12 березня 2018 року сел. Підволочиськ
Підволочиський районний суд Тернопільської області
головуючого ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3
сторони захисту адвоката ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, не депутата, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_6 19 вересня 2017 року, близько 10:35 год., перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_5 , що у с. Остап`є Підволочиського району Тернопільської області, в ході словесного конфлікту з ОСОБА_5 , що виник на ґрунті тривалих неприязних відносин, зловивши обома руками ОСОБА_5 за верхній одяг, умисно повалив його на землю. Надалі, продовжуючи свої злочинні дії, в той момент, коли ОСОБА_5 знаходився в лежачому положенні на спині, ОСОБА_6 сів на нього зверху та умисно наніс три удари кулаком правої руки по обличчі, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді садна на чолі та синця із саднами на його тлі та носі, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що 19 вересня 2017 року, близько 10:35 год. він приїхав до своєї дружини у с. Остап`є Підволочиського району Тернопільської області з метою провідати власну дитину. Пояснив, що приїхав виключно із хорошими намірами з букетом квітів для дружини та подарунками для дитини, однак потерпілий ОСОБА_5 та його дружина безпідставно почали виганяти його із подвір`я та категорично заборонили бачитись із дитиною. В той час як потерпілий ОСОБА_5 відтягував його від металевої труби, за котру він тримався і намагався таким чином виштовхати його за межі подвір`я, вони обоє впали на землю тоді і потерпілий міг за таких обставин отримати тілесні ушкодження. Пояснив, що у нього не було жодного умислу на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень,шкодує про вчинене і просить врахувати, що дії потерпілого та його дружини спровокували його на даний конфлікт.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєні інкримінованого органами досудового слідства кримінального правопорушення визнав частково, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання про повну доведеність обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, виходячи із наступних міркувань :
Так, будучи допитаним у судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_5 показав, що 19 вересня 2017 року, близько 10:30 год до них на подвір`я, що у с. Остап`є Підволочиського району Тернопільської області, із букетом квітів та подарунками для дитини прийшов обвинувачений ОСОБА_6 з наміром побачитись із дитиною та їх дочкою, а його на той час дружиною. Проте на ґрунті тривалих неприязних відносин між ними стався конфлікт під час якого він намагався його виштовхати за межі власного подвір`я, однак обвинувачений, будучи молодшим, повалив його на землю, сів зверху і наніс декілька ударів кулаком правої руки по обличчі в результаті чого йому були спричинені тілесні ушкодження. На даний час із обвинуваченим не примирився та просить визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання у виді штрафу.
Вказані покази потерпілого ОСОБА_5 є логічними, послідовними і повністю узгоджуються із показами свідка ОСОБА_7 , котра показала, що дійсно 19 вересня 2017 року, близько 10:30 год. на власному подвір`ї, що у с. Остап`є Підволочиського району Тернопільської області у її чоловіка ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 виник конфлікт, під час якого обвинувачений повалив її чоловіка на землю, сів на нього зверху та наніс йому декілька (три) удари кулаком правої руки по обличчі, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження. Підтвердила той факт, що обвинувачений дійсно прийшов із квітами для їх дочки та подарунками для дитини, однак, враховуючи довготривалі конфліктні ситуації і неприязні відносини, що між ними склались, вони не мали бажання його бачити, а тому чоловік намагався виштовхати його за межі подвір`я.
Як встановлено у судовому засіданні, що покази потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 є послідовними, логічними, взаємодоповнюючими, які об`єктивно підтверджуються дослідженими та проаналізованими у судовому засіданні письмовими доказами, що не оспорювались учасниками процесу, а тому суд визнає їх допустимими і кладе в основу обвинувального вироку, зокрема :
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19 вересня 2017 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 вказав, що 19 вересня 2017 року близько 10:30 год. обвинувачений ОСОБА_6 спричинив йому тілесні ушкодження за місцем його проживання. В заклади медичної допомоги не звертався, матеріальної шкоди не завдано. Свідками вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю, і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином суд приходить до переконання про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 в діях, які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, і повністю погоджується із кваліфікацією органами досудового слідства дій за ч.1 ст. 125 КК України.
При цьому суд не бере до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у той час коли намагався відірвати його від металевої труби і вони удвох впали на спину, оскільки вони повністю противоречиві та не узгоджуються із показами потерпілого та свідка, з яких чітко встановлено, що обвинувачений кинув потерпілого на землю, сів на нього зверху і наніс декілька (три) удари по обличчі, а також дослідженому у судовому засіданні висновку експерта, з якого вбачається, що характер та морфологічні ознаки спричинених тілесних ушкоджень, які спричинені потерпілому, не відповідають версії обвинуваченого, оскільки за таких обставин потерпілий не міг би отримати тілесних ушкоджень, котрі у нього були виявлені після їх конфлікту.
Таким чином, суд приходить до переконання, що вищенаведені покази обвинуваченого ОСОБА_6 в частині відсутності прямого умислу спричинення тілесних ушкоджень є неправдивими, спрямованими на уникнення від кримінальної відповідальності, тому оцінює їх критично та до уваги не бере.
При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, котрий відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, наслідків, що наступили, особу обвинуваченого, його вік те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони.
Також, беручи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, думку потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання, а саме у виді штрафу, з урахуванням фактичних обставин справи, дій самого потерпілого ОСОБА_5 , котрий на думку суду частково спровокував конфлікт, виштовхуючи обвинуваченого ОСОБА_6 із подвір`я, що прийшов провідати свою дитину, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення, передбаченої ч.1 ст. 125 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.
Цивільного позову у даному кримінальному провадженні заявлено не було .
Процесуальні витрати та речові докази є відсутніми.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370,371,374 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 850 гривень, які стягнути у дохід держави.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.
Цивільного позову у даному кримінальному провадженні потерпілою заявлено не було.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою протягом цього ж строку з моменту вручення копії судового рішення.
Головуючий суддя підпис
Суддя Підволочиського районного суду
Тернопільської області ОСОБА_1