Справа №591/6902/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/72/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження № 0000560 за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми, від 30 січня 2018 року, про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:
Прокурор Сумської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням про арешт майна наданого ОСОБА_7 , а саме: книги обліку доходів (для платників єдиного податку першої і другої груп та платників єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість), видану Конотопською МДПІ 22 березня 2012 року; договору про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , від 17 травня 2017 року; договору про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , від 29 листопада 2017 року.

Своє клопотання прокурор обґрунтовував тим, що слідчим відділом прокуратури Сумської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000560 щодо старшого слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_7 і помічника судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_10 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 368 ч. 3; 358 ч. 2 КК України.

Прокурор вказує, що у ході досудового розслідування було встановлено, що документи надані адвокатом ОСОБА_7 , про арешт яких ставиться питання прокурором, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Зокрема прокурор зазначає про необхідність провести технічну експертизу для визначення терміну виконання написів у вказаних документах з метою перевірки наявних в цих документах даних.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми, від 30 січня 2018 року, клопотання прокурора задоволено та накладено арешт: на книгу обліку доходів (для платників єдиного податку першої і другої груп та платників єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість), видану Конотопською МДПІ 22 березня 2012 року; договір про надання правової допомоги, укладений між адвокатом ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , від 17 травня 2017 року; договір про надання правової допомоги, укладений між адвокатом ОСОБА_7 і ОСОБА_8 29 листопада 2017 року.

Необхідність застосування арешту вказаних документів слідчий суддя обґрунтовував необхідністю збереження речових доказів та запобіганню можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення їх дійсного змісту.

На ухвалу слідчого судді надійшла апеляційна скарга від власника майна ОСОБА_7 в якій ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора.

Свої апеляційні вимоги ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що відсутня необхідність вилучати у нього книгу обліку доходів, оскільки на його думку для забезпечення кримінального провадження достатньо в матеріалах провадження зберігати належно завірену її копію, а вилучення у нього книги обліку доходів суттєво буде перешкоджати його діяльності, як адвоката.

Зазначає ОСОБА_7 й про відсутність підстав для накладення арешту на договори про надання правової допомоги, оскільки вони на даний час є діючими і містять адвокатську таємницю, а тому, відповідно до ст. ст. 161; 162 КПК України, доступ до цих документів заборонено.

На думку ОСОБА_7 не є законною ї згода його ОСОБА_8 на розголошення адвокатської таємниці, оскільки згідно загальних принципів кримінального процесуального закону така згода, як і відмова від захисника, має надаватися лише після конфіденційного побачення адвоката з клієнтом.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали слідчого судді та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, з матеріалів доданих до клопотання вбачається, що слідчим відділом прокуратури Сумської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000560 відносно старшого слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_7 і помічника судді Конотопського міськрайонного суду ОСОБА_10 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 368 ч. 3; 358 ч. 2 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що слідчим ОСОБА_9 розслідується кримінальне провадження № 0000273, від 22 березня 2017 року, за ст. 185 ч. 3 КК України за фактом викрадення із ДП КАРЗ «Авіакон» (м. Конотоп) деталей електростанції, причетним до якого може бути ОСОБА_8 , захист якого у провадженні здійснює адвокат ОСОБА_7 .

Договір про правову допомогу між ОСОБА_8 і адвокатом ОСОБА_7 укладений 17 травня 2017 року, розмір гонорару адвоката у якому не зазначений. За інформацією, наданою адвокатом ОСОБА_7 та з показань потерпілого ОСОБА_8 вбачається, що гонорар адвокату у розмірі 13000 грн. сплачений повністю у травні та жовтні 2017 року.

На початку листопада 2017 року адвокат ОСОБА_7 у телефонній розмові із ОСОБА_8 запропонував передати слідчому ОСОБА_9 неправомірну вигоду у сумі 3000 доларів США за закриття щодо нього кримінального провадження, повідомивши, що у разі відмови ОСОБА_8 буде притягнений до кримінальної відповідальності за ст. 185 ч. 3 КК України. Аналогічну пропозицію ОСОБА_8 на початку листопада 2017 року висловив і ОСОБА_10 .

25 листопада 2017 року адвокат ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_11 , матері ОСОБА_8 , частину неправомірної вигоди у сумі 27000 грн. За домовленістю між ОСОБА_7 і ОСОБА_12 іншу частину неправомірної вигоди вона мала передати йому 29 листопада 2017 року після проведення слідчим ОСОБА_9 допиту ОСОБА_8 як свідка у згаданому кримінальному провадженні.

