Справа №490/4726/17 24.10.2017

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 30 травня 2017 року
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
заявник ОСОБА_5
захисник ОСОБА_7 .
Короткий зміст рішення слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2017 року скаргу ОСОБА_5 на його незаконне тримання під вартою повернуто.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою звільнити його з-під варти як особу, яка незаконно позбавлена волі.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає, що ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що посилання суду на ст. 303 КПК України є помилковим.
Вважає, що слідчий суддя на підставі ст. 206 КПК України повинен був розглянути скаргу та прийняти рішення, яким визнати його перебування під вартою незаконним та звільнити з-під варти.
Встановлені слідчим суддею обставини.
30.05.2017 р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_5 на його незаконне тримання під вартою у Миколаївському слідчому ізоляторі. У скарзі він зазначає, що 20.07.2016 р. Заводським районним судом м. Миколаєва відносно нього ухвалено обвинувальний вирок, у резолютивній частині якого зазначено, що запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку у законну силу залишити тримання під вартою.
У подальшому даний вирок ним та захисником оскаржено в апеляційному порядку, у зв`язку із чим у силу положень ч.1 ст. 400, ст. 532 КПК України вирок у законну силу не вступив. До теперішнього часу апеляційний розгляд не розпочато. З 18.09.2016 р. і до теперішнього часу він незаконно утримується під вартою в Миколаївському слідчому ізоляторі за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили. Просив звільнити його з-під варти, оскільки жодного судового рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.
Повертаючи скаргу, слідчий суддя зазначив, що вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.07.2016 р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 9 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 187, ч.4 ст. 358 КК України, та із застосуванням ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.
Визначено строк відбування покарання обчислювати з 09.02.2013 р. із зарахуванням строку попереднього ув`язнення з 09.02.2013 р. до 20.07.2016 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Даний вирок не набрав законної сили. На момент звернення ОСОБА_5 до суду кримінальне провадження відносно нього знаходиться на розгляді в апеляційному суді Миколаївської області.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_5 не підлягає розгляду слідчим суддею, оскільки подана під час розгляду кримінального провадження відносно нього судом по суті.
У зв`язку із цим, скарга повернена ОСОБА_5 для звернення до суду, в якому на розгляді знаходиться кримінальне провадження відносно нього.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність прийнятого слідчим суддею рішення, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_5 доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Приймаючи рішення про повернення скарги ОСОБА_5 на його незаконне затримання, слідчий суддя зазначив, що подана скарга не підлягає розгляду слідчим суддею, оскільки подана під час розгляду кримінального провадження відносно нього судом по суті. Слідчий суддя зазначив, що у зв`язку із наведеним, скарга підлягає поверненню ОСОБА_5 для звернення до суду, в якому на розгляді знаходиться кримінальне провадження відносно нього.
Апеляційний суд не погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка утримується під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
На даний час обвинувачений ОСОБА_5 утримується під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», який знаходиться у територіальної юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва.
Крім того, відповідно до п. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Як вбачається з тексту заяви обвинуваченого ОСОБА_5 , останній звернувся до слідчого судді саме в порядку ст. 206 КПК України, оскільки вважає, що його утримують під вартою за відсутності судового рішення, а тому висновки слідчого судді про звернення скаржника в порядку ст. 303 КПК України, на думку апеляційного суду, є помилковими.
Кримінальним процесуальним законом передбачений окремий порядок перевірки слідчим суддею відомостей, отриманих з будь-яких джерел щодо позбавлення особи свободи за відсутності судового рішення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що рішення слідчого судді про повернення скарги обвинуваченого ОСОБА_5 є таким, що не ґрунтується на законі, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а скарга направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції для розгляду в порядку ст. 206 КПК України по суті.
Тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково, оскільки містить вимогу про скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст.ст. 206, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2017 року, якою скаргу ОСОБА_5 на його незаконне тримання під вартою повернуто заявнику скасувати.
Матеріали скарги ОСОБА_5 направити до суду першої інстанції на новий розгляд.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3