Єдиний унікальний номер 725/5710/17
Номер провадження 1-кп/725/301/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.01.2018 року м. Чернівці
Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0000679 від 22.05.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Довжок, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , депутата Колибаївської сільської ради І скликання Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, раніше не судимого, на утримання якого перебуває неповнолітня дитина,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
21.05.2017 о 08 год. 10 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на території ринку «Верхній» розташованому по вул. Зеленій, 6 в м. Чернівці, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, обумовлених словесною образою, висловленою потерпілим ОСОБА_5 щодо дружини ОСОБА_4 , умисно, протиправно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю останнього, наніс два удари кулаком правої руки в область голови та один удар кулаком правої руки в область грудної клітини, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця проекції лівого плечового суглобу, синця в лівій скроневій ділянці, струсу головного мозку, які відповідно до висновку експерта №154 від 25.09.2017, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав та щиро розкаявся у вчиненому. Просив звільнити його від покарання на підставі п. «В» та п. «Г» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він є особою з інвалідністю ІІІ групи та на його утриманні перебуває неповнолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого він не позбавлений батьківських прав.

Потерпілий в судовому засіданні своїми поясненнями підтвердив обставини вчиненого ОСОБА_4 відносно нього кримінального правопорушення та не заперечував проти звільнення обвинуваченого від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Прокурор в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та не заперечувала проти звільнення його від покарання на підставі п. «В» та п. «Г» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Враховуючи, що фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікація його дій учасниками процесу не оспорюється, суд, роз`яснивши їм порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та переконавшись при цьому, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, а також відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, визнає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився лише допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи всі докази у справі в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України доведеною у повному обсязі.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини справи, особу винного та його відношення до скоєного, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Зокрема, обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги те, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення належить до категорії злочині невеликої тяжкості.

Також судом враховуються і дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є депутатом Колибаївської сільської ради І скликання Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, є особою з інвалідністю ІІІ групи, має на утриманні неповнолітнього сина.

При цьому, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Так, згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, суд, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, визнання вини, а також щире каяття відсутність обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу.

Разом з тим, 07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році», дія якого поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Згідно ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

У відповідності до вимог п. «В» та п. «Г» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнанні винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які не позбавлені батьківських прав на день набрання чинності цим Законом, мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, а також яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», є інвалідом ІІІ групи загального захворювання та має сина ОСОБА_6 , якому не виповнилось 18 років та відносно якого він не позбавлений батьківських прав, а тому підлягає звільненню від відбування покарання на підставі п. «В» та п. «Г» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

У відповідності до вимог ст. 57 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом.
За наслідками судового розгляду кримінального провадження встановлено, що під час досудового розслідування обвинуваченому не було роз`яснено його право на звернення із клопотанням про застосування стосовно нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обставини, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_4 , судом не встановлені, при цьому ОСОБА_4 усвідомлює та розуміє наслідки застосування до нього амністії, зокрема те, що в подальшому протягом десяти років до нього не може бути застосовано амністію.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 65-67 КК України ст.ст. 368, 369-371, 373-376, 395 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят грн.).
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі п. «В» та п. «Г» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1