Дата документу 24.10.2017

Справа № 334/6436/17
Провадження № 1-кп/334/681/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 001616 від 10.04.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Енергодар, громадянина України, українця, який має вищу освіту, одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09 квітня 2017 року, близько 19 годині 45 хвилин, знаходячись у коридорі приміщення квартири АДРЕСА_3 , в ході словесного конфлікту, ОСОБА_5 взяв резиновий чобіт, який знаходився на підлозі та вдарив у ліву скроню ОСОБА_4 , чим спричинив останній синець в лівій скроневій області, які згідно висновку експерта №873 від 10.04.2017 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений свою провину визнав у повному обсязі пояснюючи при цьому, що з потерпілою ОСОБА_4 у них неприязне ні стосунки, оскільки вона його кожен раз чіпляє словами. 10.04.2017 року, вона прийшла до нього до дому та намагалася вияснити стосунки. В ході словесного конфлікту, він не стримався, взяв резиновий чобіт, який знаходився на підлозі та зачепив по губах ОСОБА_4 з той метою, щоб вона припинила його ображати. На теперішній час, він не розуміє відкіля у потерпілій сінець на лівій скроні. Проте, у скоєному розкаюється та просив суд не наказувати його суворо.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_5 у них дійсно склалися не приязне ні стосунки через його негідну поведінку. Усіх сусідів він словесно ображає та взагалі не стриманий на слова та поступки. Вона ніяким чином не провокувала ОСОБА_5 на бійку, проте її слова викликали агресію з боку обвинуваченого, тому він взяв резиновий чобіт та вдарив її у ліву скроню, де потім утворився сінець. Просила суд застосувати покарання ОСОБА_5 на розсуд суду.

Незважаючи на той факт, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, його вина у скоєному кримінальному правопорушенні підтверджується матеріалами справи, які були дослідженні в ході судового розгляду.

Так, у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 пояснили, що ОСОБА_5 постійно вчиняє сварки з сусідами. Він емоційно не стримана особа. Стосовно подій, що відбулися 09.04.2017 року, свідки повідомили, що про той факт, що ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_4 вони дізналися від самої ОСОБА_4 , оскільки вона просила допомоги.

Крім показів свідків вина ОСОБА_5 підтверджується висновком експерту № 873 від 09.04.2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 в результаті словесного конфлікту з ОСОБА_5 отримала легкі тілесні ушкодження.

Даний висновок спростовує версію обвинуваченого ОСОБА_5 який він висловлював на судовому слідстві, коли пояснював, що не мав наміру вдарити потерпілу у ліву скроню, де потім утворився сінець а лише зачепити їй по губам, щоб вона його не чіпала.

Проте, з досліджених судом матеріалів вбачається, що обвинувачений вдарив потерпілу у ліву скроню ОСОБА_4 , чим спричинив останній синець в лівій скроневій області та в повній мірі керував своїми діями.

Висновки судових медичних експертиз у взаємозв`язку з іншими доказами по справі дали чітку відповідь про те, що саме синець в лівій скроневій області знаходиться в прямому причинному зв`язку з вказаними подіями.

Судом встановлено, що на час інкримінованих подій ОСОБА_5 в стані фізіологічного афекту не знаходився, тому суд не вбачає підстав для кваліфікації дії підсудного за іншими статтями КК України.

Таким чином, досліджені матеріали та покази свідків об`єктивно співпадають з наведеними доказами, узгоджуються з ними, а тому є достовірними.

Врахувавши усі ці докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кк України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про покарання обвинуваченого, суд виходить насамперед, з суспільної небезпеки правопорушення, яке віднесено законом до числа не тяжких злочинів. Разом з тим, суд прийняв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не засуджений, має постійне місце проживання, щире розкаявся. Таким чином, обставини, які пом`якшують відповідальність судом встановлені та прийняті до уваги.

Натомість, обставин, яка обтяжує покарання судом не виявлені.

З урахуванням всього вищевикладеного, враховуючи дані обставини, а також думку потерпілої, суд вважає призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає суму вісімсот п`ятдесят гривень.

Цивільний позов потерпілої не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає суму вісімсот п`ятдесят гривень.

На вирок протягом 30 днів може бути подана апеляційна скарга в Запорізький апеляційний суд.

Суддя: ОСОБА_1