Справа № 359/9616/17
Провадження № 1-КП/359/197/2018
ВИРОК
27 лютого 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,
за участю потерпілого ОСОБА_5 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,
у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
29.10.2017 року приблизно о 5 год. 30 хв. ОСОБА_4 прийшов до приміщення лотереї « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: Київська обл. м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 98 Б, де побачив там свого знайомого ОСОБА_5 , який грав у лотерею та підійшов до нього. В ході розмови, на ґрунті неприязних відносин, у ОСОБА_7 виник умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , 29.10.2017 приблизно о 05 год. 31 хв. ОСОБА_8 , розуміючи настання наслідків та бажаючи заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_5 , кулаком правої руки наніс один удар останньому у черевну порожнину лівого боку.
Вказаними умисними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді закритої травми живота із множинними розривами селезінки, що супроводжувались крововтратою, які за ознакою небезпечності для життя у момент спричинення відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме, в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.
ОСОБА_8 , визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, викладені фактичні обставини не оспорював.
ОСОБА_8 , показав, що 29.10.2017 року приблизно о 5 год. 30 хв. він прийшов до приміщення лотереї « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив там свого знайомого ОСОБА_5 , який грав у лотерею та підійшов до нього. Під час розмови на підвищеному тоні, на ґрунті неприязних відносин, вдарив кулаком правої руки одним ударом ОСОБА_5 у черевну порожнину лівого боку. Коли зрозумів, що натворив, було пізно щось виправити, в результаті з чим просить вибачення у потерпілого.
У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення злочину, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, та приєднані матеріали стосовно речових доказів. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
Вина обвинуваченого ОСОБА_7 , у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого кваліфіковані: за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.
Таку кваліфікацію дій ОСОБА_7 , суд вважає правильною.
Так, ОСОБА_8 , здійснив умисні дії, кулаком правої руки наніс один удар потерпілому у черевну порожнину лівого боку, внаслідок якого потерпілий зазнав тілесне ушкодження. В момент заподіяння удару він був небезпечним для життя потерпілого. За цією ознакою тілесне ушкодження вважається тяжким. Між діями обвинуваченого та наслідками, спричиненими ОСОБА_5 існує безпосередній причинно-наслідковий зв`язок. Обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер вчинених ним дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання. Це свідчить про наявність в діях обвинуваченого прямого умислу. Один удар, характер і локалізація поранення свідчать про те, що у ОСОБА_4 не було умислу, спрямованого на заподіяння потерпілому смерті. Тілесне ушкодження він заподіяв на ґрунті неприязних відносин. Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є закінченим.
Тому суд вважає, що ОСОБА_8 , повинен бути засуджений: за ч. 1 ст. 121 КК України, а саме заумисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.
Обираючи обвинуваченому кримінальне покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані, які характеризують його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин.
При призначенні обвинуваченому покарання суд виходить з того, що ОСОБА_8 , виявив щире каяття з приводу вчиненого злочину. Ця обставина у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого.
Обставини, які обтяжують його покарання, відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.
Аналіз даних про особу обвинуваченого вказує на те, що в силу ст. 89 КК України не судимий (а.с.30), на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с.39), за місцем проживання характеризується посередньо (а.с.37), має на утримані малолітнього сина (а.с.40), одружений, офіційно не працевлаштований.
Призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_9 , суд враховує конкретні обставини, тяжкість вчинення злочину, правову позицію прокурора, дані про особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність та з огляду на всі обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 , належить призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Разом з тим, його перевиховання та виправлення залишається можливим без ізоляції від суспільства. На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 , допустимо звільнити від відбування покарання з випробуванням, йому доцільно встановити іспитовий строк певної тривалості та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є достатньою для виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого, пом`якшуючи обставини.
Цивільний позов не заявлено.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст.22, ч.9 ст.100, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374- 376 КПК України, ст.ст. 50, 65-66, ч. 1 ст.121 КК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі та призначити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1