Справа № 402/164/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.04.2018м. м. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
адвоката - ОСОБА_6
потерпілого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Благовіщенське кримінальне провадження № 0000232 від 11.05.2016 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого одному з потерпілих спричинено тяжке тілесне ушкодження, іншому потерпілому - середньої тяжкості тілесне ушкодження, що мало місце за наступних обставин:

11.05.2016 року близько 09 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlender», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушуючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) Правил дорожнього руху України, проявляючи особисту неуважність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, рухаючись на 264 км. + 500 м. автомобільної дороги №105 "Одеса-Київ», на території Благовіщенського району Кіровоградської області, в напрямку м.Києва, виконуючи маневр випередження автопоїзду в складі силового тягача «DAF 95», реєстраційний номер НОМЕР_2 із напівпричепом «Моnrа» реєстраційний номер НОМЕР_3 , котрий рухався в попутному напрямку, в порушення п.13.1 ПДР України, не впевнився у безпечності маневру, та у тому, що це не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу внаслідок чого допустив зіткнення з напівпричепом «Моnrа» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який був приєднаний до сідлового тягача «DAF 95», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди:

Пасажири автомобіля «Mitsubishi Outlender», під керуванням ОСОБА_5

- ОСОБА_8 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №63 від 12.05.2016, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правої променевої кістки, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень;

- ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №64 від 16.05.2016, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому кісток склепіння черепу. Забійної рани волосяної ділянки голови. Множинні садна та синців голови, обличчя, шиї, грудної клітини, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, тобто, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження та іншому потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушеня передбаченого ч.2 ст.286 КК України не визнав
та пояснив, що під час руху швидкість не перевищував, деталі ДТП, яке сталось 11.05.2016 року на території Ульяновського району він не пам"ятає. Все сталось раптово, перед зіткненням автомобіль, яким він керував, нібито потягнуло вправо, що стало причиною зіткнення пояснити не може. Одразу після ДТП він надавав першу допомогу потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які отримали тілесні ушкодження. Автомобіль до ДТП знаходився у справному стані.
Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з"явився надіслав до суд заяву в якій зазначив, що просить суд розглянути справу без його участі, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що він та ОСОБА_8 на автомобілі за кермом якого був ОСОБА_5 біля 4-х годин ранку виїхали з м.Миколаєва через м.Одеса в напрямку Київа, підстава робоча поїздка. Одразу, ще не виїхавши із м.Миколаїв пошкодили шину, оскільки автомобіль потрапив у яму, у зв"язку з чим ОСОБА_5 замінив усі чотири шини на автомобілі. Він допускає, що можливо одна із шин була бракована. Після того, як виїхали із м.Одеса він заснув, про деталі ДТП нічого пояснити не може, претензій морального та матеріального характеру до ОСОБА_5 не має. ОСОБА_5 він знає дуже давно із 1995 року, біля 100 разів їздив із ОСОБА_5 , як із водієм. Вважає, що ОСОБА_5 , як водій не винний. Він упевнений, що ОСОБА_5 доклав максимум зусиль для того, щоб вони залишились живі.
Свідок ОСОБА_9 пояснив, що 11.05.2016 року він разом із своєю сестрою ОСОБА_10 , на автомобілі Москвич рухались по трасі Київ-Одеса в напрямку м.Київ зі швидкістю 60-80 км. Видимість була хороша. Рухались у крайній правій полосі. Їх обігнав автомобіль Міцубісі Аутлендер та перестроївся у праву полосу. Через деякий час даний автомобіль почав із лівої сторони обгонити грузовий автомобіль із причепом і правою частиною автомобіля ударився у ліву частину грузового автомобіля від чого автомобіль Міцубісі відкинуло у відбійник та загорівся. Після чого вони зупинились та почали надавати допомогу. Водій міцубісі був у шокованому стані та питав, що трапилось, при цьому пояснив, що у салоні авто два пасажири. У водія та пасажирів були тілесні ушкодження. Він вважає, що автомобіль Міцубісі рухався зі швидкістю 80-90-100 км/год. Також даний свідок пояснив, що у автомобілі Міцубісі пошкоджений дах та відірване праве переднє колесо. Він та його сестра знаходились на місці ДТП і були запрошені в якості понятих.
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні надала аналогічні пояснення, крім того додала, що вона вважає, що причиною ДТП стало те, що водій Міцубісі заснув.
Свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_11 , на виклик в судове засідання не з`явився. Прокурор в ході судового засідання заявив, що не наполягає на виклику вказаного свідка та не вбачає підстав для його допиту, а тому, в силу положень ч.4 ст. 95 КПК України, суд не може взяти до уваги його покази, дані під час досудового розслідування та враховувати їх під час прийняття рішення по справі і вважати доказом вини обвинуваченого.
Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_5 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими матеріалами кримінального провадження, а саме:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події із фотододатками від 11.05.2016 року.
Т.1 (а.п.а.п.3-23)

-висновком експерта №138 від 23.05.2016 із фотододатками з якого вбачається, що на момент експертного огляду та на момент ДТП, з технічної точки зору гальмова система напівпричепа марки "Montra" реєстраційний номер НОМЕР_5 , знаходилась в працездатному стані.
Т.1 (а.п.а.п.60-63)

