Справа № 706/1630/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2018 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

підсудного: ОСОБА_5 ,

адвоката підсудного: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка кримінальне провадження за №000012 від 25.01.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Сичівка Христинівського району Черкаської області, українець громадянин України, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.286, ч.3 ст.135 КК України,-

втановив:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 висунуто обвинувачення в тому, що він 24.01.2016 близько 17 години, керуючи автомобілем «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Леніна, неподалік будинку №72 с. Христинівка Христинівського району, будучи засліпленим світлом фар невстановленого слідством автомобіля, порушуючи вимоги п.п.2.3. б), 12.3; 19.3. Правил дорожнього руху України (редакція від 21.10.2015), був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та, відповідно, не реагував на її зміну, в момент виникнення небезпеки для руху, які він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників дорожнього руху безпечного об`їзду перешкоди, не зменшив швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, не зупинився та не впорався з керуванням та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась в попутному напрямку.

Унаслідок вказаної дорожньо транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , 1950 року народження, згідно з висновком судово медичної експертизи №04-01/23 від 15.07.2016 отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови, грудної клітки, лівої гомілки, що призвели до смерті.

Згідно з висновком експерта №4/1613 від 08.11.2016 у дорожній обстановці, яка склалась на момент дорожньо транспортної пригоди, водій автомобілю «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3,19.3 Правил дорожнього руху України. Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , а саме вимог п.п.12.3,19.3 Правил дорожнього руху України, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілої ОСОБА_7 .

Також обвинувальним актом ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у тому, що він 24.01.2016 близько 17 години, керуючи автомобілем «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вулиці Леніна, неподалік будинку №72 по с. Христинівка Христинівського району, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалась в попутному напрямку. У порушення вимог п.2.10.а), г) Правил дорожнього руху України (редакція від 21.10.2015) ОСОБА_5 не зупинив керований ним транспортний засіб, не вжив заходів для надання першої медичної допомоги потерпілій ОСОБА_7 , не викликав карету швидкої медичної допомоги та з місця пригоди зник. Згідно висновку комісійної судово медичної експертизи №04-01/23 від 15.07.2016 характер, локалізація та тяжкість тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_7 зберігали життя потерпілій в разі надання їй своєчасної медичної допомоги, так як остання після отримання поєднаної травми голови, грудної клітки, лівої гомілки могла померти протягом часу від 40 хвилин до 2-3 годин.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, та ч.3 ст. 135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан,та якщо вони спричинили смерть особи.

На підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, відповідно ст. 91 КПК України, органом досудового розслідування були здобуті, а прокурором покладені в основу обвинувачення та подані у судовому засіданні, а судом дослідженні, наступні докази:

- витяг з кримінального провадження №0000014, у відповідності до якого:

24.01.2016 від підприємств, установ, організацій та посадових осіб надійшло повідомлення про вчинення невстановленим водієм на невстановленому автомобілі наїзду на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди; відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за правовою кваліфікацією ст.286 ч.2 КК України внесено 25.01.2016 11:43:40;

15.11.2016 від підприємств, установ,організацій та посадових осіб надійшло повідомлення про вчинення водієм ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобілем ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1 наїзду на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди, а водій ОСОБА_5 у порушення п.2.10.а), г) Правил дорожнього руху не зупинив керований ним транспортний засіб, не вжив заходів для надання першої медичної допомоги потерпілій ОСОБА_7 , не викликав карету швидкої медичної допомоги та з місця пригоди зник; відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за правовою кваліфікацією ст. 135 ч.3 КК України внесено 15.11.2016 16:40:39;

- протокол огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 24.01.2016, у відповідності до якого 24.01.2016 в період часу з 18 год. 30 хв. до 19 год. 40 хв. у присутності двох понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 старшим слідчим СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 за заявою (повідомленням) о/ч Христинівського ВП УВП ГУНП на вул. Леніна поблизу будинку №72 в с. Христинівка Христинівського району в темну пору доби при штучному огляді, за участю спеціаліста ОСОБА_11 здійснено огляд місця дорожньо транспортної пригоди, в ході якого зафіксовано факт наявності трупа гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що одягнена у квітчасту червону хустку, сіре пальто, чорні штани, чорні гумові чоботи, факт відсутності транспортного засобу, слідів шин та гальмування, а також вилучено уламки фарби, склоочисник, скло ліхтаря повороту; в ході огляду загальний стан видимості дороги, зона видимості елементів проїжджої частини з робочого місця водія із ввімкненим світлом фар (денним та ближнім) не фіксувались;

