Справа № 487/6102/17
Провадження № 1-кп/487/562/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002682 від 09.07.17 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше в силу ст.89 КК України не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

а участю сторін кримінального провадження:

прокурора Миколаївської

місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 08.07.17 приблизно о 23-30 год., більш точного часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 знаходився в маршрутному таксі №31, в якому він побачив потерпілу ОСОБА_5 , яка розмовляла по мобільному телефону. В цей час у останнього раптово виник злочинний, протиправний умисел, направлений на заволодіння майном потерпілої.

На зупинці громадського транспорту «2 КП» в м.Миколаєві ОСОБА_5 вийшла з маршрутного таксі та направилась до місця свого мешкання на вул.Леваневців.

В той же час ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння майна, направився за потерпілою та біля будинку АДРЕСА_2 , підійшовши ззаду до ОСОБА_5 поклав свою руку їй на ліве плече після чого остання повернулася до нього обличчям. В цей час ОСОБА_3 наніс один удар кулаком правої руки в область лівої щелепи, від якого ОСОБА_5 впала на землю. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, скориставшись безпораднім станом потерпілої, яка лежала на землі, відкрито вирвав з руки останньої мобільний телефон марки «Lenovo X2- EU» вартістю 4444,00 грн., та зірвав з її шиї золотий хрестик 585 проби, вагою два грами, вартістю 2214,00 грн., згідно курсу НБУ, станом на 09.07.17, що знаходився на золотому ланцюжку.

Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном, а саме: телефоном та золотим хрестиком на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 6658,00 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав себе винним повністю та повідомив, що дійсно за викладених в обвинувальному акті обставини, він з застосуванням насильства заволодів мобільним телефоном марки «Lenovo X2- EU» та золотим хрестиком, який потім здав в ломбард. В подальшому мобільний телефон добровільно видав працівникам поліції. Цивільний позов визнав повністю. У вчиненому щиро кається.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 підтвердила покази обвинуваченого, та просила суд задовольнити цивільний розов в повному обсязі.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні злочину за викладених вище обставин.

Наведені вище дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст.65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, а саме те, що він є раніше в силу ст.89 КК України не судимим, те, що він вчинив умисний тяжкий злочин, має певне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, не знаходиться на обліку у лікаря-нарколога, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, як обставини, що пом`якшують покарання суд враховує щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі, яке суд вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину. Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з цим, враховуючи те, що ОСОБА_3 має певне місце проживання, розкаявся у вчиненому, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому й можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_5 , підлягає повному задоволенню згідно вимог ст.ст. 127-129 КПК України ст. ст. 1166,1167 ЦК України. Суд вважає необхідним задовольнити позов в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 5884,00 грн, що складає вартість витрат на ремонт телефону у розмірі 3670,00 грн. та 2214,00 грн. вартість золотого хрестика, яким заволодів нападник, оскільки саме ця сума була підтверджена належними доказами в судовому засіданні. Крім того, суд вважає можливим задовольнити позов в частині стягнення моральної шкоди в повному обсязі у розмірі 2000,00 грн, оскільки в результаті злочину потерпілій було завдано тілесних ушкоджень, вона зазнала фізичного болю, було порушено звичайний спосіб життя, повинна була проходити курс лікування.

Долю речових доказів суд визначає у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367-368,370-374,377КПК України,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у якості відшкодування матеріальної шкоди 5884,00 грн, у якості відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн.

Речові докази: мобільний телефон марки «Lenovo X2- EU», який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , вважати таким, що повернутий власнику.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1