АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1415/17 Справа № 183/5574/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2017 року про відмову в арешті майна у кримінальному провадженні № 0003529 від 31 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИЛА :
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на майно, зазначене в клопотанні слідчого.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, вилученого під час огляду від 30 жовтня 2017 року, а саме: вантажний автомобіль марки «КРАЗ» моделі «250», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; дрова об`ємом приблизно 30 куб.м.; товарно-транспортну накладну № 30 від 30.10.2017 року та видаткову накладну № 30 від 30.10.2017 року.
Згідно ухвали слідчого судді підставою для відмови в задоволенні клопотання є порушення слідчим строку звернення з клопотанням про арешт майна, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України, відповідно до якої клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.Слідчий суддя зазначив, що вказане майно було вилучене в ході огляду 30 жовтня 2017 року, тоді як згідно штампу суду, клопотання слідчого надійшло суду 02 листопада 2017 року.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, в частині того, що слідчий суддя не звернув увагу, що клопотання слідчого подано до суду 31 жовтня 2017 року через відділення поштового зв`язку, що підтверджується експрес накладною та товарним чеком. Зауважує, що клопотання слідчого подано в строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України; вказане в клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим таке майно підлягає арешту із забороною використання та розпорядження.

В судове засідання прокурор, власник майна та його представник не з`явились, про час та дату апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для відмови в задоволенні клопотання слідчого стало недотримання слідчим вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, а саме, що майно про яке зазначає слідчий в клопотанні, вилучене в ході огляду 30 жовтня 2017 року, тоді як згідно штампу суду, клопотання слідчого надійшло суду 02 листопада 2017 року.

З такими висновками слідчого судді апеляційний суд не може погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у медичному чи психіатричному стаціонарі, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.
Слідчий суддя, обчислюючи строк для звернення слідчого з клопотанням про арешт майна визначив, що його подано 02 листопада 2017 року, взявши до уваги дату реєстрації клопотання в канцелярії суду, що підтверджується відповідним штампом вхідної кореспонденції.

В той же час, як вбачається з матеріалів провадження, клопотання подано слідчим через відділення поштового зв`язку 31 жовтня 2017 року, що підтверджується експерс накладною № 0500 та товарним чеком № 000117828 з датою прийняття на пошту 31 жовтня 2017 року /а.п. 19/. Таким чином, відповідні доводи прокурора є обґрунтованими і підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.
Вказані обставини залишились поза увагою слідчого судді, що потягло невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали на підставі п. 2 ч. 1 ст. 409, п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.

Розглянувши клопотання слідчого про накладення арешту на майно та додані до нього документи, колегія суддів вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У провадженні СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за №0003529 від 31.10.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Згідно клопотання слідчого, в ході досудового розслідування встановлено, що 30.10.2017 по лінії 102 надійшло анонімне повідомлення про те, що 30.10.2017 близько 19.45 годин по автодорозі Т0414 «Дніпродзержинськ - Петриківка - Магдалинівка» в напрямку с. Першотравенка рухається вантажний автомобіль з дровами, який, на його думку, не має відповідних документів.

Даний факт було зареєстровано в Журналі єдиного обліку Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за № 3341 від 30.10.2017.

На вказану адресу направлено слідчо-оперативну групу Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

30.10.2017 в період часу з 20.00 по 21.30 годин слідчим СОГ проведено огляд вантажного автомобіля марки «КРАЗ» моделі «250», номер шасі НОМЕР_2 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на правому узбіччі автодороги «Магдалинівка - Петриківка - Кам`янське» (Т-04-14) на відстані 500 м від смт. Магдалинівка. В ході огляду в кузові вказаного автомобіля виявлено живі (не сухі) дрова твердих порід дерев об`ємом приблизно 30 кубічних метрів, які різних розмірів та різні у діаметрі, мають рівний спил, схожий на спил пилкою. Також під час огляду, водієм вказаного автомобіля ОСОБА_8 надано товарно-транспортну накладну № 30 від 30.10.2017 та видаткову накладну № 30 від 30.10.2017.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вказаний вантажний автомобіль належить на праві власності ОСОБА_9 (адреса: АДРЕСА_1 ), оригінал якого залишився у водія.

