Справа № 308/2950/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2018 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 від 17.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів, -

ВСТАНОВИВ:
17.01.2018 року до Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області надійшла заява від громадянина ОСОБА_3 , про те, що просить прийняти міри до гр. ОСОБА_4 , 1987 року народження, яка зловживаючи довірою, увівши заявника в оману протиправно з метою наживи заволоділа автомобілем марки «Хюндай» 2008 року випуску, який придбаний заявником за ціною 4500 доларів США.

По даному факту допитано в якості потерпілого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що приблино в березні місяці 2017 року він придбав собі автомобіль марки HyundaiAccent, 2008 року випуску в місті Мукачево за ціною 4500 доларів США. Одночасно він мав знайому громадянку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканка: АДРЕСА_1 . З нею були нормальні дружні відносини однак увівши його в оману та зловживаючи довірою заволоділа належним йому автомобілем. Зокрема це знайшло своє відображення в тому, що приблизно в середині місця березня 2017 року громадянка ОСОБА_4 звернулася до нього з проханням надати їй в тимчасове користування транспортний засіб, пояснюючи це тим, що в неї накопичилося багато різних проблем для вирішення, яких їй потрібний транспортний засіб.

21.03.2017 року ним було придбано вищевказаний автомобіль в громадянина ОСОБА_5 , проживаючого в місті Мукачево, про, що було складено відповідну письмову розписку про отримання продавцем грошових коштів. Після чого даний автомобіль із-за відсутності нагальної потреби було передано громадянці ОСОБА_6 , яка під час передачі транспорту знову запевнила заявника про те, що автомобілем буде користуватися недовго та на протязі короткого часу поверне його назад. В подальшому коли автомобіль був необхідний потерпілому то громадянка ОСОБА_6 повертати транспортний засіб відмовилася, а на телефонні дзвінки не відповідала. Під час одної випадкової зустрічі гр. ОСОБА_6 з потерпілим йому стало відомо, що а автомобіль вже переоформлений документально та не належить йому. Після чого заявник вирішив звернутися з письмовою заявою та повернути належний собі автомобіль.

Окрім того в ході досудового слідства допитано громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 , який повідомив, що в березні 2017 року він вирішив продати власний автомобіль HyundaiAccent, 2008 року випуску і відігнав автомобіль на ринок в с. Кінчеш, Ужгородського району. Приблизно в двадцятих числах березня перебуваючи на ринку, автомобілем зацікавився незнайомий на той час чоловік. Разом з ним була молода жінка. Пізніше він дізнався, що їх звати ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . Модель поведінки та манера спілкування вказували на те, що ці особи є родичами або добрими знайомими. Чоловік зацікавився автомобілем і вони з ним почали обговорювати технічні характеристики автомобіля. Під час цієї розмови жінка знаходилась поряд і з зацікавленням слухала. Після цього чоловік сказав, що йому подобається автомобіль і вони з ним відійшли трохи далі для конфіденційного обговорення ціни. Як домовились про ціну купівлі-продажу, чоловік сплатив завдаток в розмірі 6000,00 гривень і він пообіцяв пригнати автомобіль через 3 дні в м. Ужгород на автостоянку по вул. Можайського, де він, за його словами, поряд проживає.

Згідно їхньої з ОСОБА_8 домовленості він привіз автомобіль до обумовленого місця, попередньо йому зателефонувавши для узгодження часу зустрічі. Біля автостоянки по вул. Можайського, в м. Ужгороді ОСОБА_8 повністю розрахувався за купівлю автомобіля, на підтвердження чого він власноручно написав розписку. Зазначив, що він всього сплатив грошову суму в гривнях, а саме 120 000 гривень, яка є еквівалентом 4500 доларів США. Також він передав ОСОБА_3 , ключі та техпаспорт.

Окрім того зазначив,що оскільки ОСОБА_3 , за його словами, був дуже заклопотаний справами, в той день перереєстрація автомобіля на нього не здійснювалася,домовились, що ці дії здійснять за декілька днів, а саме тоді, коли ОСОБА_3 буде мати більше вільного часу.

Наступного дня або через два дні, точно не пам`ятає, на його мобільний телефон здійснила дзвінок жінка, яка сказала, що її звуть « ОСОБА_9 » і вона телефонує за дорученням ОСОБА_3 , з приводу переоформлення автомобіля. Вона також повідомила, що була ОСОБА_3 тоді, коли він вибирав автомобіль. Після цих слів він зрозумів, що це та жінка, з якою ОСОБА_3 , приходив на авторинок. ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_8 дуже зайнятий і наразі перебуває за межами області, а тому він попросив її зв`язатися звласником автомобіля та переоформити документально. Окрім того ОСОБА_6 , попросила, щоб він приїхав у місто Ужгород для здійснення перереєстрації, але так як, він не міг приїхати через зайнятість на роботі, пізніше ОСОБА_6 ,погодилася приїхати в м. Мукачево, де вонивчинять дії стосовно процедури перереєстрації.

