Справа № 640/4532/17
н/п 1-кс/640/8073/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.10.2017 слідчий Київського ВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 юристом 2 класу ОСОБА_3 , про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши власнику розпоряджатися вищевказаною квартирою.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 19.09.2008 між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_5 укладений кредитний договір №6166-018/08Р, згідно умов якого банком були надані ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 167 800 доларів США на строк до 19.09.2022. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору 19.09.2008 між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_5 укладений договір іпотеки №6166-018/08Р, згідно умов якого ОСОБА_5 передала банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 . Майнові права іпотекодавця ОСОБА_5 на вищевказану квартиру підтверджується договором купівлі-продажу №8204 від 19.09.2008.
04.09.2009 АКБ «Правек-Банк» звернувся до суду із позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором №6166-018/08Р від 19.09.2008, в забезпечення якого був укладений договір іпотеки №6166-018/08Р від 19.09.2008, на підставі якого і було вчинено виконавчий напис. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.11.1010 вказані позовні вимоги задоволені і з ОСОБА_5 стягнуто 180633 доларів США на користь АКБ «Правек-Банк». 24.03.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за заявою іпотекодержателя АКБ «Правекс-Банк» в забезпечення договору іпотеки №6166-018/08Р від 19.09.2008 було вчинено виконавчий запис про звернення стягнення на нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_1 , котра належить ОСОБА_5 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаної квартири, надано право АКБ «Правекс-Банк» задовольнити свої вимоги, за період з 01.12.2008 до 24.03.2010 в розмірі 205 448 доларів США, що складаються із заборгованості за кредитом, процентів та пені за несвоєчасну сплату кредиту і процентів. Виконавчий напис знаходився на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області. Також нотаріусом вчинено виконавчий напис.
28.05.2012 з порушенням чинного законодавства України, на публічних торгах було реалізоване арештоване нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_5 на праві власності. Оцінка квартири проводилась ТОВ «Альянс» в особі директора ОСОБА_7 . Ціна кварира після уцінки склала 434976,00 грн., з чим не погодились сторони провадження.
В судовому рішенні від 06.06.2013 вказано, що згідно звіту від 26.02.2012 про оцінку спірної квартири, здійснену оцінювачами ТОВ і ІК «Верітекс» ОСОБА_8 , ОСОБА_9 станом на 31.05.2012, що проводилась по заявці ПАП КБ «Правекс Банком», ринкова вартість квартири дорівнює 895300,00 грн., що обєктивно свідчить про те, що ринкова вартість зазначеної квартири при її реалізації на прилюдних торгах була значно занижена та не відповідає її дійсній ринковій вартості.
Відповідно до ч.4 ст.58 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» 21.11.2011 державним виконавцем був направлений письмовий запит до субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання щодо надання згоди на проведення рецензування звіту ТОВ «Альянс» від 10.10.2011 про оцінку квартири АДРЕСА_1 , а також надання калькуляції вартості проведення рецензування звіту, реквізити банківської установи та номер розрахунового рахунку, на який підлягає сплата стороною, яка заперечує проти результатів оцінки, за проведення рецензування звіту.
Згідно листа субєкта оціночної дяльності субєкта господарювання ФОП ОСОБА_10 була надана згода на проведення рецензування звіту про оцінку майна та надані вищевказані документи щодо вартості робіт та реквізити.
Стягувачу було направлено повідомлення про рахунок для сплати коштів для проведення рецензування звіту про оцінку майна та надано строк для надання документів, які підтверджують сплату, до 13.01.2012. Станом на 05.03.2012 стягувачем не було надано підтверджуючих документів про сплату коштів для проведення рецензування звіту про оцінку майна, на депозитний рахунок відділу авансовий внесок від стягувача ПАТ КБ «Правекс-Банк» не надходив. Враховуючи викладене, 23.03.2012 арештоване майно було передано торгівельній організації для проведення прилюдних торгів.
В торгах приймали участь ОСОБА_11 і ОСОБА_4 . Переможцем публічних торгів став ОСОБА_4 , який придбав квартиру по уціненій вартості за 435000грн. Факт придбання квартири нотаріально засвідчено приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_12 .
В подальшому ОСОБА_5 подала до Київського районного суду м. Харкова цивільний позов про визнання торгів недійсними. Рішенням суду від 06.06.2013 позов задовольнено, публічні торги від 28.05.2012 визнані недійсними.
На перегляд даного рішення суду ОСОБА_4 подав заяву про перегляд за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що є рецензування звіту про оцінку майна, проведену субєктом оціночної дяльності субєктом господарювання ФОП ОСОБА_10 , яке долучив до заяви в копії, які вищезазначені обставини на думку ОСОБА_4 є істотним и, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. На підставі даного документу 12.01.2015 суддею Київського р/с м. Харкова ухвала суду від 06.06.2013 скасована. У подальшому Апеляційний суд Харківської області рішення суду від 21.01.2015 скасував і направив справу на новий розгляд.
