Провадження № 1-кп/243/802/2017
Справа № 243/9690/17
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
15 грудня 2017 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Слов`янськау режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000040 від 25 січня 2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, інструктора з водіння 3 відділення 2 автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інструктора з водіння 3 відділення 2 автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 4 ос від 23 січня 2015 року солдат ОСОБА_4 займав посаду водія 2 автомобільного відділення 2 автомобільного взводу автомобільної роти та мав військове звання «солдат». На теперішній час ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді інструктора з водіння 3 відділення 2 автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «молодший сержант». Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 28 від 18 січня 2017 року за солдатом ОСОБА_4 був тимчасово закріплений автомобіль марки «КРАЗ 64431» в/н НОМЕР_2 Ф4 з вантажним напівпричепом ВАРЗ моделі НПМ-2013 в/н 0277Ф5.
Згідно технічного талону серії НОМЕР_3 автомобіль марки «КРАЗ 64431» в/н НОМЕР_2 Ф4 відносився до категорії транспортних машин, призначених для перевезення вантажів.
Відповідно до обов`язків водія, зазначених у ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 1.3, 1.5, 2.3 та 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правил), ОСОБА_4 , як учасник дорожнього руху, був зобов`язаний знати й неухильно виконувати вимоги Правил та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху і точно їх дотримуватись; бути взаємно ввічливим з іншими учасниками дорожнього руху, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам установам, організаціям і громадянам, для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, а під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Проте, солдат ОСОБА_4 , нехтуючи вимогами вищевказаних нормативно-правових актів, допустив їх порушення, внаслідок чого скоїв дорожньо-транспортну пригоду (далі ДТП) за наступних обставин:
У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 17 від 20 січня 2017 року особовий склад автомобільної роти, у тому числі солдат ОСОБА_4 , відряджені з метою перевезення особового складу та майна до зони проведення Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
Згідно замислу командира ротної групи 2 бригади на здійснення маршу із зони проведення антитерористичної операції, затвердженого 20 січня 2017 року командиром угрупування Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_2 » полковником ОСОБА_6 був організований марш з метою перевезення особового складу та військового майна військової частини НОМЕР_1 до місця постійної дислокації у складі шести машин за маршрутом: с. Новоборове (Луганська область) м. Харків м. Київ м. Житомир м. Рівне м. Львів, у тому числі автомобілем марки «КРАЗ 64431» в/н НОМЕР_2 Ф4 з вантажним напівпричепом ВАРЗ моделі НПМ-2013 в/н НОМЕР_2 Ф5 під керуванням солдата ОСОБА_4 .
З цією метою до вантажного напівпричепу ВАРЗ моделі НПМ-2013 в/н НОМЕР_2 Ф5 було завантажено майно військової частини НОМЕР_1 масою близько 5 тон.
Згідно повідомлення Донецького регіонального центру з гідрометеорології о 09 год. 25 хв. 25 січня 2017 року в районі 660 км + 150 м. автодороги сполученням «Київ-Харків-Довжанськ» у Слов`янському районі Донецької області малися наступні погодні умови, а саме спостерігалась хмарна погода, атмосферних явищ не відбувалось, висота снігового покриву складала 13 см., при цьому середньодобова температура складала 3,1 градусів морозу.
