Кримінальне провадження 1-кп/760/1464/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2018 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000697 від 07.04.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова-Козаковщизна, Гродненської області, Білорусь, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 під час проходження військової служби, повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст. 6, 11, 16, 20, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, 7 квітня 2017 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 , перебуваючи у вагоні потягу сполученням «Маріуполь - Київ», незаконно придбав уніфіковані запали дистанційної дії типу УЗРГМ та УЗРГМ2.

У подальшому, ОСОБА_4 у порушення зазначених статутних вимог, а також Положення про дозвільну систему затвердженого, Постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року привласнив уніфіковані запали дистанційної дії типу УЗРГМ та УЗРГМ2, тобто безоплатно придбав їх та поклав до центрального відділення своєї дорожньої сумки, які постійно зберігав та носив при собі.

Реалізовуючи свій прямий умисел, направлений на використання виявлених боєприпасів в особистих цілях без передбаченого законом дозволу на їх придбання, носіння та зберігання, ОСОБА_4 взявши із собою дорожню сумку, в якій знаходились уніфіковані запали дистанційної дії типу УЗРГМ та УЗРГМ2 перевіз їх до м. Києва.

Продовжуючи свої злочинні дії, 7 квітня 2017 року приблизно о 13 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, був зупинений працівником поліції на станції «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві. Під час огляду речей ОСОБА_4 за його добровільною згодою виявлено та вилучено із центрального відділення дорожньої сумки уніфіковані запали дистанційної дії типу УЗРГМ та УЗРГМ-2, які він без передбаченого законом дозволу придбав носив та зберігав при собі.

Згідно висновку експерта № 14-167 від 22.05.2017 надані на дослідження об`єкти №№ 1,2 є стандартними, промислово виготовленими уніфікованими запалами дистанційної дії типу УЗРГМ (уніфікований запал ручної гранати модернізований).

Уніфіковані запали дистанційної дії типу УЗРГМ (об`єкт №1) та УЗРГМ-2 (об`єкт №2) до вибухових речовин не відноситься, а відносяться до вибухових пристроїв та бойових припасів.

Відповідно до частини 3 статті 69, частини 3 статті 102 КПК та частини 2 статті 13 ЗУ «Про судову експертизу» слід зазначити, що будь-який з наданих на дослідження об`єктів №№ 1,2 (УЗРГМ та УЗРГМ-2, відповідно) при поєднанні з будь-яким з корпусів ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42, що передбачено їх конструктивними особливостями будуть являти собою ручну гранату, яка є вибуховим пристроєм та відноситься до бойових припасів.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та суду повідомив, що дійсно в час та в місці, зазначеному в обвинувальному акті, перебуваючи в поїзді "Київ-Маріуполь" знайшов запали до ручних гранат та поклав їх в свою сумку, не повідомивши нікого про цей факт.

Після чого, був затриманий в м. Києві працівниками правоохоронних органів, а запали в нього були вилучені.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у придбанні, зберіганні та носінні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, доведеною, оскільки він своїми умисними діями, придбав, зберігав та носив бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку в лікаря психіатра, та нарколога.
Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Потерпілі від кримінального правопорушення відсутні, кримінальним правопорушенням майнової шкоди не заподіяно.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів слід покласти на обвинуваченого.
Речові докази по даному провадженню підлягають знищенню згідно п.3 ч. 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про застосування до нього положень Закону України "Про амністію в 2016 році", оскільки він вчинив злочин до набрання чинності цим законом та є учасником бойових дій.
Відповідно до ст. 86 Кримінального кодексу України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Згідно ст. 1 Закону України Про застосування амністії в Україні амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Згідно п. д ст. 1 Закону України Про амністію в 2016 році від 22.12.2016 року, звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але стосовно них вироки не набрали законного сили: …ветеранів війни, учасників бойових дій, інвалідів війни та учасників війни, які підпадають під дію Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вчинив інкримінований йому злочин до набрання чинності Закону України "Про амністію в 2016 році", засуджений брав безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення та отримав статус учасника бойових дій.
Відповідно до ст. 2 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року передбачено, що звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій ст. 86 Кримінального кодексу України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 цього Закону).
Відповідно до ст. 13 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст. 152 Кримінально-виконавчого кодексу України, підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; хвороба; інші підстави, передбачені законом.
На підставі зазначеного та керуючись ч. 1 ст. 263 КК України, ст.ст. 122, 124, 373, 374 537, 539 КПК України, 152 КВК України, Законом України Про амністію у 2016 році, Законом України Про застосування амністії в Україні, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.
Речові докази:уніфіковані запали дистанційної дії типу УЗРГМ та УЗРГМ-2 - передати Збройним силам України;
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів 790,96 грн.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінальногопроцесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1