- протокол огляду трупа від 25.01.2016, зі змісту якого вбачається, що 25.01.2016 в період часу з 9.00 год. до 09 год. 20 хв. в присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ст. слідчим СУ ГУ НП в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_10 за участю спеціаліста судово медичного експерта ОСОБА_14 проведено огляд виявленого в с. Христинівка по вулиці Леніна Христинівського району трупа ОСОБА_7 , під час якого у правому кармані покійної констатовано наявність трьох конвалют таблеток, пачки сірників, телефону «SAMSUNG» (жилетка); зафіксовано, що труп одягнений у чорні штани, сіре бавовняне пальто, хустку квітчасту червону, напіввовняні гумові утеплені чоботи чорного кольору, синтетичну жилетку чорно коричневого кольору, і у нього наявні тілесні ушкодження у вигляді косого садна середньої третини, 22,0 см від стопи, бічної поверхні лівої гомілки, кров на обличчі, чотири синці внутрішньої поверхні середньої третини правої гомілки; після огляду труп направлено для проведення судово медичної експертизи в Уманське бюро СМЕ;

- висновок лікаря судово медичного експерта №05-7-02/40 від 21.04.2016, згідно з яким 25.01.2016 в період часу з 09 год. 30 хв. до 11 год. 00 хв. проведена судово медична експертиза трупа ОСОБА_7 , 1950 року народження, в ході якої в останньої виявлені зовнішні ушкодження у вигляді: садна лобної ділянки справа на ділянці 6х2,3 см; садна спинки та правого крила носу з переходом в ділянку внутрішньої частини нижньої повіки правого ока на площі 6х8 см; садна верхньої губи справа 4х2,5 см; садна в ділянці підборіддя справа на ділянці 2х3 см з переходом на червону обідку нижньої губи справа; два косо горизонтальних смугастих переривчастих садна 3,8х0,4 см та 2,5х0,3 см під лівою молочною залозою на відстані 110 см від ППС; чотири блідо синюшні синці розмірами 0,5х1,0 см, 1х1,2 см, 1х2 см та 3х4 см в ділянці правої гомілки по передньо внутрішній поверхні на відстані 26 см від ППС (нижній край); синюшної деформації м`яких тканин та хрусту кісткових уламків велико та малогомілкової кісток в ділянці верхньої третини лівої гомілки на відстані 25 см від ППС (нижній край); косого переривчастого садна 6,5х0,9 см оточеного навколо синюшним синцем 2х4 см на межі середньої та нижньої третини лівої гомілки по бічній поверхні на відстані 20 см від ППС (нижній край); при внутрішньому дослідженні у трупа виявлено лінійний перелом кісток склепіння черепа зліва, який іде від передньої частини ліски потиличної кістки в напрямку ззаду наперед, зверху донизу, зліва направо, ушкоджуючи нижню третину ліски лівої скроневої кістки та переходить на основу черепа; перелом 6-го ребра справа по середньо пахвинній лінії без розриву пристінкової плеври з переважним викришуванням по внутрішній кістковій пластинці; переломи 2,3,4,5,6,7 ребер зліва попередньо пахвинній лінії; переломи 4,5,6 ребер зліва з розривами пристінкової плеври, переломи 8,9 ребер зліва по середньо пахвинній лінії, перелом 11 ребра зліва по колохребтовій лінії без розривів пристінкової плеври; за наслідками токсикологічного дослідження крові трупа ОСОБА_7 виявлено етанол в кількості 1,77 проміле, що на момент смерті у людини з середньою стійкістю до алкоголю могло відповідати алкогольному сп`янінню середнього ступеню;

- висновок судово трасологічної експертизи №1/97 від 25.02.2016, у ході проведення якої дослідженню піддані металеві пластини, вилучені 03.02.2016 року із салону автомобілю ВАЗ 2101 номер кузова НОМЕР_2 , та уламки фарби, вилучені при огляді місця події неподалік будинку №72 по вул. Леніна в с. Христинівка Христинівського району, та надано висновок про те, що один уламок фарби розмірами 78х77 мм, вилучений 24.01.2016 під час огляду місця події неподалік будинку №72 по вул. Леніна в с. Христинівка та пошкодження на металевій пластині розмірами 767х356х731х317, вилученій 03.02.2016 під час огляду автомобіля ВАЗ 2101 номер кузова НОМЕР_2 , повністю суміщаються між собою утворюючи одне ціле, а три уламки фарби розмірами 25х13х9х13 мм,19,5х19х9 мм та 14х5х18х11 мм,вилучені 24.01.2016 під час огляду місця події, та пошкодження на металевій пластині розмірами 767х356х731х317, вилученій 03.02.2016 під час огляду автомобіля ВАЗ 2101 номер кузова НОМЕР_2 , не мають єдиної лінії розділення, але могли бути відділені як від даної пластини, так і від іншого об`єкта, що має фарбове покриття білого кольору;

