Номер провадження: 11-сс/785/279/18
Номер справи місцевого суду: 521/1656/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.02.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_9 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000257, внесеному до ЄРДР 24.01.2018 року, за ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Туреччина, громадянина Республіки Туреччина, не одруженого, не працюючого, не зареєстрованого та не маючого постійного місця проживання на території України, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком до 31.03.2018 року.

Органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється в тому, що 24.01.2018 року, приблизно о 00.20 годині, за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , переслідуючи злочинний намір, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, володіючи інформацією про наявність у ОСОБА_12 мобільних телефонів марки "іPhone", які він привіз до України з метою продажу, заздалегідь домовившись про зустріч з останнім, зустріли його у Центральному аеропорту м. Одеси, звідки на автомобілі "Mercedes", номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_13 доставили його до будинку АДРЕСА_1 , де ОСОБА_9 та ОСОБА_14 вивели ОСОБА_12 з автомобіля та почали наносити йому удари кулаками по голові та тулубу, тим самим подолавши його волю до супротиву. Після цього ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 спільно заволоділи майном ОСОБА_12 на загальну суму 175 000 гривень, після чого на автомобілі "Mercedes", номерний знак НОМЕР_1 , з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

В апеляційній скарзі захисник, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, вказує, що слідчий суддя не в повній мірі оцінив обставини кримінального провадження, а саме - особу підозрюваного, його добровільне з`явлення до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, заяву в судовому засіданні про визнання своєї причетності до вчинення злочину, намір співпрацювати з органом досудового розслідування, і, як наслідок, відсутність ризику можливого переховування від органу досудового розслідування та суду. На підставі викладеного захисник просить оскаржувану ухвалу скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави.

Також до апеляційної скарги долучене клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, мотивоване тим, що в день постановлення ухвали слідчим суддею була проголошена лише її вступна та резолютивна частина, а повний текст був отриманий захисником 06.02.2018 року, що позбавило його можливості оскаржити ухвалу в передбачений КПК України строк.

Вислухавши доповідача, думку захисника щодо необхідності задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги, прокурора щодо необхідності залишення клопотання та апеляційної скарги захисника без задоволення, вивчивши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження необхідно поновити, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, у день постановлення оскаржуваної ухвали, тобто 30.01.2018 року, була проголошена лише її вступна та резолютивна частина, а повний текст ухвали був проголошений 05.02.2018 року. Копія зазначеної ухвали була отримана захисником лише 06.02.2018 року, що підтверджується долученою до матеріалів провадження розпискою.
Апеляційна скарга подана до апеляційного суду 07.02.2018 року, тобто в межах встановленого п.3 ч.2 ст.395 КПК України п`ятиденного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді з дня проголошення повного тексту оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження фактично не був пропущений захисником.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину в апеляційній скарзі не оспорюється, тому не перевіряється апеляційним судом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону та Конвенції та постановив обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, у клопотанні слідчим чітко наведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також доведено що інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, матеріалами судового провадження підтверджується наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_9 є громадянином іншої держави, мешкає на території України без реєстрації, не має постійного місця проживання та роботи, не одружений та не має утриманців, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків на території України та наявність можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Крім того, з огляду на характер та ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , а також покарання, яке загрожує останньому в разі визнання його винним, доводи захисника щодо відсутності ризику переховування від органів досудового розслідування колегія суддів визнає необґрунтованими.

Крім того, як вбачається з клопотання слідчого та згідно з поясненнями прокурора в судовому засіданні, на даний час не встановлено місцезнаходження усього майна, яке було викрадене у потерпілого, у зв`язку з чим у кримінальному провадженні наявний ризик можливого знищення, псування, пошкодження, відчуження підозрюваним такого майна.

З матеріалів провадження також вбачається, що ОСОБА_9 не працює та не має офіційних джерел для існування, що свідчить про наявність обґрунтованого ризику можливого вчинення ним аналогічних злочинів.

Також підозрюваний, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою викривлення їх показань та уникнення кримінальної відповідальності.

Більш того, прокурор в судовому засіданні пояснив, що місцезнаходження ОСОБА_13 , який підозрюється у вчиненні злочину разом з ОСОБА_9 , не встановлено, та він переховується від органів досудового розслідування. У зв`язку з викладеним апеляційний суд також визнає обґрунтованим ризик перешкоджання досудовому розслідуванню підозрюваним ОСОБА_9 , який, в разі перебування на волі, може інформувати інших причетних до вчинення злочину осіб про хід та результати слідчих (розшукових) дій, тим самим забезпечивши їм можливість уникнути кримінальної відповідальності.

Інших доводів, які б свідчили про наявність підстав для скасування ухвали слідчого судді, апеляційному суду надано не було.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, з достатньою повнотою дослідив матеріали поданого слідчим клопотання, врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, на підставі чого обґрунтовано обрав щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки лише найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, досягнути мети кримінального провадження та запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам.

Також апеляційний суд вважає, що слідчий суддя прийняв обґрунтоване рішення про необхідність не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

У зв`язку з наведеним підстав для задоволення апеляції захисника та скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави до ОСОБА_9 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000257, внесеному до ЄРДР 24.01.2018 року, за ч.2 ст.186 КК України, - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4