Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/95/18
Провадження № 1-кп/280/137/18
ВИРОК
Іменем України
21 лютого 2018 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коростишів кримінальне провадження №0000030 від 05.01.2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Дібрівка, Хмельницького району, Вінницької області, українки, громадянки України, з середньо - спеціальною освітою, одруженої, працюючої фармацевтом в КП «Коростишівська ЦРА №1», маючої на утриманні малолітню дитину: сина ОСОБА_6 - 2014р.н., проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , інвалідом та депутатом не являється, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.321 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_4 , працюючи фармацевтом у комунальному підприємстві «Коростишівська ЦРА №1», яке знаходиться за адресою: Житомирська область, м.Коростишів, вул.Київська, 103, допустила порушення встановлених правил відпуску лікарських засобів за наступних обставин.

Так, відповідно до п.3,п.4, п.13 посадової інструкції фармацевта, затвердженої завідувачем КП «Коростишівська ЦРА №1» ОСОБА_7 , ОСОБА_4 здійснює відпуск лікарських засобів та виробів медичного призначення, контролює правильність виписування і оформлення рецептів ( вимог) згідно наказу МОЗ №360 від 19.07.2005 року, відповідність дозування л/засобів з віком хворого, сумісність інгредієнтів; відповідає за облік лікарських засобів, які підлягають предметно-кількісному обліку, ведення журналів обліку цих лікарських засобів.

28.01.2018 в порушення ст.7 Закону України «Про наркотичні засобі, психотропні речовини і прекурсорів», п.17 Порядку відпустку лікарських засобів і виробів медичного призначення з аптек та їх структурних підрозділів, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України №360 від 19.07.2005 , та своїх посадових інструкцій, перебуваючи за місцем роботи в КП`Коростишівська ЦРА №1», що розташована за адресою: Житомирська область, м.Коростишів, вул.Київська,103, ОСОБА_4 допустила порушення правил відпуску сильнодіючого препарату «Соннат», що містить «зопіклон», який згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України №490 від 17.08.2007 підлягає предметно-кількосному обліку та відноситься до переліку сильнодіючих лікарськиз засобів, здійснивши відпуск лікарського засобу «Соннат» замість зазначеного лікарського засобу «Сонован» в рецептурних бланках форми №1 №261851,261852, для виписування лікарських засобів, які підлягають предметно-кількосному обліку, виписаного лікарем Комунальної установи Центральної міської лікарні №2 управління охорони здоров`я Житомирської міської ради ОСОБА_8 хворим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину за ч.2 ст.321КК України визнала повністю, у вчиненому щиросердно розкаялася, пояснила суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїла інкриміноване кримінальне правопорушення, шляхом порушення встановлених правил відпустку сильнодіючих лікарських засобів.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 звернувся із заявою про застосування відносно неї положення п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки має на утриманні дитину, якій не виповнилося вісімнадцять років.

Прокурор не заперечував щодо застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році», за вказаних обставин.
Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

Прокурор, обвинувачена, захисник не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 доведена, дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч.2 ст.321КК України, як умисні дії, які виразились у порушенні встановлених правил відпуску сильнодіючих лікарських засобів.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_4 , дані про її особу, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч.2 ст.321 КК України, є злочином середньої тяжкості. ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, а крім того, має на утриманні малолітню дитину.

Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченої, її відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що її виправлення і перевиховання, попередження з її боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, останній слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті Кримінального Закону .

При цьому суд враховує висновки досудової доповіді Коростишівського районного сектору з питань пробації щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно якої ризик вчинення обвинуваченою повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється, як середній рівень ризику, виправлення особи можливе без позбавлення волі на певний строк .
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених,а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими,так і іншими особами.

Водночас, суд вважає, що необхідно вирішити питання про застосування до обвинуваченої акту амністії.

Пунктом «в» ст.1, ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину,який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку не позбавлені батьківських прав, мають дітей, яким не виповнилося 18 років .

Судом встановлено,що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила умисний злочин середньої тяжкості до набрання чинності актом амністії, тобто до 12.09.2017. Застережень щодо застосування амністії, передбачених ст.9 вказаного акту амністії не вбачається. Оскільки ОСОБА_4 дала згоду на застосування до неї амністії, на останню поширюється положення п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», обвинувачену слід звільнити від відбування призначеного судом покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно обвинуваченої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальних витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374 КПК України, п «в» ст.1, ст.10, ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.321КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850( вісімсот п`ятдесят) гривень.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від відбування призначеного покарання на підставі п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1