- висновок судово трасологічної експертизи №1/173 від 10.02.2016, згідно з яким вилучений 25.01.2016 під час огляду трупа ОСОБА_7 правий гумовий чобіт має направлені спереду (від центру підошов) назад (до задників каблуків) сліди зсуву (тертя);

- висновок судової експертизи технічного стану транспортних засобів №4/303 від 11.03.2016, у відповідності до якого до моменту ДТП рульове керування, робоча гальмова система та ходова частина автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , перебувала в працездатному стані, за умови відсутності стороннього втручання до даних елементів під час зберігання;

- висновок додаткової судово медичної експертизи №05-7-02/7 від 22.04.2016, що проведена за даними судово медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , 1950 року народження, в ході якої експерт відмовив у наданні відповіді на поставлене питання щодо того,чи могла ОСОБА_7 жити в разі надання їй своєчасної медичної допомоги, та припустив, що в момент первинного контакту з автомобілем «ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1 » потерпіла знаходилась у вертикальному чи близькому до нього положенні лівою чи задньо бічною поверхнею тіла до травмуючої поверхні; також експерт зазначив, що судово медичних даних про те, чи перебувала гр.. ОСОБА_7 в русі під час первинного контакту з автомобілем, не має;

- висновок комісійної судово медичної експертизи №04-01/23 (експертиза за матеріалами справи) від 15.07.2016, в якому викладено повний текст наявного у матеріалах справи висновку експерта №05-07-02/40 та зроблені на підставі цього висновки про те, що характер, локалізація та тяжкість тілесних ушкоджень, виявлених при проведенні судово медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , а також дані висновків судово медичної (гістологічної) експертизи дають підстави вважати, що не виключеною є можливість збереження життя потерпілій в разі надання їй своєчасної медичної допомоги, і що після отримання поєднаної травми голови, грудної клітки, лівої гомілки потерпіла могла померти протягом часу, який обраховується від кількох десятків хвилин до кількох годин (за даними судово медичної літератури від 40 хвилин до 2-3 годин);

- висновок судової автотехнічної експертизи №4/1613 від 08.11.2016, в ході проведення якої дослідженню піддано пояснення водія ОСОБА_5 , висновок експерта №4/303 від 11.03.2016, висновок експерта №5-7-02/40 від 25.01.2016,висновок експерта №05-7-02/7 від 22.04.2016, висновок експерта №1/173 від 10.02.2016, в результаті чого експерт дійшов думки про те, що у дорожній обстановці, яка склалась на момент пригоди, та за обставин, зазначених у вихідних даних постанови слідчого про призначення експертизи, водій автомобіля ВАЗ 2101р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.12.3,19.3 Правил дорожнього руху України, і у зв`язку з цим, у його діях вбачається невідповідність вимогам п.п.12.3, 19.3 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору, знаходилась у причинному зв`язку з виникненням ДТП, і на виконання яких ОСОБА_5 перешкод технічного характеру, відповідно до наданих на дослідження матеріалів, не мав;

- повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286 та ч.3 ст. 135 КК України, яке датоване 18 листопада 2016 року і вручене обвинуваченому 18.11.2016 о 12 год. 55 хв.;

- запит старшого слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області від 01.09.2016 за вих. №8249/24/12-2016 головному лікарю філії Уманської станції швидкої медичної допомоги КУ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради» ОСОБА_15 про надання інформації про виїзд 24.01.2016 карети швидкої медичної допомоги за викликом на вул. Леніна в с. Христинівку Христинівського району Черкаської області;

- відповідь головного лікаря філії Уманської станції швидкої медичної допомоги КУ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради» ОСОБА_15 від 06.09.2016 за вих. №314, за змістом якої 24.01.2016 о 17 год. 34 хв. на УСШМД (Христинівська підстанція) надійшов виклик за адресою АДРЕСА_2 ; о 17год. 36 хв. на виклик виїхала бригада в складі фельдшера ОСОБА_16 та водія ОСОБА_17 ; при прибутті на місце виклику о 17 год. 50 хв. встановлено діагноз: «біологічна смерть до прибуття бригади ШМД»;

- постанова старшого слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області від 03.02.2016 про визнання оглянутих відеореєстратора та уламків скла речовими доказами;

