Провадження № 1-кп/317/22/2018
Справа № 317/1041/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2018 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участі:
прокурорів ОСОБА_3
ОСОБА_4
ОСОБА_5
ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

захисника обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 10.02.2017 року та № 0000999 від 05.07.2017 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 22.06.2015 р. Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт;
2) 21.08.2015 р. Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 69, 71, 72 КК України до 1 року 3 днів позбавлення волі,
за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Дев`ятого лютого 2017 року, о 23 год. 30 хв., ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом подолання перешкоди у вигляді металевого паркану проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме лом чорного металу вагою 74 кг. Згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 10.03.2017 р. за № 10-222 вартість 1 кг лому чорного металу становить 3 грн. 77 коп., а загальна вартість викраденого майна склала 278 грн. 98 коп.

Крім того, 10.02.2017 р., о 23 год. 00 хв., ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна належного ОСОБА_7 , шляхом подолання перешкоди у вигляді металевого паркану проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме лом чорного металу вагою 126 кг. Згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 10.03.2017 р. за № 10-222 вартість 1 кг лому чорного металу становить 3 грн. 77 коп., а загальна вартість викраденого майна склала 475 грн. 02 коп.

Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_8 завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 754 грн. 00 коп.

Крім того, наприкінці червня 2017 року, приблизно о 12 год. 30 хв., ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, знаходячись на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_10 , шляхом вільного доступу з подвір`я вказаного домоволодіння таємно викрав: кувалду з металевою ручкою довжиною 70 см, вагою 3 кг; два металеві гвоздодери довжиною кожний по 50 см, вагою кожного по 1 кг; металеву ємність для прання в кількості 2 шт. довжиною 1 м, глибиною 25 см, об`ємом 25 л, вагою кожної по 10 кг; металеві листи в кількості 5 шт. розміром 1,2х1,2 м, товщиною металу 0,5 см, вагою кожного 5 кг; каструлю з кришкою в кількості 2 шт. ємністю по 2 л кожна, вагою по 1 кг кожна; 1 жолоб металевий довжиною 15 м, загальною вагою 15 кг; металевий таз ємністю 15 л, вагою 3 кг. Загальна вартість викраденого майна за ціною лому чорного металу відповідно до висновку товарознавчої експертизи №10-1000 від 08.08.2017 р. складає 326 грн. 20 коп.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_10 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 326 грн. 20 коп.

Потерпілою ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Потерпіла ОСОБА_7 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 8610,00 грн., а також моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, розкаявся. По епізоду за ч. 2 ст. 185 КК Українипояснив, що у червні 2017 року, в денний час, він вживав спиртні напої за адресою: АДРЕСА_3 , де на той час проживав. Без дозволу власника він взяв металеві вироби, які знаходились на подвір`ї потерпілої листи металу, кувалду, дві каструлі, жолоб, таз, дві ємності для прання, та відніс їх до пункту прийому металобрухту. Отримані гроші витратив на продукти харчування. Знав, що майно йому не належить і що він вчиняє крадіжку.

По епізодам за ч. 3 ст. 185 КК Українипояснив, що взимку 2017 року, будучи у нетверезому стані, приблизно о 23 годині, він переліз через паркан домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки викрав металобрухт приблизною вагою 80 кг, перекинувши його через паркан та у подальшому перевізши його на санях до себе додому. На наступний день металобрухт він продав. Гроші витратив на продукти харчування. Потім 10.02.2017 р., коли він проходив повз домоволодіння АДРЕСА_2 , він знову переліз через паркан та викрав з подвір`я металобрухт, який переніс до себе додому, а потім продав приблизно за 400,00 грн. Гроші витратив на продукти харчування.

Наразі він проживає з двома братами, працює не офіційно підсобником на будівництві.

Цивільний позов ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_8 визнав частково, а саме у сумі 754,00 грн. матеріальної шкоди. В іншій частині заперечував проти задоволення позову.

Оскільки обвинувачений дав показання в яких повністю визнав свою вину і не оспорює фактичні обставини, враховуючи думку прокурора, який вважав, що можливо розглянути кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого та його захисника, які також не заперечували проти вказаного порядку розгляду провадження, а також з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена і його дії слід кваліфікувати:

за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України є злочином середньої тяжкості, а ч. 3 ст. 185 КК України тяжким.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та його наслідків, розмір заподіяної шкоди, думку прокурора, захисника, зважаючи на наслідки злочинів, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статті;

за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статті.

У той же час, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

При цьому суд враховує, що щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, подальша правомірна поведінка після вчинення злочинів, свідчать, що виправлення ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, адже він наразі не несе небезпеки соціуму, має суспільні зв`язки позитивної спрямованості, хоча офіційно не працевлаштований, але має підробітки.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75-76 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування ст. 69 КК України.

Клопотання про обрання запобіжного заходу під час судового розгляду прокурором не заявлялось, запобіжний захід відносно ОСОБА_8 суд за власною ініціативою не обирає.

Процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 186,83 грн. підлягають стягненню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави, оскільки залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Цивільний позов ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Так, згідно висновку експерта № 10-222 від 10.03.2017 р. ринкова вартість на 10.02.2017 р. брухту чорного металу загальною вагою 200 кг може складати 754,00 грн. Як встановлено судом, ОСОБА_8 викрадено саме лому чорного металу. Підстав вважати, що у потерпілої ОСОБА_7 було викрадено майно, товарні чеки з приводу купівлі якого додані до цивільного позову, у суду немає. Інших доказів, які б вказували на обґрунтованість заявленої до стягнення суми у розмірі 8610,00 грн. цивільний позивач не надав. З огляду на вищевикладене, з обвинуваченого на користь потерпілої підлягає стягненню саме 754,00 грн., тобто сума, яка відповідає дійсній вартості викраденого майна станом на час його викрадення. Суд вважає, що у задоволенні вимог цивільного позову щодо стягнення моральної шкоди, яку ОСОБА_7 обґрунтовує душевними стражданнями, слід відмовити, оскільки у судовому засіданні цивільним позивачем не доведено наявність такої шкоди належними та допустимими доказами.

Питання щодо речових доказів суд вирішуєвідповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

зач. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

зач. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не скоїть нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 186 грн. 83 коп. (сто вісімдесят шість грн. 83 коп.).

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 754 грн. 00 коп. (сімсот п`ятдесят чотири грн. 00 коп.).
У задоволенні решти вимог цивільного позову відмовити.
Речові докази: два DVD-R диски, які знаходяться в конвертах білого кольору залишити в матеріалах кримінального провадження у прокурора.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1