20.12.2017
Провадження № 1-в/760/291/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.12.2017 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання Начальника Центрального управління Військової служби правопорядку (по м. Києву і Київській області) про застосування до засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року та звільнення його від покарання у виді арешту за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2017 року,
за участю засудженого: ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:

06.11.2017 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про застосування до засудженого ОСОБА_3 , ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року та звільнення його від покарання у виді арешту за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2017 року.
В клопотанні зазначено, що засуджений ОСОБА_3 , згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №204 від 02.10.2017 року був прийнятий на гауптвахту відповідно до вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2017 року, що набрав законної сили, для відбування покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
На день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_3 брав безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення та отримав статус учасника бойових дій.
До осіб, перерахованих в ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року та у ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ОСОБА_3 не відноситься.
Засуджений ОСОБА_3 не заперечує проти застосувати до нього ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року та просить звільнити його від покарання у виді арешту за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2017 року, т.я. на момент набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року засуджений ОСОБА_3 , брав безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення та отримав статус учасника бойових дій.
Прокурор, який не заперечує проти клопотання, в судове засідання не з`явився, просить розглядати клопотання у його відсутності.
Вивчивши наданів документи, заслухавши пояснення засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2017 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 407 КК України до 6 (шести) місяців арешту.
Ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року передбачає, що звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які брали безпосередню участь в
антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та статті 9 цього Закону).
Відповідно до матеріалів справи засуджений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, за вчинення якого був засуджений, до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року та отримав статус учасника бойових дій, т.я. брав безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, кримінальне правопорушення, за яке він засуджений, відносяться до тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, раніше до нього не застосувався Закон України «Про амністію», а також він не відноситься до осіб, до яких амністія не може бути застосована відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року та у ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».
Отже, суд приходить до висновку, що засудженого ОСОБА_3 необхідно звільнити від відбування покарання у виді арешту за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2017 року відповідно до ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
Керуючись ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, ст. 537, 539 КПК України суд,-
У Х В А Л И В:
Клопотання Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.11.2017 року задовольнити - звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , від покарання у вигляді арешту за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2017 року,на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1