- квитанція від 03.02.2016 про отримання помічником чергового ОСОБА_18 від старшого слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_10 на зберігання:

1)одного білого поліпропіленового пакету, який обмотаний ниткою чорного кольору, кінці якої обклеєні паперовою биркою з написом «відділ криміналістичних видів досліджень, висновок експерта (експертного дослідження) 1/97 від 25.02.2016 (підпис) ОСОБА_19 , відбиток печатки «Для довідок №2», Черкаський НДКЦЕ МВС України, інф. про об`єкт (№к/п) одна металева пластина к/п №0000014, ініціатор ОСОБА_10 »;

2) одного білого пропіленового пакету, який обмотаний ниткою чорного кольору, кінці якої обклеєні паперовою биркою з написом «відділ криміналістичних видів досліджень Висновок експерта (експертного дослідження) 1/97 від 25.02.2016 (підпис) ОСОБА_19 відбиток печатки «Для довідок №2», Черкаський НДЕКЦ МВС України, інф. про об`єкт (№к/п) чотири металеві пластини к/п №0000014 ініціатор ОСОБА_10 »;

3) спеціально пакету експертної служби МВС України із написом на лицевій стороні «ВЕ №1/97 від 25.02.2016 фабула к/п №0000014 чотири уламки фарби, вилучено, слідчий ОСОБА_10 , спеціаліст: судовий експерт (підпис) ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 », номер спеціального пакету «286694»;

- постанова старшого слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області від 03.02.2016 про визнання оглянутого автомобілю «ВАЗ 2101» р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , п`яти металевих пластин, бампера з реєстраційним номером НОМЕР_1 речовими доказами;

- квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №0000014, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2016 року, за змістом якої 03.02.2016 року отримано передній бампер з д.н. НОМЕР_1 з двома фарами та окремо реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №0000014, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2016 року, про передачу до камери речових доказів отриманих 25.01.2016 року чорних штанів, хустки червоної квітчастої, сірого бавовняного пальто, відео реєстратора, уламків скла, мобільного телефону «SAMSUNG DUOS», 1пари чобіт, скла ліхтаря повороту, склоочисника;

- постанова старшого слідчого СУ ГУ НА в Черкаській області від 25.01.2016 року про визнання чорних штанів та хустки квітчастої червоної, бавовняного пальто, мобільного телефону «SAMSUNG DUOS», гумових чобіт чорного кольору, скла ліхтаря повороту, склоочисника,одного уламку фарби,трьох уламків фарби речовими доказами;

- таблиці зображень до протоколу огляду предметів від 25.01.2016;

- постанова прокурора відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 від 17.11.2016 року про об`єднання кримінальних проваджень №0000014 від 25.01.2016 та №0000334 від 15.11.2016 в одне провадження №0000014;

- копія паспорта обвинуваченого ОСОБА_5 , характеристика з його місця проживання, довідка про склад сім`ї ОСОБА_5 , вимога про судимість від 10.03.2016, довідки від лікаря нарколога та лікаря психіатра від 09.09.2016 про те,що ОСОБА_5 на обліку у лікарів вказаного профілю не перебуває;

- ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.11.2016 про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

З метою встановлення істини по справі, для забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду, під час судового провадження були допитані обвинувачений та свідки.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого, ОСОБА_5 винуватим себе у вчинені інкримінованих йому правопорушень не визнав та суду пояснив, що увечері 24 січня 2016 року, після 17 години, він автомобілем «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є його дружина ОСОБА_20 , їхав по вулиці Леніна в селі Христинівка Христинівського району до свого житлового будинку, який розташовується на цій же вулиці під номером 92. На вказаний час на вулиці було темно і штучно вона не освітлювалась. За твердженням ОСОБА_5 , він слідкував за дорогою і бачив, що на ній нікого із пішоходів не було. Вулиця була вкрита товстим шаром снігу і обабіч неї були нагорнуті високі кучугури снігу, які замітно обмежували поле його зору. В момент коли керований обвинуваченим автомобіль розминався із зустрічним авто, світло якого його засліпило, ОСОБА_5 почув глухий звук від удару і зрозумів, що на когось здійснив наїзд. Зупинившись, з`ясував, що автомобілем збив пішохода ОСОБА_7 , яка, на його думку, зненацька вийшла на проїжджу частину вулиці Леніна з-за кучугури снігу.

