Справа № 305/26/17
Провадження по справі № 1-кп/305/116/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.11.2017 року Рахівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
обвинуваченої - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянку України, українку, з середньою освітою, одружену, на утриманні 1 малолітня дитина, не працюючу, раніше не судиму
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України
Обвинувачена ОСОБА_4 16 листопада 2016 року близько 12 години знаходячись в робочий час в приміщенні відділення ТзОВ "Нова пошта" № 1, яке розташоване в смт. В.Бичків, вул. Польова № 14 Рахівського району, Закарпатської області, умисно, таємно, скориставшись неуважністю оператора, викрала бувший у використанні монітор до персонального комп"ютера, марки " LG Флетрон L1953 hm" вартістю 500 гривень, що належав відправнику ОСОБА_6 , тим самим незаконно, таємно заволоділа вказаним монітором..
Допитана в ході судового слідства обвинувачена ОСОБА_4 вину свою у скоєнні кримінального правопорушення повністю визнала, підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті та подала до суду заяву про застосування до неї Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки має на утриманні 1 малолітню дитину.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з"явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відстності, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має, міру покрання залишає на розсуд суду.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин сумнівів щодо добровільності, істинності позицій сторін не має, судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши докази в їх сукупності, суд, вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а її дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Цивільний позов, та судові витрати по справі відсутні.
Речові докази монітор до персонального комп"ютера, марки " LG Флетрон L1953 hm" який знаходиться на зберігання в ОСОБА_6 по вступу вироку в законну силу, залишити йому як власнику.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику те, що має на утриманні 1 малолітню дитину.
Обтяжуючих покарання обставин у відношенні ОСОБА_4 судом не встановлено.
В судовому засіданні ОСОБА_4 подала суду заяву про застосування щодо неї амністії поскільки має на утриманні двоє малолітніх дітей.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти застосування амністції відносно ОСОБА_4 , звільнивши її від відбування покарання, оскільки вона має на утриманні малолітню дитину, повністю визнає свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з наслідками застосування амністії ознайомлена.
Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 р. набрав чинності Закон України Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 р. №1810-VIIІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 названого Закону).
Відповідно до ст. 9 Закону України Про амністію у 2016 році питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п."в" ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
З матеріалів кримінального провадження: свідоцтва про народження ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 на момент вчинення злочину мала і має на утриманні дочку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , вперше вчинила кримінальні правопорушення , які є середньої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення вона вчинила до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Закону України Про амністію у 2016 році. Свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обвинувачена визнає повністю, щиро кається у вчиненому, цивільний позов зобов"язалася відшкодувати.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.8 Закону України Про амністію у 2016 році, судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України Про амністію у 2016 році, тому вона підлягає звільненню від відбування основного покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченій ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років до неї не може бути застосована.
Керуючись ст.ст. 85,86 КК України, ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", п.в ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році, ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляду штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає 850 гривень.
На підставі п.в ч.1 ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році засуджену ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання призначеного за вироком суду від 02 листопада 2017 року.
Речові докази монітор до персонального комп"ютера, марки " LG Флетрон L1953 hm" який знаходиться на зберігання в ОСОБА_6 по вступу вироку в законну силу, залишити йому як власнику.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд, протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав передбачених ст. 394 КПК України.
Копію вироку вручити ОСОБА_4 та прокурору після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1
Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1