-висновком експерта №139 із фотододатками від 30.05.2016 року з якого вбачається, що:
1) на момент експертного огляду, з технічної точки зору рульове керування, гальмова система та ходова частина автомобіля автомобіля "Mitsubishi Outlender" реєстраційний номер НОМЕР_6 , знаходились в несправному та непрацездатному стані. Дані технічні несправності виникли під час ДТП.
Т.1 (а.п.а.п.69-74)

-висновком експерта №137 від 20.05.2016 року в результаті якого встановлено, що на момент екстреного огляду та на момент ДТП, з технічної точки зору рульове керування, гальмова система та ходова частина автомобіля "DAF 95", реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходились в працездатному стані.
Т.1 (а.п.а.п.80-84)

-висновком експерта №140 від 13.06.2016 року в результаті якого встановлено, що в умовах розглянутої події автомобіль "Mitsubishi Outlender" реєстраційний номер НОМЕР_6 первинно контактував передньою правою частиною із заднім лівим кутом напівпричепа "Montra" реєстраційний номер НОМЕР_5 .
Т.1 (а.п.а.п.90-94)

-висновком експерта №294 від 30.08.2016 року в результаті якого встановлено, що
1,3,5. в данній дорожній ситуації, по заданих вихідних данних, оскільки водій автомобіля "DAF 95", реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки "МONTRACON SMR" реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_12 не був проінформований про небезпеку для руху, яка наближалась до його автомобіля з заду, рішення данних питань з технічної точки зору не має смислу, так, як дії водія ОСОБА_12 в данній ситуації вимогами ПДР не регламентовані, і він своїми односторонніми діями не міг вплинути на хід розвитку обставин механізму ДТП і тим самим не міг уникнути настання данної пригоди.
2. В дорожній обстановці, що склалась, водій автомобіля "Mitsubishi Outlender" реєстраційний номер НОМЕР_6 , ОСОБА_5 , для забезпечення безпеки дорожнього руху і не допущення ДТП при русі по проїзній частині дороги в попутному напрямку з іншими транспортними засобами, повинен був керуватися вимогами п.13.1. ПДР, текс якого зазначено в дослідній частині.
Т.1 (а.п.а.п.103-105)

-висновком експерта №64 від 12.05.2016 року в результаті якого встановлено, що на тілі ОСОБА_7 мають місце тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому кісток склепіння черепу. Забійної рани волосяної ділянки голови. Множинні садна та синців голови, обличчя, шиї, грудної клітини, які утворилися від дії тупих, твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, відповідають вказаному в постанові часу і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення. Судячи по характеру та локалізації ушкоджень на тілі ОСОБА_7 , вони могли утворитись в результаті ДТП.
Т.1 (а.п.а.п.108-110)

-висновком експерта №63 від 12.05.2016 року в результаті якого встановлено, що на тілі ОСОБА_8 мають місце тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правої променевої кістки, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень,
вони могли утворитись в результаті ДТП.
Т.1 ( а.п.а.п.113-114)

-висновком експерта №62 від 12.05.2016 року в результаті якого встановлено, що на тілі ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді: саден обличчя, правої верхньої кінцівки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, вони могли утворитись в результаті ДТП.
Т.1 ( а.п.а.п.117-118)

