Справа № 716/55/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.03.2018 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Заставна кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000373 від 29.11.2016 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 спільно із своїм товаришем ОСОБА_5 12.06.2016, близько 16:00 год., переслідуючи корисливий мотив збагачення за рахунок чужого майна, вступивши між собою в попередню злочинну змову направлену на таємне викрадення чужого майна, діючи відповідно до попередніх домовленостей між собою при вчиненні злочину, із домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_3 , в якому проживає ОСОБА_9 , шляхом проникнення через незачинені вхідні двері, із вказаного домогосподарства, таємно викрали майно, яке належить останньому, а саме: зварювальний апарат вартістю 600 грн. Після чого, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 600 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому діянні визнав частково. Суду пояснив, що в червні 2016 вранці він зустрівся із ОСОБА_5 , а в послідуючому вдвох уже біля криниці зустріли ОСОБА_9 котрий запропонував випити горілку, яку вони мали із особою в нього вдома. Під час розпивання алкоголю вони ще двічі ходили за горілкою до магазину, а також виходили на вулицю курити. Під час перекуру до них підійшов ОСОБА_11 , котрий випив із ними та пішов. Обвинувачений вказав, що ОСОБА_9 декілька разів виходив із ними на вулицю курити. Під час одного із виходу ОСОБА_9 зашпортався за бур`яни та впав на спину, просив йому допомогти встати. Обвинувачений вказав, що він допоміг йому встати, після чого той пішов до хати. Після вказаного вони ще зайшли до хати і допили горілку, яка була в пляшці. Перебуваючи на території господарства ОСОБА_9 , ОСОБА_5 запропонував винести зварювальний апарат та перенести його до нього додому. Взявши вказаний апарат вони вдвох перенесли його до будинку, де проживав ОСОБА_5 . В цей час ОСОБА_9 перебував у будинку, двері до якого були не зачинені. Обвинувачений вказав, що після вказаного він пішов до себе додому. Будь-яких коштів за апарат він не отримував. Завдану шкоду потерпілому на даний час ним відшкодовано.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому діянні визнав частково. Суду пояснив, що влітку 2016 року разом із ОСОБА_4 пішли до його сусіда ОСОБА_9 , в якого випивали горілку. Останній двічі давав їм кошти на купівлю горілки, після чого вони поверталися до господарства ОСОБА_9 , де продовжували вживання алкоголю. Обвинувачений вказав, що під час того, коли вони йшли додому в сінях побачили зварювальний апарат. По дорозі до дому він запропонував взяти сварочний апарат, проте вони удвох розійшлися по домівках, а через 1-2 год. повернулися до будинку ОСОБА_9 , взяли зварювальний апарат та віднесли його до нього додому і поставили в стайні. Після чого ОСОБА_4 пішов додому. В подальшому він зварювальний апарат продав за 600 грн., а отримані кошти розподілив порівну із ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що 12.06.2016 упродовж дня у нього в будинку перебували ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , які розпивали з ним горілку та бачили у нього в коридорі саморобний зварювальний апарат, який був у робочому стані. В цей день у нього з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник конфлікт, подробиці якого він не пам`ятає, бо відключився, будучи в стані алкогольного сп`яніння та прокинувся в бур`янах на подвір`ї. На наступний день він виявив відсутність зварювального апарату та звернувся до сільської ради і поліції.

Свідок ОСОБА_12 вказав суду, що 12.06.2016 зранку зустрівся із ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , взявши пляшку горілки пішли до ОСОБА_9 додому, де випивали. Декілька разів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ходили за горілкою до магазину, а він із ОСОБА_9 готували їжу. Після розпиття другої пляшки горілки він пішов додому. В той день в будинку ОСОБА_9 , а саме в коридорі він бачив зварювальний апарат. Того дня ОСОБА_9 випив більше всіх горілки, був п`яним. Під час перебування його в будинку останнього ніякого конфлікту не було.

Свідок ОСОБА_13 вказав суду, що являється сусідом ОСОБА_5 останній прийшов до нього та попросив допомогти йому загрузити на велосипед зварювальний апарат, який був у нього в коморі. Вказаний апарат був великим та тяжким , близько 50-60 кг. ОСОБА_5 вказував йому, що хоче відвести його до м.Заліщики та здати на металобрухт. Звідки зварювальний апарат у ОСОБА_5 йому не відомо.

Свідок ОСОБА_14 суду вказав, що знайомий з дитинства із ОСОБА_4 , а з ОСОБА_5 знайомий недавно. Був понятим під час проведення слідчого експерименту біля подвір`я ОСОБА_9 . Під час проведення експерименту була ще одна жінка, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 останній щось показували, тиску на них не було. При них було оформлено протокол, який давали йому підписувати, зауважень із його сторони не було. Чи були зауваження зі сторони обвинувачених не пам`ятає. ОСОБА_9 також був , але знаходився в хаті. При здійсненні слідчого експерименту все показував ОСОБА_5 , а ОСОБА_4 ходив за ним і все підтверджував, мова йшла про те, як вони заходили до будинку. Останніми не повідомлялося, що вони неодноразово були на території господарства потерпілого.

Крім частково визнання вини самими обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , показань потерпілого та свідків їх вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.11.2016, згідно якої потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що невідома особа на протязі 12.06.2016 проникла в його будинок, що в АДРЕСА_3 , звідки викрала електрично-зварювальний апарат, вартістю 6000 грн. (а.с.11-13 матеріалів кримінального провадження);

- довідками про вартість зварювального апарату ( а.с.14-15);

- протоколом огляду місця події від 28.11.2016, згідно якого об`єктом огляду являлося домогосподарство ОСОБА_15 , яке розташоване в АДРЕСА_3 , з фототаблицями до нього, з якого вбачається, що потерпілий вказав де саме знаходився викрадений зварювальний апарат (а.с. 19-24 матеріалів кримінального провадження);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.01.2017 з фототаблицями до нього, з участю потерпілого ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_4 , під час якого останній розповів та продемонстрував яким чином він із ОСОБА_5 проникли в будинок потерпілого, яким чином вони викрали зварювальний апарат та вказав , що в послідуючому зробили із викраденим майном (а.с.58-65 матеріалів кримінального провадження);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.01.2017 з фототаблицями до нього, з участю потерпілого ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого останній розповів та продемонстрував яким чином він із ОСОБА_4 проникли в будинок потерпілого, яким чином вони викрали зварювальний апарат та вказав, що в послідуючому зробили із викраденим майном (а.с.99-106 матеріалів кримінального провадження).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №82 від 08.02.2018 обвинувачений ОСОБА_4 ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, а виявляє ознаки психічного розладу у формі стійкого тривалого невротичного розладу, асоційованого зі стресом у проявах помірної астенії та депресії, ускладнений інсомніями. За своїм психічним станом він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_4 ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Проаналізувавши вищенаведені докази, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинувачених за даною статтею кваліфіковані правильно, оскільки останні вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням в житло.

Вирішуючи питання про наявність в діях винних осіб такої кваліфікуючої ознаки як проникнення у житло, суд приймає до уваги роз`яснення, які містяться в п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 25.12.1992 року «Про судову практику в справах про корисливі злочини проти приватної власності», відповідно до якої проникнення це вторгнення у житло з метою вчинення крадіжки, грабежу чи розбою. Воно може здійснюватися як таємно, так і відкрито, як з подоланням перешкод або опору людей, так і безперешкодно, а також з допомогою різних засобів, які дозволяють винній особі викрадати майно із житла без входу до нього.

Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки, судам належить з`ясовувати, з якою метою вони опинилися у житлі і коли у неї виник умисел на заволодіння майном. Якщо винна особа опинилася у житлі і коли у неї виник умисел на заволодіння майном. Якщо винна особа опинилася у житлі без наміру вчинити злочин, а потім заволоділа чужим майном, її дії не можна кваліфікувати як вчинені з проникненням у жито. Якщо ж вона потрапила у житло з відповідного дозволу, використавши для цього дійсний чи вигаданий привід, з метою викрадення майна чи заволодіння ним, її дії належить кваліфікувати як вчинені з проникненням у житло.