До початку допиту у кабінеті слідчого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 надав 29 листопада 2017 року ОСОБА_8 для підпису ще один договір про надання правової допомоги, у якому вказав розмір гонорару у сумі 27500 грн.

У подальшому 4 грудня 2017 року, відповідно до ухвал слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми у офісі та житлі адвоката ОСОБА_7 проведені обшуки з метою виявлення грошових коштів, одержаних від ОСОБА_12 , а також документів, які можуть бути використані, як докази у даному провадженні: договору, відповідно до якого адвокат ОСОБА_7 надає правову допомогу ОСОБА_8 , чи іншого документа, у якому зазначена сума винагороди за виконані адвокатом ОСОБА_7 дії по наданню правової допомоги ОСОБА_8 , а також книги обліку цих документів.

Під час обшуків грошових коштів та документів, зазначених в ухвалах слідчого судді, виявлено не було. ОСОБА_7 пояснив, що книга обліку доходів ним втрачена, а оригінали договорів із ОСОБА_8 відсутні, оскільки знаходяться у клієнта, а він лишає собі тільки копії таких документів.

Листом від 23 грудня 2017 року адвокат ОСОБА_7 повідомив, що відшукав оригінали договорів із ОСОБА_8 і книгу обліку доходів та має намір видати їх слідству та листом від 19 січня 2018 року, адвокат ОСОБА_7 надав слідству книгу обліку доходів, видану Конотопською МДПІ 22 березня 2012 року, і два оригінали договорів із ОСОБА_8 .

Постановою слідчого в особливо важливих справах прокуратури Сумської області, від 29 січня 2018 року вищезазначені документи були визнані речовими доказами у кримінальному провадженню.

За таких обставин, слідчий суддя вірно встановив відповідність вищезазначених документів вимогам ст. 98 КПК України, оскільки вказані документи, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому відповідно до ст. 170 ч. 3 КПК України на них необхідно накласти арешт.

При цьому, доводи апеляційної скарги з приводу не врахування слідчим суддею вимог ст. ст. 161; 162 КПК України не заслуговують на увагу, оскільки вказаними нормами процесуального закону врегульований порядок та обмеження надання тимчасового доступу до речей та документів, а як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 добровільно надав слідству доступ до зазначених договорів та книги обліку доходів.

Крім того, колегія суддів не може погодитись з мотивами апеляційної скарги з приводу того, що вказані договори про надання правової допомоги містять адвокатську таємницю, оскільки у відповідністю з ст. ст. 50; 51; 161 КПК України та ст. 22 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», вказані документи є документами, які підтверджують повноваження захисника у кримінальному провадженні та не містять інформації яка пов`язана з здійсненням адвокатом захисту свого клієнта.

Не впливають на висновки слідчого судді й мотиви апеляційної скарги з приводу порушень надання ОСОБА_8 згоди на розголошення адвокатської таємниці, оскільки, як уже зазначалося, вказані документи не є адвокатською таємницею в розумінні ст. 22 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і адвокат ОСОБА_7 добровільно надав їх слідству для огляду.

Також, колегія суддів враховує, що оскільки книга обліку доходів адвоката ОСОБА_7 містить відомості, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема оригінал цього документу необхідний для проведення технічної експертизи, то у відповідності з ст. ст. 98; 170; 173 КПК України, таке обмеження прав адвоката та його діяльності є цілком виправдане, з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів враховує, що відомості які містяться в зазначеній книзі обліку у відповідності до ст. 505 ЦК України не є комерційною таємницею.

Враховуючи, що істотних порушень слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону під час розгляду клопотання про арешт майна, які б слугували підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не виявлено, знаходячи ухвалу слідчого судді законною, колегія суддів не знаходить підстав для її скасування, а відповідно, не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419; 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми, від 30 січня 2018 року, якою клопотання прокурора Сумської області ОСОБА_13 задоволено та накладено арешт: на книгу обліку доходів (для платників єдиного податку першої і другої груп та платників єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість), видану Конотопською МДПІ 22 березня 2012 року; договір про надання правової допомоги, укладений між адвокатом ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , від 17 травня 2017 року; договір про надання правової допомоги, укладений між адвокатом ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , від 29 листопада 2017 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4