Справа № 1802/1726/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2012 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Комлєва В. С.

при секретарі Лігерко Т. О.

з участю прокурора Гладушка О.О.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за спеціальністю ветеринарний лікар, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, ,

- за ст. 122 ч.1 КК України

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 29 вересня 2012 року, близько 23 год. перебуваючи у стані алкогольного спяніння та знаходячись біля розташованого в селі Михайлівка Буринського району по вулиці Шевченка сільського будинку культури, підійшов до ОСОБА_3, який на той час там знаходився, з метою зясувати, навіщо останній втрутився у виниклий перед цим між ним та іншим мешканцем села, спір і на думку ОСОБА_2, вдарив його в обличчя. ОСОБА_3 став виправдовуватись та пояснювати, що він лише намагався попередити бійку і ніяких ударів не наносив. Дана відповідь ОСОБА_2 не задовольнила і він, продовжуючи помилково вважати, що останній наніс йому удар, бажаючи помститись, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_3 два удари кулаком своєї правої руки в область щелепи. Від отриманих ударів ОСОБА_3 відчув різку біль в області щелепи і попросив припинити його побиття.

Внаслідок нанесених ОСОБА_2 ударів потерпілому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя зліва, забійної рани слизової оболонки рота в проекції альвеоляторного відростку, скалкового перелому верхньої щелепи зліва, посттравматичної екстракції на верхній щелепі: справа першого зуба, першого, другого та третього зубів зліва. Згідно висновку судово-медичної експертизи №177 від 16.11.2012 року тілесне ушкодження у вигляді синця обличчя відноситься до легких тілесних ушкоджень, тілесне ушкодження у вигляді забійної рани слизової оболонки рота в проекції альвеоляторного відростку, скалкового перелому верхньої щелепи відносяться до легких з короткочасним розладом здоровя, а тілесне ушкодження у вигляді посттравматичної екстракції на верхній щелепі: справа першого зуба, першого, другого та третього зубів зліва відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по ознаці стійкої втрати працездатності менш ніж на одну третину.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину визнав у повному обсязі і пояснив, що 29 вересня 2012 року у вечірній час, він пішов до місцевого бару, щоб придбати цигарок. Придбавши пачку цигарок, став виходити з бару і на порозі зіштовхнувся із мешканцем села ОСОБА_4, зіштовхнувшись випадково, сказали один одному по слову, в цей час до нього з ОСОБА_4 підійшов ОСОБА_3 і наніс йому один удар кулаком своєї правої руки в область обличчя, удар прийшовся в область щелепи та губ. Нанесеним ударом, йому було розсічено губу. Нанісши удар, ОСОБА_3 відразу пішов до клубу, слідом за ним до клубу пішов і він. Підійшовши до ОСОБА_3 він став виясняти відносини, питаючи навіщо той вдарив його і почувши заперечення ОСОБА_3 з приводу нанесення йому удару, наніс ОСОБА_3 два удар кулаком своєї правої руки в область щелепи. Удари наносив з великою силою, удари були послідовні. Вже після другого удару, ОСОБА_3 схопився рукою за обличчя в області щелепи та попросив зупинитись. Більше він ударів ОСОБА_3 не наносив. Розкаявся у скоєному.

Таким чином суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_2 доведена в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ст.122 ч.1 КК України, поскільки він спричинив потерпілому ОСОБА_3 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

При призначенні покарання для підсудного суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, його особу.

ОСОБА_2 раніше не судимий, визнав свою вину та щиро розкаявся у скоєному, відшкодував завдані збитки, помирився з потерпілим і останній претензій до нього не має.

Вказані обставини пом»якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому суд при призначенні покарання вважає необхідним застосувати ст.69 КК України і призначити його більш м»якого виду, ніж передбачено Законом у вигляді штрафу на користь держави.

Керуючись ст. 321, 323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України і призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 1000 (однієї тисячі) гривень штрафу на користь держави.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Сумської області через Буринський районний суд на протязі 15 днів з дня проголошення.

Головуючий: