Справа № 675/2561/17
Провадження № 1-в/675/33/2018
У Х В А Л А

"04" січня 2018 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав у режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
в с т а н о в и в :
У провадженні Ізяславського районного суду Хмельницької області перебуває заява засудженого ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
У своїй заяві ОСОБА_5 просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України за період з 05 серпня 2000 року по 22 квітня 2004 року, посилаючись на те, що в цей проміжок часу він утримувався в установі попереднього ув`язнення у зв`язку з застосуванням щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час розгляду кримінальної справи в суді.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою заяву підтримав, просив суд слухати провадження без залучення захисника та перекладача, оскільки він у достатній мірі володіє мовою, якою ведеться кримінальне провадження.
Прокурор ОСОБА_3 та представник установи ОСОБА_4 висловили думку про необхідність закриття провадження за заявою ОСОБА_5 у зв`язку з наявністю судового рішення щодо питання, яке ставить перед судом засуджений.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали провадження та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що провадження за заявою засудженого ОСОБА_5 підлягає закриттю з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за вироком Будапештського міського суду від 02 квітня 2003 року та вироком Будапештського Апеляційного суду від 22 квітня 2004 року до довічного позбавлення волі у тюрмі суворого режиму за змістом абзацу 1 параграфу 42 КК Угорщини із умовним звільненням не раніш ніж через 25 років на підставі абзацу (2) параграфу 47/А КК Угорщини.
Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 липня 2014 року, зміненою ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 23 вересня 2014 року, визнано вирок Будапештського міського суду від 02 квітня 2003 року та вирок Будапештського Апеляційного суду від 22 квітня 2004 року щодо ОСОБА_5 , постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим за п.п. «г», «е» ст. 93 КК УРСР в редакції Закону 1960 року до довічного позбавлення волі. Визначено можливість вирішення питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 після відбуття 25 років позбавлення волі. Зараховано у строк покарання весь період, впродовж якого засуджений ОСОБА_5 був позбавлений волі, та вирішено вважати початком відбування покарання з часу його затримання 05 серпня 2000 року.
Також судом встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 серпня 2016 року залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання за період з 05 серпня 2000 року по 22 квітня 2004 року.
Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2016 року ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 серпня 2016 року залишено без змін.
Таким чином, у судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_5 раніше вже звертався до суду з аналогічною заявою.
Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального судочинства є, зокрема, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом ст. 21 КПК України кожна особа має право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону. Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
Системний аналіз положень КПК України дає підстави вважати, що особа має право на звернення до суду з відповідною заявою, клопотанням, тощо, а в разі незгоди з ухваленим судом рішенням - на апеляційний, касаційний перегляд її справи в випадках та в порядку, передбаченому чинним КПК України.
Чинним КПК України не передбачено можливості повторного звернення до суду при наявності судового рішення, що набрало чинності, з такою самою заявою, поданою з тих самих підстав з аналогічними вимогами.
Положеннями КПК України чітко не виписано, як повинен діяти суд першої інстанції за таких обставин.
У силу ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься і доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, згідно з якими вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України (ст. 21 КПК України).
За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження за заявою ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України підлягає закриттю, оскільки питання, зазначене у його заяві, вже вирішувалося судом та з цього приводу наявне судове рішення, яке набрало законної сили.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 21, 372 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі за заявою засудженого ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання закрити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим протягом семи днів з дня її отримання.

Суддя: ОСОБА_1