Під час проведення зазначеного огляду слідчим тимчасово вилучено у водія вказаний вантажний автомобіль, живі (не сухі) дрова твердих порід дерев об`ємом приблизно 30 кубічних метрів та товарно-транспортну накладну № 30 від 30.10.2017 та видаткову накладну № 30 від 30.10.2017.

31.10.2017 року постановою слідчого у даному кримінальному провадженні вантажний автомобіль марки «КРАЗ» моделі «250», номер шасі НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_1 , живі (не сухі) дрова твердих порід дерев об`ємом приблизно 30 кубічних метрів, надані водієм ОСОБА_8 товарно-транспортну накладну № 30 від 30.10.2017 та видаткову накладну № 30 від 30.10.2017 визнані речовими доказами /а.п. 14/.

Згідно клопотання слідчого, необхідність арешту вказаного майна зумовлюється тим, що незастосування цього заходу, на думку слідчого, може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення перетворення, відчуження вищезгаданого рухомого майна або зміни конструктивних властивостей і незастосування даного заходу зумовить продовження вчинення аналогічних кримінальних правопорушень за допомогою вже тимчасово вилученого знаряддя.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій…
Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Таким чином, на переконання колегії суддів є обґрунтовані підстави вважати, що вказане в клопотанні слідчого майно відповідає вказаним вище критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для накладення арешту на таке майно.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від іншихправових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

За змістом абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів може бути арештовано майно, навіть якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.
Завданнями застосування арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Враховуючи, що вказане майно є важливим доказом у даному провадженні, а також початкову стадію досудового розслідування, що зумовлює необхідність проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій для встановлення обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, колегія суддів вважає, що для запобігання ризикам приховування, перетворення та відчуження даних речових доказів, які об`єктивно існують у разі незастосування такого заходу, накладення арешту на вказане майно є обґрунтованим та доцільним.
Таким чином, з матеріалів провадження вбачається, що клопотання слідчого є обґрунтованим та відповідає вимогам, передбаченим ст. 171 КПК України.
Апеляційний суд також враховує, що на даному етапі досудового розслідування не встановлено, яке має відношення власник вказаного вантажного автомобіля марки «Краз»- ОСОБА_9 до розслідуваного кримінального правопорушення, в яких правовідносинах він перебуває з водієм ОСОБА_8 , який керував даним транспортним засобом і гр. ОСОБА_10 , який є вантажовідправником та вантажоодержувачем вказаних дров, що підлягає встановленню в ході досудового розслідування.
Наразі є очевидним, що вказаний автомобіль марки «Краз», вилучений в ході огляду 30.10.2017 року може бути знаряддям вчинення розслідуваного кримінального правопорушення та відповідає критеріям речового доказу (ст. 98 КПК України), у зв`язку з чим підлягає арешту.
Враховуючи вищевикладене, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування є виправданим таке втручання в право власності особи та накладення арешту, шляхом застосування заборони відчуження, розпорядження та користування майном, про яке слідчий зазначає в клопотанні.
Разом з тим, увипадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або буде встановлено відсутність складу чи події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, відповідно до ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин, третя особа наділена правом ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення апеляційної скарги прокурора та клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 170-173, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2017 року про відмову в арешті майна скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ клопотання слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0003529 від 31 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України задовольнити.
Накласти арешт, шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження майном, а саме на:

- живі (не сухі) дрова твердих порід дерев, об`ємом приблизно 30 кубічних метрів, вилучені 30.10.2017 року в ході проведення огляду вантажного автомобіля марки «КРАЗ» моделі «250», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
- товарно-транспортну накладну № 30 від 30.10.2017 року та видаткову накладну № 30 від 30.10.2017 року, надані водієм вказаного автомобіля - ОСОБА_8 ;
- вантажний автомобіль марки «КРАЗ» моделі «250», номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_9 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3