Оскільки ОСОБА_5 має освіту фельдшера і належить до середнього медичного персоналу, він оглянув потерпілу і встановив, що вона мертва. Дана обставина шокувала його і він, злякавшись, залишив місце наїзду.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_21 показав, що взимку 2016 року увечері, десь після 17 години, на вулиці Леніна в с. Христинівка Христинівського району він побачив жінку, яка лежала посеред дороги і не подавала ознак життя. Викликавши бригаду швидкої допомоги та повідомивши поліцію, свідок залишив місце пригоди.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_22 показав, що свідком дорожньо транспортної пригоди він не був і про її обставини йому нічого не відомо. На слідуючий після пригоди день свідок разом із обвинуваченим ОСОБА_5 розбирали для проведення ремонту автомобіль «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Ушкоджень на автомобілі свідок не бачив, про проведення ремонту автомобілю ОСОБА_22 з ОСОБА_5 домовився задовго до ДТП.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_23 показав, що у січні 2016 року до нього звернувся ОСОБА_5 та попросив зняти з автомобіля ВАЗ 2101 фільтр, що свідок і зробив. Під час зняття фільтру ніяких ушкоджень на автомобілі не помітив.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка дружина обвинуваченого ОСОБА_20 показала, що являється офіційною власницею автомобіля «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 і в день дорожньо транспортної пригоди знаходилась у місті Києві. Телефоном їй повідомили, що чоловік попав у ДТП, а тому вона невідкладно поїхала додому в село Христинівку, де їй чоловік повідомив, що рухаючись на автомобілі збив насмерть жінку.

Даючи роз`яснення висновку судово - медичної експертизи лікар судово медичний експерт ОСОБА_14 показав, що, на його думку, виявлений під час розтину по задній поверхні тіла, задній та верхній третині гомілки по задній зовнішній поверхні на відстані 25 сантиметрів від підошви лівої задньої стопи темно-червоний зливний крововилив розмірами 10 на 6 це перша точка місця прикладання сили. Виявлений в ділянці нижньої третини грудної клітки тіла між лопатковою та задньою сполошною лінією на відстані 100 сантиметрів підошви верхньої стопи тонкий зливний темний червоний крововилив 10 на 12 см може свідчити про другу точку прикладання сили. Експерт вважає, що перший контакт був на відстані 25 см від землі, тобто це міг бути удар бампером по ногах, а потім відкинуло на капот чи на лобове скло.

Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 286 та ч.3 ст.135 КК України суду не надано.

За клопотанням сторони захисту, на спростування висунутого обвинувачення, судом допитані свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 .

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 суду показав, що працює фельдшером філії Уманської станції швидкої допомоги. З обвинуваченим ОСОБА_5 не знайомий і ніколи з ним не зустрічався. 24 січня 2016 року о 17 год. 36 хв. до диспетчерської служби станції швидкої допомоги поступив дзвінок про те, що в АДРЕСА_2 лежить жінка. У складі бригади швидкої допомоги свідок виїздив за викликом і по прибуттю в с. Христинівку на вулицю Леніна виявив жінку, яка не подавала ознак життя, обличчя у неї було залите кров`ю, нога неприродно вивернута. Під час огляду тіла свідок констатував біологічну смерть жінки, у зв`язку з чим медичну допомогу їй не надавав, а , діждавшись приїзду працівників поліції, залишив місце виявлення трупу.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка водій карети швидкої допомоги ОСОБА_17 дав аналогічні показання та підтвердив факт виїзду бригади швидкої допомоги 24 січня 2016 року за викликом в село Христинівку, де на вулиці Леніна було виявлено труп жінки.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_26 показала, що увечері 24 січня 2016 року біля 16 год. 50 хв. приїхала з міста Монастирище на автобусну станцію м. Христинівка. Дорогою додому свідок зайшла в магазин, що розташовується в с. Христинівка по вулиці Леніна. У магазині вона зустріла ОСОБА_5 , який, привітавшись з нею, запропонував їй підвезти додому. Пропозицію обвинуваченого свідок не прийняла і додому пішла сама. Під час руху по вулиці Леніна в с. Христинівка ОСОБА_26 зустріла потерпілу ОСОБА_7 , яка перебувала у нетверезому стані та пояснювала, що гостювала у подруги, яка пригостила її м`ясом щойно зарізаного поросяти. ОСОБА_7 звернулась до ОСОБА_26 з проханням віднести їй додому сумку з м`ясом. Свідок забрала у потерпілої м`ясо та й пішла додому. Свідок стверджує, що зустріч з потерпілою ОСОБА_7 мала місце після 17 години 30 хвилин 24.01.2016 року, оскільки в 17 год. 30 хв. ОСОБА_26 вийшла з магазину, а додому прийшла о 18 год. 15 хвилин.

