребта з ротаційним компонентом, а саме поворотом голови, не виключено, що за обставин і в строк відомих з постанови і зі слів оглянутої. Механізм тілесних ушкоджень, які маються у ОСОБА_6 , не суперечать засобу їх спричинення, на які вказує потерпіла в ході проведення слідчого експерименту від 13.05.2017 р. (а.с. 102-103)
Посилання захисту на те, що свідок ОСОБА_19 є зацікавленою особою і її ніхто (ні потерпіла, ні обвинувачена, ні свідок ОСОБА_24 ) не бачив при виникненні конфлікту 25.04.2017 року, суд до уваги не приймає, оскільки сам факт того, що вказані особи не бачили ОСОБА_19 не спростовує того, факту, що ОСОБА_19 бачила частину конфлікту між потерпілою та обвинуваченою, при цьому ОСОБА_19 розповіла, що бачила в чому були одягнені потерпіла та обвинувачена; якою рукою та в область якої частини тіла обвинувачена нанесла удар потерпілій та дії потерпілої після цього. Показання ОСОБА_19 підтверджуються та знаходяться у логічному взаємозв`язку з показаннями потерпілої; даними, які містяться в протоколі слідчого експерименту від 13.05.2017 року, та даними, що містяться у висновку експерта від 17.05.2017, згідно з якими механізм тілесних ушкоджень, які маються у ОСОБА_6 , не суперечать засобу їх спричинення, на які вказує потерпіла в ході проведення слідчого експерименту від 13.05.2017 р.
Посилання захисту на обставини, які нібито свідчать про зацікавленість свідка ОСОБА_19 , а саме, що остання коли бачила, що 25.04.2017 року виник конфлікт між потепілою і обвинуваченою, а свідок не втрутилася в цей інцидент, але потім надала згоду бути свідком по справі, - суд до уваги не приймає, оскільки такі твердження є необґрунтованими, оскільки небажання свідка втрутитися в конфлікт не свідчить про те, що ОСОБА_19 не була очевидцем частини конфлікту, і що свідок не може або не повинна вже допитуватися як свідок. Свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань (ч. 1 ст. 65 КК України). Отже, захист безпідставно пов`язує зацікавленість свідка через те, що він не бажав втручатися у конфлікт, але погодився бути свідком. Свідок не зобов`язаний брати участь в події злочину, і від цього не ставиться в залежність його статус як свідка. Крім того, КПК не висуває будь-яких вимог з приводу того, що свідок не може бути виявлений та запрошений потерпілим для дачі показань з приводу відомих йому обставин, які мають значення для кримінального провадження. Більш того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що сама запропонувала потерпілій піти та бути допитаною у якості свідка.
У суду немає підстав сумніватися в правдивості показань свідка ОСОБА_19 .
Посилання захисту на суперечності з приводу нанесення потерпілій ушкоджень в обличчя в ліву частину або праву, про що було вказано в протоколі слідчого експерименту, то суд зазначає наступне.
В протоколі слідчого експерименту від 13.05.2017 року зазначено, що ОСОБА_26 нанесла ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки по «правій» частині обличчя. Однак, суд враховує, що на фотознімку до протоколу слідчого експерименту зображено удар по обличчю потерпілої, і видно, що удар наносився їй кулаком правої руки по лівій частині обличчя. Допитана в судовому засіданні потерпіла підтвердила, що обвинувачена нанесла їй удар кулаком правової руки по лівій частині обличчя. Таким чином, механізм нанесення обвинуваченою удару потерпілій, яка відтворила потерпіла при слідчому експерименті при зображенні на фотознімку узгоджується та підтверджується з її показаннями наданими в судовому засіданні. Зазначення в протоколі про нанесення удару по «правій» частині обличчя потерпілої, а не по лівій, - є технічною опискою.
Посилання захисту на те, що потерпіла на досудовому розслідуванні не вказувала, що вона трохи присіла на коліно, а зазначалось лише, що вона була в напівзігнутому положенні, і тому це свідчить про недостовірність всіх показань потерпілої, - суд до уваги не приймає, оскільки потерпіла в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_14 схопила її за волосся та потягнула на себе, протягнувши десь три кроки, при цьому три рази вдарила кулаком лівої руки по її голові; після чого, вона трохи присіла на коліно, намагалися вирватися, в руці тримала телефон, однак ОСОБА_14 її так сильно тримала, що вирватися їй не вдалося. Сам по собі факт, що потерпіла присіла на одно коліно, будучи в напівзігнутому положенні та схопленою за волосся, або ж не присіла, будучи в такому положенні, не свідчить про недостовірність її показань і не спростовує факту та механізму спричинення потерпілій встановлених тілесних ушкоджень.
Хоча свідок ОСОБА_22 не була свідком події, і про обставини злочину їй відомо від потерпілої ОСОБА_6 , однак це не робить показання свідка ОСОБА_22 недопустимими, оскільки безпосередньо потерпіла ОСОБА_6 була допита в судовому засіданні, їх показання збігаються між собою, а показання потерпілої підтверджуються іншими доказами по справі.
