Справа № 711/4401/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;
за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003797 від 05.05.2017 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, уродженця м. Кривий Ріг, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)25.10.2013 Кіровським районним судом м. Кропивницький за ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

2)28.01.2015 Кіровським районним судом м. Кропивницький за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України з приєднанням частково невідбутний строк покарання та визначити остаточний вид покарання у вигляді 3 років 6 місяців;

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, -

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
25.05.2015 ОСОБА_4 , 1991 р.н., відбуваючи покарання у виді позбавлення волі в державній установі «Черкаська виправна колонія (№62)» (далі - ЧВК № 62), що за адресою: м. Черкаси, вул. Сурікова, 30, систематично порушував вимоги режиму відбуття покарання, за що мав 45 стягнень, які на даний час не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, за які дев`ять разів оселявся до дисциплінарного ізолятора установи та три рази до приміщення камерного типу, в тому числі 18.07.2016 постановою начальника ЧВК № 62, був переведений до приміщення камерного типу строком на два місяці за порушення розпорядку дня та не виконав законі вимоги персоналу установи, крім того 08.11.2016 постановою начальника ЧВК № 62, був переведений до приміщення камерного типу строком на один місяць за порушення розпорядку дня та не виконав законі вимоги персоналу установи, також 23.01.2017 постановою начальника ЧВК № 62, був переведений до приміщення камерного типу строком на два місяці за невиконання законних вимог персоналу установи. Так, 04.05.2017 близько 05.20 год. згідно графіку чергувань затвердженим начальником Черкаської ВК № 62 ОСОБА_5 , черговим був призначений засуджений ОСОБА_4 , так у вказаний день та час начальником відділення соціально - психологічної служби відділу соціально виховної та психологічної роботи № 10 ЧВК № 62 капітаном внутрішньої служби ОСОБА_6 в присутності начальника оперативного відділу ЧВК № 62 капітана внутрішньої служби ОСОБА_7 та чергового помічника начальника установи ЧВК № 62 капітана внутрішньої служби ОСОБА_8 від чергового по камері № 9 ДІЗО ЧВК № 62 засудженого ОСОБА_4 вимагалось виконання обов`язків чергового по камері, а саме: доповісти про чисельність засуджених, які утримуються в камері, здійснити прибирання камерного санвузла, а після закінчення прогулянки здійснити прибирання дворика для прогулянок. Засуджений ОСОБА_4 був забезпечений необхідним інвентарем, за результатами медичного огляду, який 03.05.2017 провели лікар-терапевт МЧ ОСОБА_9 та фельдшер ОСОБА_10 засуджений ОСОБА_4 здоровий, роботу по прибиранню приміщень міг, в медичну частину зі скаргами на здоров`я не звертався, засуджений ОСОБА_4 без поважних на те причин, в категоричній формі відмовився від виконання прибирання, після чого йому було роз`яснено наслідки невиконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, а також ознайомлено з положеннями ст. 391 КК України та ст.ст.132,134 КВК України. Але вищевказаний засуджений, будучи особою, яка за порушення вимог режиму відбуття покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу, після роз`яснювальної бесіди відреагував негативно і на повторну вимогу начальника відділення приступити до прибирання приміщень у категоричній формі відмовився, чим вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі, розкаявся, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено у обвинуваченні. В судовому засіданні пояснив, що відбував покарання у виді позбавлення волі в «ЧВК «62» та систематично порушував вимоги режиму відбуття покарання, за що мав 45 стягнень. Крім цього не виконав вказівку адміністрації установи щодо чергування під час перебування в дисциплінарному ізоляторі, будучи черговий в ньому. Послався в подальшому на погане самопочуття, однак це не відповідає дійсності, до медичної частини не звертався. Щодо покарання, покладається на суд, прохав суворо не карати, бажає швидше відбути призначене покарання в установі відбування, готовий, щоб перевезли його із СІЗО. Вважає також, що в колонії до нього ставилися упереджено, на даний момент зауважень із боку адміністрації до нього немає. Однак в установі відбування працювати не хотів.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь.