В даній цивільній справі інтереси ОСОБА_4 , за довіреністю, представляла ОСОБА_13 , яка є крівником ТОВ «Альянс», що проводило оцінку спірної квартири. А супроводжувала її на судових засіданнях ОСОБА_11 , яка була учасником публічних торгів.
Суддею Київського районного суду м. Харкова встановлено, що подані ОСОБА_4 копії Рецензії Звіту про належну оцінку майна: трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_3 від 01.12.2011 і супровідного листа від 24.08.2014, в якості документу та на підтвердження нововиявлених обставин, суд вважає, що не може бути визнаний як належний і допустимий доказ з огляду на таке.
Заявником до суду не надано ні оригіналу, ні належним чином завіреної копії Рецензії Звіту про належну оцінку майна трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_3 , від 01.12.2011 і супровідного листа від 24.08.2014.
Таким чином, є підстави вважати, що подані ОСОБА_4 документи в якості доказів, а саме проведення Рецензіі Звіту були сфальсифіковані, а отримання них ОСОБА_4 в законному порядку було неможливо, тому як він не є стороною виконавчого провадження.
Є усі підстави вважати, що учасники торгів ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , а також директор ТОВ «Альянс» ОСОБА_7 діяли спільно по заволодінню квартири, що належала ОСОБА_5 , а ОСОБА_4 за їх допомогою незаконно заволодів за допомогою даних осіб квартирою, що належала ОСОБА_14 на проведених незаконних торгах по умисно заниженій вартості.
Згідно витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що право власності на кв. АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 .
Сторона обвинувачення зазначає, що квартира АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , є предметом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки набута злочинним шляхом, про що свідчить визнання торгів недійсними. Не застосування заборони на розпорядження вищевказаною квартирою, може привести до подальшої передачі майна, а саме подальшого продажу квартири, про що зазначає у своїх свідченнях потерпіла ОСОБА_5 , яка повідомила про те, що після придбання ОСОБА_4 квартири на публічних торгах, останній приходив на квартиру і пропонував їй придбати її колишню квартиру за 65 000,00 $ CША у присутності ОСОБА_11 . Також про це свідчать подані ОСОБА_4 до Київського районного суду м. Харкова позови у цивільному порядку про зняття арешту з квартири, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном. Тож метою арешту нерухомого майна є забезпечення поданого потерпілою ОСОБА_5 цивільного позову, недопущення і позбавлення ОСОБА_4 та інших осіб чинити відносно даного нерухомого майна будь-які дії по розпорядженню та відчуженню, поки триває досудове розслідування для встановлення всіх обставин по справ.
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив.
До канцелярії суду 10.10.2017 надійшла заява від представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_15 , в якій вона просить провести судове засідання без застосування засобів технічної фіксації, та без її участі (а.с. 43).
Слідчий суддя, дослідивши надане клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
За змістом клопотання, слідчий просить накласти арешт на вказану квартиру, обґрунтовуючи таку вимогу її набуттям злочинним шляхом, про що свідчить, на думку сторони обвинувачення, зокрема, визнання торгів недійсними, подані ОСОБА_4 позови у цивільному порядку, вказуючи також, що метою арешту є забезпечення поданого потерпілою ОСОБА_5 цивільного позову, недопущення і позбавлення ОСОБА_4 та інших осіб чинити відносно даного нерухомого майна будь-які дії по розпорядженню та відчуженню.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
В порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171, абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання про арешт майна не додано оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання щодо підстав і мети арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 1, п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої ст.. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч. 6 ст. 170 КПК України).
Вказані вище посилання слідчого не підтверджують відповідність зазначеної квартири критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Наявність вирішених та не вирішених спорів між зазначеними особами, що розглядалися чи розглядаються в порядку цивільного судочинства, самі по собі не можуть бути підставою для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні. Інші підстави для накладення арешту, передбачені ст. 170 КПК України, стороною обвинувачення не були встановлені та не відображені у тексті клопотання.
Крім того, до клопотання також не надано копію цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 , на який міститься посилання в клопотанні сторони обвинувачення.
Більш того, обставини на які посилається сторона обвинувачення в клопотанні, та саме у зв`язку з чим просить накласти арешт на вказане майно, не внесені до ЄРДР у даному кримінальному провадженні від 22.05.2015.
Залучена слідчим Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, згідно якої квартира за адресою: АДРЕСА_4 , на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , датована ше 26.06.2017, тобто понад 3 місяці потому.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 7, 170, 171, 172, 309, 372 КПК України,-
ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1