Показання обвинуваченої та свідка ОСОБА_24 в частині того, що потерпіла перша вдарила кулаком в обличчя обвинуваченої, що потерпіла наносила удари ногами по ногах обвинуваченої, руками по голові та іншим частинам тіла обвинуваченої, - суд до уваги не приймає, оскільки вказані показання суперечать показанням потерпілої, свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_22 ; даним, що містяться в заяві потерпілої про вчинення кримінального правопорушення 25.04.2017, у протоколі проведення слідчого експерименту від 13.05.2017 року, у висновку судово-медичної експертизи від 17.05.2017 року №547-А/17. Також суд враховує, що свідок ОСОБА_24 є чоловіком обвинуваченої і який в судовому засіданні зазначив, що зрозумів свою помилку, оскільки пішов з сім`ї та проживав у потерпілої, він вибачався перед обвинуваченою за стосунки з потерпілою, та хоче відновити сім`ю, а від потерпілої він пішов та більше з нею не проживає.
Таким чином, суд враховує, що між потерпілою та обвинуваченою та свідком ОСОБА_24 склалися такі стосунки, за яких свідок ОСОБА_24 , припинивши стосунки з потерпілою та відновивши стосунки зі своєю дружиною, надає показання на користь своєї дружини, з метою уникнення нею кримінальної відповідальності за протиправні дії.
Згідно з ч. 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Разом з тим, стверджуючи, що саме потерпіла наносила обвинуваченій тілесні ушкодження, в тому числі, кулаком по обличчю тощо, захистом не було надано жодних допустимих та належних доказів на підтвердження таких обставин та які б підтверджували наявність будь-яких синців чи інших ушкоджень у обвинуваченої тощо.
Також суд враховує поведінку обвинуваченої, яка сама підійшла до обвинуваченої з метою з`ясування стосунків, при цьому потерпіла жодних провокуючих дій відносно обвинуваченої чи ОСОБА_24 не вчиняла .
Захистом не було спростовано жодним доказом факт появи у потерпілої встановлених тілесних ушкоджень при «з`ясуванні стосунків» обвинуваченої з потерпілою.
У вказаній частині суд відкидає показання обвинуваченої, оскільки вони суперечать зібраним по справі доказам, і надані обвинуваченою з метою уникнути кримінальної відповідальності, та розцінює їх, як спосіб захисту.
З вищевказаних підстав судом не приймається позиція захисту, що дії обвинуваченої були спрямовані на необхідну оборону від дій потерпілої.
Суд, оцінюючи зібрані докази, вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, та суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Як особистість ОСОБА_4 працездатна, працює секретарем ПП «Трейдагроінвест», одружена, не судима, має неповнолітню доньку ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; має матір ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає з обвинуваченою; за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває (а.с. 59-64, 98-101, 111).
Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, конкретні обставини справи, вказані дані про особу, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покаяння, суд вважає, що обвинувачена повинна нести покарання у виді виправних робіт у виді його реального відбування, що є необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.
Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченої потерпілій було спричинені тілесні ушкодження, а саме: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, садна та синці обличчя, закрита травма шийного відділу хребта у вигляді ротаційного підвивиху першого шийного хребця, внаслідок чого остання знаходилась на стаціонарному лікуванні з 26.04.2017 по 11.05.2017 рр.
Враховуючи, що потерпілою було витрачено на лікування у в`язку з вказаними подіями витрати на придбання ліків та медикаментів у розмірі 2136 грн. 39 коп., що підтверджуються наданими квитанціями з аптек на придбання ліків та медикаментів датованих з 27.04.2017 по 06.05.2017 рр (а.с.109), то позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у вказаному розмірі.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.1995 року, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з рахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
З урахуванням вищевказаних обставин суд враховує, що внаслідок протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_4 потерпілій була завдана моральна шкода у зв`язку із спричиненням потерпілій моральних та фізичних страждань та болю, вона змушена була терпіти моральне приниження під час побиття її ОСОБА_4 , яка наносила тілесні ушкодження, схопила та тягнула її за волосся; відчуття моральних страждання пов`язаних з приниження честі і гідності в присутності свідків, зокрема, ОСОБА_30 . Потерпіла зазнала душевних страждань оскільки у зв`язку з протиправними діями обвинуваченої, і впродовж тривалого періоду змушена була перебувати на стаціонарному лікуванні, в результаті чого почувалася незручно, дискомфортно, була змушена пристосовуватися до негативних умов існування. Внаслідок протиправної поведінки відповідача на тривалий час вона була позбавлена звичайного життєвого циклу, а також можливості реалізувати свої уподобання та бажання, вести активний спосіб життя, що завдало їй моральних страждань. Все це призвело до порушення звичайних життєвих зв`язків та звичок потерпілої, потребувало від неї додаткових зусиль для організації свого життя.
Виходячи із принципів виваженості, розумності, справедливості, суд вважає, що вимоги потерпілої про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 1972 року народження визнати винуватою за ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді виправних робіт строком 1 (один) рік із відрахуванням 20% (двадцяти відсотків) заробітної плати в дохід Держави.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти діб до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуючий ОСОБА_1