Справа № 215/419/18

УХВАЛА
12 лютого 2018 року Колегія суддів Тернівського районного суду м. Кривого Рогу в складі :
головуючого судді- ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6
представника потерпілої - ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8
обвинуваченого - ОСОБА_9
В провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває зазначене кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 .
У судовому засіданні прокурором у зв`язку зі спливом заявлено клопотання, через актуальність ризиків, про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, який раніше судимий, не має засобів для існування і міцних соціальних зв`язків, враховуючи тяжкість злочину.
Захисник та обвинувачений в судовому засіданні заперечували проти продовження строку тримання під вартою, оскільки відсутні передбачені законом ризики, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а клопотання захисника - відхиленню.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися і є актуальними, тому суд вважає що жоден із більш мяких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
ОСОБА_9 обвинувачується у скоєнні тяжкого і особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя людини, за яке передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі, не має офіційного місця роботи і постійного джерела доходу, раніше судимий, таким чином може продовжити злочинну діяльність, ухилитися від явки до суду і перешкоджати кримінальному провадженню.
Враховуючи викладене, необхідність проведення судового розгляду, пріоритетність інтересів суспільства та держави в даному випадку над інтересами особи, її особистою свободою та недоторканістю, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.
Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 314, 315 КПК України, колегія суддів -
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 12 квітня 2018 року включно.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя:
Судді: