н/п 1-кс/766/6644/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.10.2017 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого військової прокуратури Херсонського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором військової прокуратури Херсонського гарнізону ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коробки Каховського району Херсонської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, військовослужбовця військової служби по мобілізації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , слюсара-монтажника відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу забезпечення 2 парашутно-десантного батальйону, солдата,

в с т а н о в и в :
Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просив: застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання вмотивоване тим, що в провадженні військової прокуратури Херсонського гарнізону перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000844, внесеного 21 грудня 2015 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 березня 2015 року наказом №61 командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу зазначеної частини , в подальшому 30 квітня 2015 року наказом №109 командира ВЧ ПП НОМЕР_1 ОСОБА_6 призначено на посаду слюсара-монтажника відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу забезпечення 2 парашутно десатного батальону військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем та проходячи її у зазначеній вище посаді, ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 49, 127, 128, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), ст.ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.Натомість, діючи на порушення наведених Законів та статутних вимог, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин: Так, 04 вересня 2015 року солдат ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не з`явився вчасно на службу з щорічної відпустки до військової частини без поважних причин в умовах особливого періоду, свої службові обов`язки не виконує, час проводить на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до зазначеної військової частини, та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не повідомляє.

Таким чином, за викладених обставин дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.4 ст.407 КК України тобто залишення військової частини без поважних причин в умовах особливого періоду.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними досудовим розслідуванням доказами, а саме: повідомлення командування частини, показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування. Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити з викладених в ньому підстав.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний визнавав свою причетність до вчиненого злочину. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Пояснив, що ОСОБА_6 є учасником АТО та суб`єктом Закону України «Про амністію у 2016 році». Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що 09.10.2017 року о 08.30 год. ОСОБА_6 був затриманий на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

09.10.2017 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, що долучені до клопотання та були досліджені судом під час його розгляду.

З досліджених судом матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тривалий час перебував у розшуку і враховуючи тяжкість покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання винним слідчий суддя приходить до висновку про існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Доказів наявності інших ризиків суду не надано. Так, підозрюваний має зареєстроване місце проживання, позитивно характеризується, є учасником АТО та суб`єктом Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Таким чином, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаному ризику.
З огляду на вказані обставини, суд приходить до висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_6 домашнього арешту в нічний час, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і вважає, що такий запобіжний захід зможе запобігти вищезазначеному ризику та забезпечить виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 131,132, 176-179, 181 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 21.00 год. до 07.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю носіння електронного засобу контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки: не покидати місце свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду з 21.00 год. до 07.00 год.; прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожним викликом.

Виконання ухвали покласти на військову прокуратури Херсонського гарнізону Південного регіону України.

Встановити строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу до 07.12.2017 року (включно).
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1