11-кп/775/244/2018(м)

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001413 від 11 травня 2017 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 січня 2018 року, яким

1) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

2) 20 червня 2008 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.69, ч.1ст.309, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік,

3) 08 грудня 2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки,

4) 10 липня 2014 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

5) 13 серпня 2014 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі,

6) 27 вересня 2017 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі.

Не маючого реєстрації та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, приєднано до призначеного за цим вироком та вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 вересня 2017 року у вигляді двох років позбавлення волі, остаточно призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в розмірі 593,22 грн.,

в с т а н о в и л а:

вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 01 травня 2017 року приблизно після 15 години, діючи умисно, повторно, керуючись корисливими мотивами, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, знаходячись за місцем мешкання своєї знайомої ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу з письмового столу, розташованого у зальній кімнаті, таємно викрав майно гр. ОСОБА_7 , а саме: планшет марки «Санел-Н90», вартістю 1928,77 грн. та, продовжуючи свій злочинний намір на викрадення чужого майна, пройшов до лоджії, де викрав будівельний фен «Мастер Данило» у футлярі, вартістю 353,33 грн. Після чого з викраденим з місця скоєння злочину втік, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2282,10 грн., розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

Не погодившись із судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку. За змістом апеляційної скарги, обвинувачений, не оспорюючи доведеності вини, правильності кваліфікації його дій, розмір матеріальної шкоди, просить, з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, змінити вирок і призначити більш м`яке покарання, передбачене санкціями статей КК.

Прокурор в своїх письмових запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 наполягав на законності винесеного судом першої інстанції вироку, посилаючись на те, що судом враховано ступінь тяжкості злочину та особу обвинуваченого ОСОБА_6 .

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, просив вирок суду щодо нього змінити й призначити більш м`яке покарання, передбачене КК України, прокурора, яка відстоювала законність і обґрунтованість судового рішення, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого, в її межах, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Події кримінального правопорушення, доведеність винуватості ОСОБА_6 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка діянь останнього за ч.2 ст.185 КК України в апеляційному порядку не оскаржені.

Згідно зі статтями 50, 60 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Колегія суддів вважає, що покарання призначене ОСОБА_6 за наслідками розгляду кримінального провадження судом першої інстанції цим вимогам закону відповідає.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд повною мірою врахував тяжкість вчиненого злочину, а також дані про особу винного.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд належним чином врахував обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані щодо особи обвинуваченого, а саме ті обставини, що хоча обвинувачений повністю визнав себе винуватим та щиро покаявся, за місцем проживання характеризується посередньо, як особа, схильна до вчинення майнових злочинів та вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, неодноразово судимий, в тому числі за вчинення аналогічних злочинів. Крім того, ОСОБА_6 засуджений та відбуває покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 вересня 2017 року за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, тому суд обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у відповідності з ч.4 ст.70 КК України. Таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, цілком відповідає вимогам та цілям, передбаченим ст.ст.50,63,65 КК України.

Підстав для зміни вироку та пом`якшення покарання, як на це вказує обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, а тому доводи останнього є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Порушень судом вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни вироку у даному провадженні не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,407,418,419 КПК України, колегія судді

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 січня 2018 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3