Справа №463/2370/16-к
Провадження №1-кп/463/252/17
В И Р О К
іменем України
26 грудня 2017 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001196 від 04 квітня 2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому вироком Галицького районного суду м. Львова від 21.03.2013 року за ч.3 ст.185, ч. 2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України до покаранні у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, вироком Галицького районного суду м. Львова від 24.03.2016 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі положень ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік,

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
обвинувачений ОСОБА_5 03.04.2016 року о 20.30 год., за попередньою змовою з особою, матеріали кримінального провадження щодо якого виділені у окреме провадження та яку оголошено у розшук, проникли на огороджену територію ПАТ «Львівській завод залізобетонних виробів №2», що за адресою: м. Львів, вул. Польова, 44, звідки намагались таємно викрасти статор електродвигуна серії 4а132 типу 4а132М4П3Т2, який перебуває на балансі ПАТ «Львівській завод залізобетонних виробів №2», вартістю 1 000 грн., однак злочин не закінчили з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками ПАТ «Львівській завод залізобетонних виробів №2».

Таким чином, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєному визнав повністю, суду показав, що дійсно 03.04.2016 року ввечері він із своїм однокласником ОСОБА_7 через пройом в стіні проникли на територію ПАТ «Львівській завод залізобетонних виробів №2», оскільки він знав, що там можна викрасти електрообладнання. В одному із цехів вони знайшли електродвигун, який з допомогою металевої труби витягли з цеху, але в цей час їх замітили охоронці, одних з них підбіг з собакою, і їх було затримано на місці. У скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів, суд приходить до переконливого висновку про те, що винуватість обвинуваченого у скоєному є доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, оскільки він 03.04.2016 року о 20.30 год., за попередньою змовою з іншою особою, матеріали кримінального провадження щодо якого виділені у окреме провадження та яку оголошено у розшук, вчинив закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна, вартістю 1 000 грн., поєднане із проникненням у сховище потерпілого, однак злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття у скоєному, сприяння у розслідуванні злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні, оскільки такі слідством не вмінені.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив тяжкий злочин, разом з тим щиро розкаявся у скоєному, що фактично злочином шкоду не завдано, представник потерпілого просить обвинуваченого суворо не карати.

Крім цього враховується, що обвинувачений скоїв злочин повторно, після постановлення вироку Галицького районного суду м. Львова від 24.03.2016 року за ч.2 ст.186 КК України, призначений за яким іспитовий термін ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30.01.2017 року скасовано та направленого обвинуваченого для реального відбуття покарання.

А тому, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Окрім цього, йому слід призначити покарання з врахуванням положень, передбачених ст.71 КК України.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України.
Обрати покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

На підставі положень ст.71 КК України, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 24.03.2016 року за ч.2 ст.186 КК України і остаточно вважати засудженим до 4 років 3 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбуття покарання рахувати з часу вступу вироку в законну силу. В строк відбуття покарання повністю зарахувати відбутий строк покарання за вироком Галицького районного суду 24.03.2016 року після поміщення його в кримінально-виконавчу установу після скасування іспитового терміну ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30.01.2017 року по час вступу цього вироку в законну силу.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом 30 днів з дня їх проголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Суддя: ОСОБА_1