Справа № 159/1101/18
Провадження № 1-кп/159/184/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002732 від 11.12.2017 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель, Волинської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 діючи з корисливих спонукань та керуючись метою збагачення, незаконно придбав при невстановлених досудовим слідством обставинах психотропну речовину - амфетамін, яку зберігав при собі з метою збуту.

В подальшому, 11 грудня 2017 року, о 15 год. 04 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Ковелі, Волинської області, по вул. Заводській, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою збагачення, продав, чим незаконно збув, за грошову винагороду в сумі 300 гривень психотропну речовину - амфетамін, масою 0,0977 г., ОСОБА_6 (анкетні дані змінено), який залучався працівниками поліції до проведення оперативної закупки на підставі Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995, який вказаний наркотичний засіб близько 15 год. 23 хв. того ж дня видав працівникам поліції.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованих йому кримінальному правопорушенні визнав, суду показав, що дійсно 11.12.2017 в м. Ковелі, по вул. Заводській збув амфетамін, за що отримав 300 гривень. Показав, що грошові кошти, які були вилучені під час проведення обшуку в сумі 1600 гривень йому не належать, а належать його батьку ОСОБА_7 , який їх йому надав для оплати послуг з приводу оформлення документів на отримання візи. Мобільний телефон, який був вилучений працівниками поліції під час проведення обшуку належить його матері ОСОБА_8 . Розкаюється у вчиненому.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що взимку 2018 року в квартирі, що належить його дружині був проведений обшук. В день проведення обшуку він перебував в с. Хворостів, Любомльського району. Показав, що за три дні до проведення обшуку йому зателефонував син ОСОБА_4 та попросив надати йому грошові кошти в сумі 1600 гривень для оформлення документів на отримання візи. ОСОБА_4 приїхав до нього в с. Хворостів, Любомльського району та він йому віддав 1600 гривень з яких 2 купюри по 500 гривень та 3 купюри по 200 гривень. Вилучений працівниками поліції під час проведення обшуку мобільний телефон належить його дружині ОСОБА_8 .

Обвинувачений, прокурор та захисник просили не досліджувати всі обставини справи, обмежитись допитом обвинуваченого, свідка, а також дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що він позбавлений права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті психотропної речовини обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України та його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно з вимогами ст. 65 КК України,суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, вимоги ч.2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами,обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

За обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Судом також враховується, що ОСОБА_4 є таким, що не має судимостей, позитивно характеризується за місцем проживання.

З урахуванням обставин справи, ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин протилежного змісту, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_4 покарання необхідного і достатнього його виправлення і попередження нових злочинів у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкцій ч. 1 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ч.1 ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати слід покласти на обвинуваченого та стягнути з нього в дохід держави витрати на проведення експертиз в сумі 395,48 грн.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Прокурор просила застосувати спеціальну конфіскацію стосовно грошових коштів в сумі 1600 грн. та мобільного телефону, які були вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 .
Як встановлено в судовому засіданні, грошові кошти в сумі 1600 гривень належать батьку обвинуваченого ОСОБА_7 , а мобільний телефон, який теж було вилучено під час проведення обшуку належить матері обвинуваченого ОСОБА_8 , тобто грошові коти та мобільний телефон не є власністю обвинуваченого, про наявність іншого майна у обвинуваченого ОСОБА_4 , що підпадає під ознаки майна передбаченого ст. 96-2 КК України стороною обвинувачення докази не надавались.
Спеціальна конфіскація у даному випадку застосована бути не може, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у цій статті, які згідно із законом серед іншого підлягають поверненню власнику (законному володільцю), що і має місце у даному випадку.
Так як грошові кошти в сумі 1600 гривень належать ОСОБА_7 , а мобільний телефон належить ОСОБА_8 , тому грошові кошти та мобільний телефон підлягають поверненню власникам.
Окрім цього, згідно вимог ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у випадках: якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна.
Суд, відповідно до вимог ст. ст. 96-1 та 96-2 КК України вважає за необхідне застосувати спеціальну конфіскацію щодо грошових коштів, отриманих обвинуваченим ОСОБА_4 від реалізації наркотичного засобу амфетаміну в сумі 300 гривень.
На стадії досудового розслідування вказаного кримінального провадження, згідно ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.02.2018 був накладений арешт на грошові кошти в сумі 1600 гривень та мобільний телефон марки «Nokia», які були вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 .

Суд вважає, що на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки санкція ч. 1 ст. 307 КК України не передбачає конфіскацію майна, тому необхідно скасувати арешт на вказане майно.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній домашній арешт.
Керуючись ст .ст. 349, 368 , 370, 371, 373, 374, 577 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладений на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати у справі за проведення експертизи в сумі 395 (триста дев`яносто п`ять) гривень 48 копійок.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній домашній арешт.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:
-прибувати за викликом до суду;
-не відлучатись з м. Ковеля Волинської області без дозволу прокурора, суду;
-не відлучатись з постійного місця проживання за адресою:
АДРЕСА_1 в період часу з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв.
Речові докази у кримінальному провадженні:

- спеціалізований герметичний пакет № 3695066, в якому знаходиться

порошкоподібна речовина білого кольору, яка згідно висновку експерта № 934 від 15.12.2017 містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін маса амфетаміну 0,977 грами, який передано на зберігання в камеру схову Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, - знищити;

- оптичний носій інформації (диск DVD+R) із маркуванням «VALUEPACK» інв. 312т. від 29.11.2017 із аудіозаписами (файлами) негласного слухового контролю телефонних переговорів ОСОБА_4 , які проводились на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду які зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;

- поліетиленовий пакет, в якому знаходиться пластикова упаковка з флешнакопичувачем для лазерних систем зчитування інформації з маркуванням «Nranscend Mikro SD-4», з номером на ній 313т, на якому міститься відеозапис контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки ОСОБА_4 від 11.12.2017, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт на майно, накладений згідно ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.02.2018, а саме: на грошові кошти в сумі 1600 гривень та мобільний телефон марки «Nokia», які були вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 .

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон «Нокіа» чорного кольору із сім-картою оператора стільникового зв`язку «Лайфсел» № НОМЕР_1 , який поміщено в спеціалізований герметичний пакет № 1550167, який передано на зберігання в камеру схову Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, - повернути ОСОБА_8 ;

- грошові кошти в сумі 1600 гривень, які поміщені в спеціалізований герметичний пакет № 4321257, який передано на зберігання в касу Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, - повернути ОСОБА_7 .

На підставі ст. 96-1, ч.1 ст. 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію майна, яке було одержано ОСОБА_4 внаслідок вчинення злочину, а саме грошових коштів в сумі 300 (триста) гривень, які слід конфіскувати в дохід держави.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в цей же строк з дня отримання копії даного вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_1