Справа № № 585/2403/17
Номер провадження 1-в/585/349/17
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
17 листопада 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції заяву засудженого ОСОБА_5 про визнання порушення прав людини за ст. 3 Європейської Конвенції, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Роменського міськрайонного суду Сумської області перебуває заява засудженого ОСОБА_5 про визнання порушення прав людини за ст. 3 Європейської Конвенції.

Свої вимоги ОСОБА_5 обгрунтовує тим, що він 5 років 5 місяців знаходився в СІЗО № 3 м.Дніпропетровська у напівпідвальній камері, яка по розмірам та умовам тримання не відповідає Закону та людським умовам. В той же час в таких же камерах знаходились ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які проходили разом з ним по одній кримінальній справі. Рішенням Європейського суду по правам людини за їх заявами було визнано, що тримання в СІЗО м.Дніпропетровська не відповідає ст. 3 Європейської Конвенції. Тому просив визнати, що держава України порушила його права людини, передбачені ст. 3 Європейської Конвенції , а саме нелюдські умови тримання його в СІЗО № 3 м.Дніпропетровська з 14.10.2003 року по 14.03.2009 року.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовільнити.

Захисник також підтримав заявлене клопотання.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що клопотання не підлягає задоволенню.

Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 січня 2005 року ОСОБА_5 було засуджено за ст.93 п. «а», «з», «и», «і», ст215-3 ч. 3 , ст 70 КК України (в ред.. 1960 р.),ст. 115 ч.2 п.п.6,13, ст 289 ч. 3,ст. 187 ч. 3, ст 187 ч. 4, ст. 186 ч. 3, ст. 357 ч. 3, ст 342 ч. 2, ст. 348. ст. 263 ч. 1, ст 257, ст 14 ч. 1- ст187 ч. 4 КК України (в ред. 2001р.) і на підставі ст. 70 КК України призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві приватної власності, строк покарання відраховувати з 14 жовтня 2003р.

Ухвалою Верховного Суду України від 4 жовтня 2005 року вирок апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 січня 2005 року залишено без змін.
В даний час засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Роменській ВК № 56.
Статтею 537 КПК України встановлено перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків.

Аналіз ст.537 КПК України свідчить про те, що відповідно до ст. 537 КПК України, суд розглядає питання пов`язані саме з виконанням вироку.

В той же час ОСОБА_5 в своїй заяві ставить питання про нелюдські умови тримання його в СІЗО № 3 м.Дніпропетровська з 14.10.2003 року по 14.03.2009 року, з порушенням ст. 3 Європейської Конвенції.

Таким чином вказане свідчить про те, що заява засудженого ОСОБА_5 не підлягає розгляду в порядку ст. 537 КПК України, оскільки вона не пов`язана з виконанням вироку, а тому в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про визнання порушення прав людини за ст. 3 Європейської Конвенції необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про визнання порушення прав людини за ст. 3 Європейської Конвенції - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Сумської області через Роменський міськрайсуд на протязі 7 днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 на протязі 7 днів з моменту її отримання.

Суддя підпис:

Копія вірна …

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1