АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/940/2018 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

05 березня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2018 року в кримінальному провадженні № 0000819 щодо ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2018 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, та на нього покладені обов`язки, передбачені п.п. 1. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Відповідно до п."в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" ОСОБА_3 звільнений від відбування основного покарання.

Крім того, судом вирішено питання щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Не цей вирок 22 квітня 2018 року стороною захисту через відділ поштового зв`язку до суду першої інстанції подана апеляційна скарга, вивчивши яку, вважаю, що вона не відповідає вимогам ч. 2 і ч. 5 ст. 396 КПК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються:

1) найменування суду апеляційної інстанції;

2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;

3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив;

4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;

5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів;

6) перелік матеріалів, які додаються.

Частиною 5 статті 396 КПК України визначено, що апеляційна скарга підписується особою, яка її подає.

Як слідує зі змісту апеляційної скарги, особами, які її подають, зазначені обвинувачений ОСОБА_3 (апелянт) та захисник ОСОБА_4 , проте апеляційна скарга підписана виключно захисником, що унеможливлює визначити суб`єкта (суб`єктів) оскарження вироку суду першої інстанції.

Крім того, з огляду на положення п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України апеляційна скарга повинна містити прохання апелянта, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду та узгоджуватися з вимогами ст.ст. 404, 409-414, 420-421 КПК України, а також вказівку на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення і доводи на підтвердження такої позиції.

В апеляційній скарзі, з посиланням на неповноту судового розгляду, як підставу для скасування вироку, порушено питання про скасування вироку Голосіївського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_3 в частині призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом та ухвалення в цій частині нового вироку, яким апеляційному суду запропоновано звільнити ОСОБА_3 від додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на підставі п."в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", а в іншій частині вирок залишити без змін.

Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:

1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

2) необхідності застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Таким чином, прохання апелянта (апелянтів), за відсутності доводів щодо наявності підстав для ухвалення судом апеляційної інстанції свого вироку, є неконкретним, оскільки не узгоджується, виходячи з вимог ст. 420 КПК України, з повноваженнями суду апеляційної інстанції, в той час як доводи апеляційної скарги зводяться лише до наявності підстав для звільнення обвинуваченого і від додаткового покарання, призначеного судом першої інстанції, на підставі амністії, отже слід визнати подану апеляційну скаргу такою, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 396 КПК України.

Враховуючи, що наведені недоліки апеляційної скарги перешкоджають розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, з огляду на положення ч. 1 ст. 399 КПК України, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 слід залишити без руху з наданням семиденного строку для усунення вищенаведених недоліків та роз`ясненням, що відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя-доповідач,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2018 року в кримінальному провадженні № 0000819 щодо ОСОБА_3 залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому та захиснику, що відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо вона не усунула недоліки апеляційної скарги, котру залишено без руху, в установлений строк.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2