Також свідок вказала, що коли після 18 год.15 хв. вона вийшла з дому, то побачила як ОСОБА_5 автомобілем заїжджав у двір свого будинку.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_25 показала, що жінка на ім`я ОСОБА_27 їй знайома, вказана особа дуже часто ходила по вулиці у нетверезому стані. Одного вечора у січні 2016 року свідок побачила людей, які ходили по вулиці і начебто щось шукали. Коли ОСОБА_25 вийшла на вулицю, то їй повідомили, що жінку на ім`я ОСОБА_28 збила машина.

Оцінюючи усі здобуті під час судового провадження докази з точки зору належності та допустимості, достовірності, у їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку суд приходить наступних висновків і рішення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження тощо.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтями 85 та 86 КПК України встановлено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

З дослідженого судом протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди вбачається, що слідча дія органом досудового розслідування вчинена 24.01.2016 в період часу з 18 год. 30 хв. до 19 год. 40 хв. Проведеним оглядом зафіксовано факт наявності у зазначений період часу на вулиці Леніна біля будинку №72 в с. Христинівка Христинівського району одягненого в квітчасту червону хустку, сіре пальто, чорні штани, чорні гумові чоботи трупа гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім того, протокол містить відомості про вилучення з місця огляду уламків фарби, склоочисника та скла ліхтаря повороту.

Поряд з цим, у протоколі, яким зафіксовано огляд місця дорожньо транспортної пригоди, відсутні відомості про стан видимості дороги, зону видимості елементів проїжджої частини з робочого місця водія із ввімкненим світлом фар (денним та ближнім), а також детальний опис наявних у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, детальний опис виявлених та вилучених речей, відомості про упакування та опечатування вилучених речей, що вказує на порушення вимог процесуального закону при проведенні слідчої дії та не отримання в ході її здійснення доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Приєднані до протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди таблиці зображень в порушення вимог ч.3 ст. 105 КПК України не засвідчені підписами понятих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та спеціаліста ОСОБА_11 , які наряду зі слідчим брали участь у виготовленні та вилученні таких додатків.

Частина 3 ст. 214 КПК України унормовує, що здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.

З дослідженого судом витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення №0000014 до ЄРДР внесені 25.01.2016 в 11:43:40. За таких обставин, проведені до внесення відомостей в ЄРДР огляд трупа (25.01.2016 з 09 год. до 09 год. 20 хв.) та судово медична експертиза трупа ОСОБА_7 ( 25.01.2016 з 09 год. 30 хв. до 11 год. 00 хв.) не можуть бути покладені в основу обвинувачення, оскільки отримані з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і у відповідності до вимог ст. ст. 86 та 89 КПК України суд визнає їх недопустимим доказом.

Висновком експерта №1/173 від 10 лютого 2016 року підтверджується тільки факт того, що на каблучній частині низу чобіт на праву ногу, вилучених під час проведення огляду трупа ОСОБА_7 , наявні сліди зсуву (тертя), що направлені з переду (від центру підошов) назад (до задників каблуків, та позиція обвинуваченого про те, що технічної можливості уникнути наїзду на потерпілу він не мав. Наведені у дослідницькій частині висновку відомості про виявлення на поверхні каблучної частини взуття трас зсуву (тертя), які утворились за рахунок тертя (взаємодії) чоботу з твердою нерівною поверхнею, суперечать даним протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди, яким зафіксовано, що на момент пригоди дорога вкрита сніговим накатом. Окрім того, як наведено у вироку вище, огляд трупа ОСОБА_7 та вилучення одягу потерпілої слідчим проведено поза межами кримінального провадження, наслідком чого є недопустимість вчинених усіх послідуючих слідчих дій, у тому числі і висновку експерта №1/173 від 10 лютого 2016 року, в ході якого досліджено вилучений з порушенням процесуального закону речовий доказ взуття ОСОБА_7 .

Не можуть бути належними та допустимими доказами на підтвердження винуватості ОСОБА_5 висновки експертів №1-197 від 25.02.2016 року, №4/303 від 11.03.2016 року та №4/1613 від 08.11.2016 року, оскільки отримані з порушенням порядку встановленого законом.

Зокрема, експертний висновок №1-197 від 25.02.2016 року складено за результатами дослідження вилучених під час огляду місця події чотирьох уламків фарби та вилучених під час огляду автомобіля ВАЗ 2101 номер кузова НОМЕР_3 п`яти металевих пластин пофарбованих в білий колір.

Предметом експертного дослідження під час проведення експертизи №4/303 від 11.03.2016 року був автомобіль ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 .