Через декілька днів ОСОБА_6 приїхала на вищевказаному автомобілі разом з незнайомим йому чоловіком та молодою жінкою. При розмові незнайомий чоловік вихвалявся, що він в МРЕО має багато знайомих і сприятиме швидкому переоформленню автомобіля. В той день вони оформили необхідні документи, перереєструвавши автомобіль на ОСОБА_4 .

У ході досудового розслідування заявником отримано електрону інформацію стосовно фізичної особи ОСОБА_4 , де підтверджено, що автомобіль Hyundai Accent, 2008 року випуску значиться за останньою. Дата реєстрації на право власності транспортного засобу 23.03.2017 року.

Також надано запит директору сервісного центру ОСОБА_10 , стосовно надання реєстраційної карти транспортного засобу та історії реєстрації та перереєстрації автомобіля, на, що було отримано відповідь, а саме надано копії картки згідно, якої автомобіль марки Hyundai Accent, 2008 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_1 , тип кузова легковий, номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з НОМЕР_3 , власником, якого являється громадянка ОСОБА_4 . Згідно історії реєстрації автомобіля права власності набула 23.03.2017 року.

З метою повного всебічного, об`єктивного дослідження всіх обставин справи, з метою розкриття даного кримінального правопорушення, зібрання достатніх доказів для повідомлення про підозру винним особам, виникла необхідність проведення трасологічної експертизи з метою встановлення чи не вносилися зміни в кузовні агрегати та відшкодування завданих збитків потерпілій стороні.

Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Оскільки під час досудового слідства не має можливості використати, як доказ здобуті відомості та неможливість іншим способам довести обставини, які передбачається законодавством, а за допомогою вищевказаного автомобіля буде доведено законність або не законність привласнення транспортного засобу, а тому виникла необхідність у проведенні тимчасового доступу.

Слідчий вказує, що для встановлення всіх обставин в даному кримінальному провадженні виникла необхідність проведення трасологічної експертизи з метою встановлення чи вносилися зміни в кузовні агрегати транспортного засобу HyundaiAccent, 2008, який перебуває в користуваннігромадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки результати тимчасового доступу - відшкодують завдані збитки потерпілому, доведуть законність привласнення транспортного засобу,автомобіль може мати значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні і бути використаним як речові докази в рамках досудового розслідування.

З огляду на вищевикладене, слідчий за погодження з прокурором просить надати тимчасовий доступ до речей та документів, а саме транспортного засобу марки «Hyundai Accent, 2008 року випуску, чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_1 , тип кузова легковий, номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з НОМЕР_3 , який перебуває в користуванні громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки: АДРЕСА_1 для проведення всіх необхідних експертиз та слідчих дій, які виникнуть в ході розслідування кримінального провадження.

Розгляд клопотання було призначено на 08.00 годину 26 березня 2018 року.

Сторони в судове засідання не з`явились, причина неявки суду не відома, про день розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до положень ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

При цьому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 163 КПК України, суд здійснює судовий виклик виключно особи, у володінні, якої знаходяться речі та документи, до яких просить сторона кримінального провадження надати доступ.

Так відповідно до ч. 2 ст. 160КПК України встановлено, що у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Стаття 159 КПК України передбачає, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

З положень ч.1 ст.86, ч.ч.2 та 3 ст.93 КПК видно, що застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч.7 ст.163 КПК) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо: 1) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; 2) речі та документи згідно зі ст. 162 КПК містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК.

Але, можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати тимчасовий доступ до таких документів, слідчим не була використана, такий у порядку ст.ст.86,93 КПК України у володільця не витребовувався, факт не бажання добровільно передати їх стороні кримінального провадження або наявність підстав вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи до матеріалів клопотання не долучено.

Крім того, слідчий, яким внесено клопотання чи прокурор, яким його погоджено, для розгляду клопотання не з`явились, при цьому про час, дату та місце розгляду такого слідчий повідомлявся вчасно та належним чином, приймаючи до уваги, що розгляд клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів має бути здійснений із участю сторін слідчого, прокурора, однак дані кримінально-процесуальні вимоги слідчим не дотримані, слідчий суддя вважає клопотання не підтриманим та недоведеним, а тому виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного клопотання.

Дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого не підлягає до задоволення, оскільки розгляд клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів має бути здійснений із участю сторін слідчого, прокурора, в зв`язку з тим, що дані кримінально-процесуальні вимоги слідчим не дотримані то слідчий суддя вважає клопотання не підтриманим та недоведеним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 22, 163 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 від 17.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1