Вина обвинуваченого підтверджується його показаннями та доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які обвинувачений визнав в судовому засіданні у повному обсязі, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Тому дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст.391 КК України як злісна непокора вимогам адміністрації установи виконання покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України, обтяжуючих відповідальність обставин суд не встановив.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, також враховує відношення обвинуваченого до скоєного, вчинення злочину під час відбування покарання в колонії,та ту обставину, що даний вид є єдиноможливим покаранням, у вигляді позбавлення волі, що сприятиме досягненню цілі покарання.
Також, враховуючи конкретні, досліджені в ході судового розгляду обставини справи, його особу, визнання вини та відношення до вчиненого, поведінку після вчинення кримінального правопорушення, вік, щире каяття у вчиненому, відсутність спричиненої шкоди, бажання розглянути кримінальне провадження в найкоротші строки, що підтверджено матеріалами провадження, суд обґрунтовує призначення строків обраного виду покарання наближених до мінімальних розмірів, передбачених санкцією інкримінованої статті Кодексу.

Також судом в повній мірі враховано, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, відбуваючи реальну міру покарання.

Суд вважає саме таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.

Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Підстав для застосування ст. 69 та ст. 75 КК України суд не вбачає, так як обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення відбуваючи реальну міру покарання у вигляді позбавлення волі.

При застосуванні ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону до 21.06.2017) суд обґрунтовує необхідність зарахування строку попереднього ув`язнення із дати етапування останнього до СІЗО для розгляду даного кримінального провадження, як встановлено в судовому засіданні, 26.05.2017 року до 20.06.2017 року як день попереднього ув`язнення до 2 днів позбавлення волі. Дана необхідність покликана положеннями ст. 5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність в часі. Однак обмеження застосування такої дії покликана тим, що положення про попереднє ув`язнення перестало існувати відповідно до Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язненнявід 17.05.2017 року, редакцією якого ч.5 ст.72 КК України змінено та викладено в наступній редакції - попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Тому суд, посилаючись на дане положення, пом`якшує покарання в частині застосування ст. 71 Кодексу щодо складання покарання, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, при цьому врахована негативна характеристика засудженого із Колонії №62 та відсутність бажання працею довести своє виправлення, щодо визначення строку приєднання невідбутої частини.
Згідно положень ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 28.01.2015 року Кіровським районним судом м. Кропивницький за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України ОСОБА_4 засудженого до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк покарання та визначено остаточно 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Із матеріалів кримінального провадження та слів як обвинуваченого так і прокурора слідує, що обвинуваченому запобіжний захід в даному кримінальному провадженні не обирався, протокол затримання не складався, новий запобіжний захід в кримінальному провадженні також не обирався. За таких обставин суд переконаний, що до обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді взяття під варту у залі судового засідання.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження заявлений не був.

Долю речових доказів вирішити згідно з положенням ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368-371, 374, 377 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кропивницький від 28.01.2015 року та призначити остаточно до відбуття 1 рік 8 місяців позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в залі судового засідання, який скасувати по набранню вироком законної сили. Строк тримання під вартою рахувати із дати проголошення даного рішення.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дати проголошення, тобто із 11.09.2017 року.
Строк перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , тобто попереднє ув`язнення із 26.05.2017 по 20.06.2017 року підлягає зарахуванню у строк відбутого покарання у співвідношенні 1 день попереднього ув`язнення до 2 днів позбавлення волі згідно з положеннями ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону до 21.06.2017).

Строк попереднього ув`язнення із 21.06.2017 року підлягає зарахуванню у строк відбутого покарання як день за день.

Речові докази по справі:

-диск для лазерних систем зчитування зберігати при матеріалах кримінального провадження досудового розслідування;

-письмові матеріали, які були досліджені в ході судового розгляду за клопотанням сторін зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1