Частина 2 ст. 93 КПК України визначає, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Визначений ст.103 КПК України перелік форм фіксування процесуальних дій є виключним і складається з протоколів, носія інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії, журналу судового засідання.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 223 КПК України отримання (збирання) доказів або перевірка вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні здійснюється шляхом проведення слідчих (розшукових) дій.

Отримання речових доказів в межах здійснення кримінального провадження є можливим, внаслідок отримання тимчасового доступу до речей і документів на підставі ухвали слідчого судді, в порядку визначеному ст.ст.159-166 КПК України, або внаслідок накладення арешту на тимчасово вилучене в ході законного, в порядку передбаченому ст.ст.207, 208 КПК України, затримання особи, а також під час здійснення обшуку, огляду, майно.

Оскільки сторона обвинувачення доказів додержання належної процедури при вилученні досліджених експертом автомобілю ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , чотирьох уламків фарби та п`яти металевих пластин пофарбованих в білий колір суду не надала, накладення на вказані речі арешту в порядку, визначеному ст.ст.93,103,104,223,159-166,167-169 КПК України в ході досудового розслідування не провела, суд висновки судових експертиз №1-197 від 25.02.2016 року, №4/303 від 11.03.2016 року та №4/1613 від 08.11.2016 року, при проведенні яких досліджувались отримані поза межами визначеного нормами КПК України порядку автомобіль, уламки фарби та металеві пластини білого кольору, розцінює як неналежні і недопустимі докази на доведення вини ОСОБА_5 .

З аналогічних мотивів суд критично відноситься до прийнятих слідчим рішень у формі постанов про визнання речовими доказами автомобілю ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , чотирьох уламків фарби та п`яти металевих пластин пофарбованих в білий колір.

Частина 8 ст. 95 КПК України пояснення учасників кримінального провадження та інших осіб до джерел доказів не відносить, а п. 1 ч.3 ст.87 КПК України показання свідка, який надалі був визначений підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні, визначає як недопустимий доказ.

Висновки експерта автотехніка №4/1613 від 08.11.2016 року ґрунтуються, у тому числі, на поясненнях водія ОСОБА_5 , який на час проведення експертизи статусу підозрюваного не мав. Із наведених міркувань, зважаючи на недотримання встановленої КПК України процедури отримання показань підозрюваної особи, висновок експерта №4/1613 від 08.11.2016 не може бути визнаний допустимим доказом через застереження, викладені у ст.ст.87, 95 КПК України.

Критично суд оцінює висновки судово медичних експертиз №05-7-02/7 від 22.04.2016 року та №04-01/23 (за матеріалами справи) від 01.07.2016 року, оскільки в їх основу покладено висновок лікаря судово медичного експерта №05-7-02/40 від 21.04.2016, згідно з яким 25.01.2016 в період часу з 09 год. 30 хв. до 11 год. 00 хв., тобто поза межами кримінального провадження, проведена судово медична експертиза трупа ОСОБА_7 , 1950 року народження.

Окрім того, в порушення вимог ст. 62 Конституції та ст. 17 КПК України у висновку №05-7-02/7 від 22.04.2016 відповідь на поставлене питання №2 містить припущення, що в момент первинного контакту з автомобілем ОСОБА_7 знаходилась у вертикальному чи близькому до нього положення лівою задньою чи задньо бічною поверхнею тіла до травмуючої поверхні. Доказів на усунення наведеного припущення, його спростування чи підтвердження суду не надано.

Висновки комісійної судово медичної експертизи №04-01/23 (за матеріалами справи) від 15.07.2016 року про те, що потерпіла могла померти протягом часу, який обраховується від десятків хвилин до кількох годин, суперечать наданим стороною обвинувачення відомостям про те, що на момент проведення огляду місця події (24.01.2016 року в період часу з 18 год. 30 хв. до 19 год. 40 хв.) ОСОБА_7 була мертвою. Смерть її також зафіксувала бригада швидкої медичної допомоги, що виїздила за викликом 24.01.206 року о 17 год. 50 хв. У відповідності до висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, подія кримінального правопорушення мала місце 24.01.2016 року близько 17 години. Згідно зі свідченнями фельдшера ОСОБА_16 в момент прибуття бригади швидкої медичної допомоги на місце виклику констатовано біологічну смерть жінки, яка виявлена лежачою на дорозі, у зв`язку з чим медична допомога їй не надавалась і потерпіла до лікувального закладу не доставлялась. За свідченнями ОСОБА_26 потерпілу ОСОБА_7 вона зустріла в с. Христинівка на вулиці Леніна 24.01.2016 року після 17 год. 30 хв. і розмовляла з нею. В ході огляду місця дорожньо транспортної пригоди зовнішній огляд трупу ОСОБА_7 не проведено, характер трупних явищ не відмічений.