Аналізуючи добуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 доведена в повному обсязі.
Захист оспорював допустимість як доказу протоколу огляду місця події та похідного від нього висновку експерта.
Свою позицію захисник грунтує на тому, що протокол ОМП від 11.05.2016 року не відповідає вимогам ст.ст.99,104, 105,237 КПК України. У протоколі ОМП не зафіксовано обставин скоєння правопорушення. Автомобіль "Mitsubishi Outlender" не збережений у тому виді в якому був на місці ДТП, на місці не оглянутий, розташування транспортних засобів не описано. Не описано сліди шин, гальмування, їх розташування, наявність відділених від транспортних засобів деталей. Схема до протоколу не містить пояснень, що є порушенням ст.105 КПК України.
З цих підстав захисник вважає, що ця процесуальна дія вчинена з порушенням норм процесуального права і всі докази, що отримані під час проведення такої слідчої дії і в подальшому використані як вихідні дані при експертному дослідженні, є недопустимими.
Крім того, захист зазначив, що особи, які постраждали не визнані потерпілими відповідно до вимог чинного законодавства.
Захисник вважає, що обвинувачення не надало жодного допустимого доказу у данному кримінальному провадженні щодо вини ОСОБА_5 , а тому у діях ОСОБА_5 взагалі відсутній склад злочину.
У зв"язку із цим захист просить суд виправдати ОСОБА_5 .
Проте суд критично ставиться до таких заперечень з боку захисту, виходячи з наступного.
За змістом рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року,визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
В рішеннях Європейського суду з прав людини по справах "Гефген проти Німеччини" від 30.06.2008 р., "Яременко проти України" від 30.04.2015 р. викладена концепція,сенс якої зводиться до того, що якщо джерело доказів ("дерево") є недопустимим, то всі докази, отримані за його допомогою ("плоди") будуть такими ж.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Частина 1 ст. 92 КПК України передбачає, що обов`язок доказування вказаних обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, - на потерпілого.
Статтями 7, 22 КПК України передбачено, що однією із засад кримінального судочинства є змагальність сторін та свобода у поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
В статі 87 КПК України зазначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 3) порушення права особи на захист.
Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.
У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997р. № 7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина", наголошено на тому, що згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом. У зв`язку з цим судам при розгляді кожної справи необхідно перевіряти, чи були докази, якими органи досудового слідства обґрунтовують висновки про винність особи у вчиненні злочину, одержані відповідно до норм КПК. Якщо буде встановлено, що ті чи інші докази були одержані незаконним шляхом, суди повинні визнавати їх недопустимими і не враховувати при обґрунтуванні обвинувачення у вироку.
Відповідно до роз"яснень п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.
В судовому засіданні встановлено,що 11.05.2016 року близько 09 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlender», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушуючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) Правил дорожнього руху України, проявляючи особисту неуважність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, рухаючись на 264 км. + 500 м. автомобільної дороги №105 "Одеса-Київ», на території Благовіщенського району Кіровоградської області, в напрямку м.Києва, виконуючи маневр випередження автопоїзду в складі силового тягача «DAF 95», реєстраційний номер НОМЕР_2 із напівпричепом «Моnrа» реєстраційний номер НОМЕР_3 , котрий рухався в попутному напрямку, в порушення п.13.1 ПДР України, не впевнився у безпечності маневру, та у тому, що це не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу внаслідок чого допустив зіткнення з напівпричепом «Моnrа» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який був приєднаний до сідлового тягача «DAF 95», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Ці ж обставини прокурор вважає доведеними та виклав в обвинуваченні ОСОБА_5 .
Під час огляду місця події слідчим було встановлено місце ДТП.
Схема ДТП містить посилання на те, що є додатком до протоколу огляду місця події від 11.05.2016 року.
Відповідно до мотивувальної частини висновку експерта №139 від 30.05.2016 року ( т.1 а.п.69-72) встановлено, що технічні несправності атомобіля «Mitsubishi Outlender», реєстраційний номер НОМЕР_1 виникли під час ДТП.
Відповідно до ст. 104 КПК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі, який повинен містити відомості про: місце, час проведення та назву процесуальної дії; особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада); всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання); інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання; послідовність дій; отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі і документи; вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації; спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу; зауваження і доповнення до письмового протоколу з боку учасників процесуальної дії.
Відповідно дост. 105 КПК України, особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки. Додатки до протоколів повинні бути належним чином упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у вилученні таких додатків.
Згідно зі ст. 106 КПК України, протокол під час досудового розслідування складається під час проведення процесуальної дії або безпосередньо після її закінчення. До складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії.
В судовому засіданні при дослідженні протоколу огляду місця події від 11.05.2016 р.та схеми ДТП як додатку до нього встановлено,що за формою та змістом зазначені письмові докази відповідають вимогам процесуального закону.
Огляд місця події проводився в присутності ОСОБА_5 ,за участю понятих,уповноваженою особою,відповідний протокол підписаний всіма учасниками без зауважень,чим вони підтвердили правильність фіксування результатів проведення процесуальної дії.
За таких обставин відсутні передбачені законом підстави для визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події та похідного від нього висновку експерта № 139 від 30.05.2016 р., предметом дослідження якого були встановлені при огляді місця події вихідні дані про обставини ДТП, оскільки вони зібрані у встановленому законом порядку і відповідають вимогам ст.85-86 КПК України, порушень експертом вимог чинного законодавства при складанні висновку, судом не встановлено, а доводи захисника в цій частині суд розцінює, як обраний спосіб захисту обвинуваченого від пред`явленого обвинувачення.
Дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Вирішуючи питання про вид і розмір покарання суд враховує відповідно до ст.ст.50, 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України, вчинений ОСОБА_5 злочин відноситься до категорії тяжких.
Обтяжуючі та пом"якшуючі обставини судом не встановлені.
ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні має малолітню дочку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий.
З урахуванням всіх обставин провадження, беручи до уваги досудову доповідь, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, яке передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України без позбавлення права керувати транспортними засобами та із застосуванням ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання із встановленням іспитового строку.
Дана міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення і перевиховання.
Цивільний позов не заявлено.
Питання щодо судових витрат вирішити в порядку ст.124 КПК України
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368 - 371, 373-375, 392, 394 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним і призначити покарання по ч.2 ст.286 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк один рік.
Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на нього такі обов"язки :
-періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань
пробації,
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 3254 (три тисячі двісті п"ятдесят чотири) гривні 52 (п"ятдесят дві) копійки.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази по справі: автомобіль марки "Mitsubishi Outlender", реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути законному володільцю, автомобіль марки "DAF 95", реєстраційний номер НОМЕР_2 із напівпричепом "Моnrа" реєстраційний номер НОМЕР_3 - залишити власнику.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ульяновський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно ч.6 ст.376 КПК України копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1