В судовому засіданні з показань обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що вони з ОСОБА_4 упродовж дня мали вільний доступ до будинку ОСОБА_9 оскільки були ним запрошені для розпивання спиртних напоїв, неодноразово його покидали коли виходили на подвір`я палити, а також коли ходили в магазин для придбання алкоголю. Проте, після закінчення розпивання алкогольних напоїв, вони вийшли з будинку ОСОБА_9 , покинули його господарство та повернулися через певний час без запрошення ОСОБА_9 з наміром вчинити крадіжку зварювального апарату, який знаходився в коридорі будинку, в той час коли ОСОБА_9 знаходився в середині будинку. Зазначені показання обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає логічними та послідовними, такими що підтверджуються іншими доказами у кримінальному провадженні, зокрема протоколом проведення слідчого експерименту від 02.01.2017 з участю потерпілого ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого останній розповів та продемонстрував яким чином він із ОСОБА_4 проникли в будинок потерпілого.

При цьому показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що вони вчинили крадіжку зварювального апарату під час перебування в гостях у ОСОБА_9 за його запрошенням, не покидаючи його господарства і саме в цей час у них виник умисел на заволодіння майном, суд ставить під сумнів та вважає способом ухилення від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.185 КК України. Суд приходить до такого висновку, оскільки показання обвинуваченого ОСОБА_4 є суперечливими, не відповідають його показанням на стадії досудового розслідування та спростовуються іншими доказами, зокрема протоколами слідчих експериментів від 02.01.2017 з його участю та участю обвинуваченого ОСОБА_5 .

При призначенні обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кожним із них кримінального правопорушення, їх особи та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд вважає щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченим суд вважає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння по відношенню до особи похилого віку.

Суд враховує, що ОСОБА_5 частково визнав свою вину у вчинені тяжкого злочину, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває. Останній добровільно відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілий ОСОБА_9 не має до нього претензії.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також розмір викраденого майна, суд вважає за доцільне призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі передбаченому санкцією ч.3 ст.185 КК України.

При цьому суд вважає, що на підставі ст. 75 КК України виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства із звільненням від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судом встановлено, що вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.06.2015 ОСОБА_4 засуджено за ст. 408 ч.1 КК України до двох років позбавлення волі з випробуванням на підставі ст.75 КК з іспитовим строком на один рік.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_4 вчинив 12.06.2016 протягом іспитового строку.

В п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71,72 КК. Якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання, суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку.

В матеріалах кримінального провадження (т.1 а.с.162) міститься ухвала Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.07.2016, яка набрала законної сили 14.07.2016 та не скасована в установленому порядку, якою звільнено від відбування покарання ОСОБА_16 , засудженого вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.06.2015 за ст.408 ч.1 КК України до двох років позбавлення волі.

За таких обставин, суд не вправі призначити покарання під час розгляду даної справи на підставі ст.ст. 71, 72 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений частково визнав вину у вчиненні тяжкого злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, проте перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом:стійкий тривалий невротичний розлад, асоційований зі стресом у проявах вираженої тривоги, помірної депресії, помірної астенії, ускладнений інсомніями, зазначене захворювання отримав у зв`язку із захистом Батьківщини, під час проведення АТО, є учасником бойових дій та інвалідом третьої групи загального захворювання. ОСОБА_4 має на утриманні та самостійно виховує малолітнього сина ОСОБА_17 . Обвинувачений ОСОБА_4 добровільно відшкодував матеріальну та моральну шкоду, потерпілий ОСОБА_9 не має до нього претензій та просив суворо не карати.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також розмір викраденого майна, суд вважає за доцільне призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Приймаючи до уваги ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, наслідки які настали, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, його особу, думку потерпілого, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 75 КК України виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства із звільненням від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

У зв`язку із добровільним відшкодуванням обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завданої шкоди та надходженням відповідної заяви від потерпілого ОСОБА_9 цивільний позов останнього необхідно залишити без розгляду.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 366-376, 395, 532 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього зобов`язання.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_4 обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього зобов`язання.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_5 обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком в законної сили засудженому ОСОБА_5 змінити з тримання під вартою в Чернівецькій установі виконання покарань відділу ДПтСУ в Чернівецькій області на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 - залишити без розгляду.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженим та прокурору.

Суддя ОСОБА_18