Наявні невідповідності у своїй сукупності позбавляють суд можливості дати об`єктивну та належну оцінку висновку комісійної експертизи, встановити точний час смерті ОСОБА_7 та тривалість періоду, що минув з моменту вчинення наїзду на неї до моменту настання смерті.

Разом з тим, у судовому засіданні встановлена невідповідність висновку експертів вимогам закону. Так, у порушення вимог ст.ст. 101, 102 КПК України, у комісійному висновку №04-01/23 (за матеріалами справи) від 15.07.2016 року не наведений докладний опис проведених досліджень, застосовані методи, оцінка наявних у справі відомостей.

Досліджені квитанції про отримання речових доказів на зберігання, наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, не встановлюють, а, відтак, в понятті ст. 84 КПК України доказової сили не мають.

Надані стороною обвинувачення таблиці зображень до протоколу огляду предметів від 25.01.2016 року за відсутності протоколу слідчої дії, невід`ємною частиною якого вони являються, не підтверджують жодну з обставин, яка підлягає доказуванню у кримінальному проваджені.

Суд відмічає, що в порушення вимог ст.92 КПК України сторона обвинувачення у судовому засіданні просто перерахувала вищевказані документи, без обґрунтування та аналізу, яким саме чином вони підтверджують винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 135 та ч.2 ст. 286 КК України.

Статтею 7 КПК України закріплені загальні засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

За ч.1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.1, 2, ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії" від 6 грудня 1988 року Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого (підсудного). (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

У низці рішень Європейського Суду з прав людини, зокрема, у Рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії № 10590/83 від 6 грудня 1988 р. та § 39 Рішення Страсбурзького суду «Капо проти Бельгії» (Capeau v. Belgium) № 4291/98 від 13 січня 2005 року, чітко та недвозначно висловлено, що тягар доведення факту вчинення обвинуваченим (підсудним) злочину покладений на сторону обвинувачення і не може перекладатися на захист.

Суду не надано належних та допустимих доказів обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 ст. 91 КПК України - події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватості обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, форми вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Також суд, звертає особливу увагу на вимоги ст.62 Конституції України, які мають для суду найвищу юридичну силу, де вказано, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Згідно з ст.368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення. Згідно до п.1 ч.3 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення в якому обвинувачується особа.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази з точки зору достатності та взаємозв`язку, і приймаючи до уваги, що інших доказів, які б беззаперечно, без сумніву доводили вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 135 та ч. 2 ст. 286 КК України стороною обвинувачення надано не було, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення не доведено в судовому засіданні, а усі припущення й сумніви стосовно доведеності вини обвинуваченого слід тлумачити на його користь.

Отож, на думку суду, у даному кримінальному провадженні немає сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, котрі дали б можливість поза розумним сумнівом стверджувати про вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується.
Відтак,ОСОБА_5 у предявленому обвинуваченні за ч.3 ст. 135 та ч.2 ст. 286 КК України, слід визнати невинуватими та виправдати, оскільки прокурором не доведено, що ним вчинено кримінальні правопорушення, в яких він обвинувачується.
Витрати, пов`язані з проведенням судово-трасологічних, судово автотехнічної експертиз та експертизи технічного стану транспортного засобу на загальну суму 3412,68 грн., віднести за рахунок держави.

Зважаючи на положення ч. 9 ст. 100 КПК України про обов`язок суду вирішити долю речей і документів, які були надані суду, та ту обставину, що автомобіль ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , чотири уламки фарби, п`ять металевих пластин пофарбованих в білий колір, бампер з реєстраційним номером НОМЕР_1 , відео реєстратор і уламки скла, одяг та мобільний телефон, прокурором суду надані не були, докази додержання належної процедури при їх вилученні та визначенні статусу речових доказів відсутні, питання про долю названих речей суд не вирішує.

Керуючись ст. ст.7-9, 17,23, 368, 369, 373, 374 КПК України, ст. 62 Конституції України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченніза ч.3 ст. 135 та ч. 2 ст. 286 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 135 та ч. 2 ст. 286 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 скасувати.

Віднести за рахунок держави витрати, пов`язані з проведенням судово-трасологічних, судово автотехнічної експертиз та експертизи технічного стану транспортного засобу на загальну суму 3412,68 грн.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після проголошення. Інші учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в судову палату з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Черкаської області через районний суд.

Суддя ОСОБА_1