Близько 09 години 25 хв. 25 січня 2017 року солдат ОСОБА_4 керуючи технічно справною транспортною машиною автомобілем марки «КРАЗ 64431» в/н НОМЕР_2 Ф4 з вантажним напівпричепом ВАРЗ моделі НПМ-2013 в/н 0277Ф5 в районі 660 км + 150 м. автодороги сполученням Київ Харків Довжанськ з боку м. Довжанськ на території Слов`янського району Донецької області, в порушення ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 1.3, 1.5, 2.3 та 12.1 Правил, діючи необережно, у формі злочинної недбалості, уважно не слідкував за дорожньою обстановкою та своєчасно не зреагував на її зміну у вигляді утворення снігового накату на дорозі та з причини не обрання безпечної швидкості руху, рухаючись зі швидкістю 70 км/год., не впорався з керуванням транспортного засобу, що у свою чергу привело до виникнення аварійної ситуації і її переростання в ДТП заносу та виїзду на зустрічну смугу автомобілю марки «КРАЗ 64431» в/н 0277 Ф4 з вантажним напівпричепом ВАРЗ моделі НПМ-2013 в/н 0277Ф5, чим не надав переваги у русі та здійснив зіткнення з автомобілями марки «Ауді 100», державний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_7 та «ЗАЗ Сенс», державний номер НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_8 , які наближались до нього з боку м. Харкова та не мали у своєму розпорядженні технічної можливості запобігти ДТП.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію автомобілю марки «Ауді 100», державний номер НОМЕР_4 ОСОБА_7 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 64 від 01.03.2017 р. були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: садни на шкірі тім`яної області голови зліва, множинних саден на шкірі обличчя, забійної рани підборіддя, закритого осколкового перелому кісток носу, відкритий перелом верхньої щелепи, відкритий перелом нижньої щелепи в ментальному відділі зліва, крововиливи у м`які покрови голови з боку внутрішньої поверхні у центрі лобу та тім`яній області зліва, очагові крововиливи під м`які мозкові оболонки в області полюсів лобних часток та на конвексительній поверхні тім`яних часток, микрогеморагія у стовбуровому відділі головного мозку, повні переломи 2-8 ребер зліва по середньо-пахвовій лінії та повні переломи 4-8 ребер зліва по лопатковій лінії з пошкодженням пристінкової плеври, оточені вираженими крововиливами, повні переломи 4-8 ребер справа по лінії між середньо-ключичною та передньо-пахвовій з пошкодженням плеври, оточені вираженими крововиливами, забої легенів, розриви лівої легені, розриви діафрагмальної поверхні селезінки, закритий вивих головки лівої плечової кістки, відкритий перелом обох кісток лівої гомілки в нижній третині зі зміщенням уламків, які ускладнились розвитком шоку-крововтрати, що підтверджується наявністю двостороннього гемотораксу (в правій плевральній порожнині до 200 мл. крові, в лівій плевральній порожнині до 400 мл. крові) лівостороннього пневмотораксу (наявністю підшкірянної емфіземи зліва та вільного газу в лівій плевральній порожнині), гемоперитонеуму (наявністю у черевній порожнині до 800 мл. крові), нерівномірного кровонаповнення внутрішніх органів, вираженого набряку головного мозку, від яких настала смерть потерпілого.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил водіння транспортної машини, що спричинило загибель потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні визнав повністю та пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті скоїв інкриміноване йому діяння. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати. Також, просить застосувати до нього як учасника АТО Закон України « Про амністію у 2016 році» та звільнити його від покарання.
Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглянути кримінальне провадження без її присутності. Покарання ОСОБА_4 просила призначити на розсуд суду, цивільний позов на момент розгляду кримінального провадження у суді не заявила, зазначила, що бажає звернутися з цивільним позовом окремо в порядку цивільного судочинства.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, суд за згодою інших учасників судового провадження, згідно із вимогами частини 3 статті 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, і визнає їх встановленими судом, тому вважає необхідним обмежитись допитом обвинуваченого, та дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.
Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, вважає, що вина ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні доведена, і його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 415 КК України, як порушення правил водіння транспортної машини, що спричинило загибель потерпілого.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно із роз`ясненнями викладеним у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року (із змінами та доповненнями), суди, вирішуючи питання про вид і розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у скоєнні злочину, зобов`язані дотримуватися загальних принципів призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, брати до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, дані щодо винної особи та обставини справи, які обтяжують або пом`якшують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є повне визнання своєї вини та його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому відповідно до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки, ступінь негативної моральної шкоди і наслідків, відомості про особу обвинуваченого (у військовій частині характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого), тому суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75,76 КК України, суд переконаний, що це буде справедливим, необхіднім і достатнім для його виправлення і перевиховання та запобігання вчинення нових злочинів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього ст. 2 Закону України « Про амністію у 2016 році» та просив звільнити його від покарання, оскільки на день набрання чинності цим Законом брав безпосередню участь в АТО і має статус учасника бойових дій.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07 вересня 2017 року набув законної сили Закон України «Про амністію у 2016 року» від 22 грудня 2016 року.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі , особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно яких не набрали законної сили, а також, особи, визнанні винними у вчинені злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров,я особи та не є діяннями, передбаченими частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального Кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення , отримали статус учасника бойових дій ( крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 КК України, статті 4 ЗУ « Про застосування амністії в Україні» та статті 9 цього Закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 брав безпосередню участь в антитерористичній операції , захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій , що підтверджується матеріалами кримінального провадження. Свою вину ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину за ст.415 ч. 1 КК України , який згідно зі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, визнає повністю, щиро кається у вчиненому.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ч.4 ст.86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Наслідки застосування амністії обвинуваченому роз`яснено.
Під час досудового розслідування по справі було проведено ряд судових експертиз витрати на проведення яких склали 26419,90 грн., які на підставі положень частини 2 статті 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, необхідності в його застосуванні при судовому провадженні не вбачається.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст. ст. 368, 369 371, 373- 376 КПК України, ЗУ «Про амністію у 2016 році», суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі положень статей 75 та 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину, і виконає покладені на нього обов`язки, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На час проходження військової служби військовослужбовцем ОСОБА_4 функції уповноваженого органу з питань пробації покласти на командира військової частини НОМЕР_1 за місцем проходження військової служби військовослужбовцем ОСОБА_4 .
На підставі ст.2 Закону України "Про амністію у 2016 році" ОСОБА_4 від відбування призначеного за цим вороком покарання у зв`язку з амністією звільнити.
Захід забезпечення кримінального провадження в порядку передбаченому ст. ст. 131, 176 КПК України не застосовувався та не обирався.
Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави витрати у розмірі 879 грн. 60 коп. за проведення експертизи № 2/19-13 від 07.04.2017 року Донецьким НДЕКЦ МВС України.
Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави витрати у розмірі 879 грн. 60 коп. за проведення експертизи № 2/19-35 від 23.03.2017 року Донецьким НДЕКЦ МВС України.
Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави витрати у розмірі 879 грн. 60 коп. за проведення експертизи № 2/19-36 від 23.03.2017 року Донецьким НДЕКЦ МВС України.
Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави витрати у розмірі 4952 грн. 00 коп. за проведення експертизи № 2089 від 18.08.2017 року Харківським НДІСЕ ім. Засл. проф.М.С.Бокаріуса.
Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави витрати у розмірі 879 грн. 60 коп. за проведення експертизи № 2/19-221 від 22.08.2017 року Донецьким НДЕКЦ МВС України.
Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави витрати у розмірі 2970 грн. 00 коп. за проведення експертизи № 1549 від 21.09.2017 року Донецьким НДІСЕ.
Речові докази : автомобіль Краз 64431 військовий номер НОМЕР_2 Ф4, напівпричеп ВАРЗ моделі НПМ-2013 військовий номер НОМЕР_2 Ф5, які зберігаються на майданчику тимчасового тримання за адресою: м. Слов`янськ, вул.Сучасна, 19 «а» - повернути власнику - військовій частині НОМЕР_1 та скасувати арешт, накладений ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28.01.2017 року, автомобіль «Ауді 100» державний номер НОМЕР_4 , який зберігається на майданчику тимчасового тримання за адресою: м. Слов`янськ, вул.Сучасна, 19 повернути власнику ОСОБА_7 та скасувати арешт, накладений ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.01.2017 року.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення всіма учасниками судового розгляду, а засудженим з моменту отримання ним копії вироку.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1