Єдиний унікальний номер: 343/110/18
Номер провадження: 1-кс/0343/26/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2018 року м.Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Долина Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000778 від 19.12.2017 року,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального № 0000778 від 19.12.2017 року, винесену слідчим Долинського ВП Калуського ВП ГУНП Івано-Франківської області, та вжити, передбачених законом, заходів до притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ст. 164 КК України.
Обгрунтовуючи вимоги, покликається на те, що слічий, виносячи оскаржувану постанову, дійшов до переконання про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України, у діях ОСОБА_5 , оскільки він ніде не працює, доходів для спати аліментів немає, він не вчинив дії, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця), які призвели до виникнення заборгованості.
Вважає, що слідчим, при винесенні вказаної постанови, не вжито жодних дій для здобуття належних доказів відсутності доходів у ОСОБА_5 та неможливості отримання доходів через безробіття. Окрім цього, не витребовувалось у фіскальних органах доказів про відсутність доходів та довідку про перебування на обліку у Державному центрі зайнятості, як безробітної особи. ОСОБА_5 не перебуває на обліку в центрі зайнятості, що свідчить про те, що він не вживає жодних дій до працевлаштування та виконання рішення суду. Слідчим повністю проігноровано її пояснення про те, що ОСОБА_5 неофіційно працює у м. Львові і отримує доходи та не вжито жодних дій для перевірки цієї інформації, натомість в оскаржуваній постанові зазначив, що ОСОБА_5 періодично перераховує їй грошові кошти, що є доказом наявності доходів та можливості сплати аліментів. Не було, що ОСОБА_5 майже 10 років ухиляється від виконання рішення суду. ЇЇ синові вже 21 рік, а вона й досі не може отримати аліменти, стягнення яких припинилось щн в 2014 році. Заборгованість по сплаті аліментів складає понад 26 000,00 грн.
Звернувшись у травні 2017 року до Долинського ВП та прокуратури із заявою про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, з проханням внести відомості в ЄРДР, однак відомості були внесені тільки 19.12.2017 року, після її звернення до суду. І вже через 5 робочих днів слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження, не проводячи при цьому будь-яких дій та не встановлюючи об"єктивні обставини по справі. Просила скасувати постанову про закриття кримінального провадження та вжитих передбачених законом заходів для притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності.
У судове засідання ОСОБА_4 не з"явилась,однак подала заяву в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності,скаргу підтримує та просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила та пояснила, що в діях ОСОБА_5 відсутня обов"язкова ознака складу злочину, передбаченого ст.. 164 КК України а саме злісне ухилення від сплати аліментів, тому постанова слідчого є законною.
Заслухавши прокурора та слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000778, приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав.
Згідно з ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що 18.05.2017 року ОСОБА_4 звернулась до Долинського ВП Калуського ВП ГУНП Івано-Франківської області та місцевої прокуратури з заявою про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України. Відомості по даному факту внесені в ЄРДР 19.12.2017 року за № 0000778.
Ст. 164 ч.1 КК України передбачена кримінальна відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні.
Відповідно до примітки до ст.164 КК України під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) або на утримання непрацездатних батьків слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13.11.2017 року ОСОБА_5 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов"язання по виконавчому листі, виданого 10.06.2015 року Личаківським районним судом м. Львова, про стягнення з останнього в користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.09.2008 року і до досягнення ним повноліття.
Постановою слідчого СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 26.12.2017 року закрито кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.
Відомості про отримання потерпілою копії вказаної постанови в матеріалах кримінального провадження відсутні, тому суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_4 щодо отримання копії постанови лише 06.01.2018 року. Про це свідчить і штемпель на конверті, датований 04.01.2018 року, направлений на її ардресу. Скарга написана та скерована до Долинського районного суду 13.01.2018 року, а тому строк оскарження нею не пропущено.
Суд не погоджується з висновками слідчого при прийнятті оскаржуваної постанови, виходячи з наступного.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

У відповідності до вимог ст.110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи (установи), яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Виходячи з викладеного, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, який зобов`язаний перевіряти законність прийнятої слідчим постанови. А тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно з вимогами ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Однак, вказані вимоги закону слідчим належним чином не виконані.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Положеннями ст. 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Однак, не зважаючи на вказані вимоги закону, ні слідчим в постанові, ні прокурором у судовому засіданні доказів, які б спростовували в повній мірі доводи скарги та підтверджували обставини, які стали підставою для закриття кримінального провадження, не надали.

Проаналізувавши постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вона була прийнята передчасно, оскільки не були належним чином перевірені всі доводи, викладені в скарзі та не надана їм правова оцінка.

У постанові слідчого відсутні дані, які б свідчили чи перевірялись факти неможливості отримання доходів ОСОБА_5 через безробіття, в постанові не викладено пояснень заявника, не надано оцінку її показам та письмовим доказам, а також матеріалам виконавчого провадження.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Слідчим в постанові та прокурором в судовому засіданні не надано суду доказів, які б свідчили про повноту ведення досудового розслідування, натомість встановлено, що не досліджені та не перевірені всі доводи потерпілої, оскаржувана постанова не містить обгрунтовного аналізу всіх даних, отриманих в ході проведення слідчих дій.

Вважаючи не встановленою ознаку злісного ухилення, слідчий не визначив які дії свідчать про ухилення від сплати аліментів.
Тому при наявності таких обставин необхідно усунути зазначені вище неповноту досудового розслідування, більш детально з`ясувати усі обставини справи, в тому числі й ті, на які вказує у своїй скарзі заявник з метою правильної та належної їх оцінки.
З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що постанова про закриття кримінального провадження від 26.12.2017 року винесена передчасно, без достатніх для цього підстав, без проведення усіх необхідні слідчих дій, спрямованих на отримання доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні та підлягає скасуванню.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст.2, 22, 84, 91, 93, 94, 220, 224, 283, 284, 303, 304 КПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Долинського відділення поліції Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 26.12.2017 року про закриття кримінального провадження за №0000778від 19.12.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.

Скерувати кримінальне провадження №0000778 я для відновлення та продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1