печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1925/18-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0014365 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
12.01.2018 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , погоджене з відділу процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0014365 від 21.12.2016 про арешт майна на майно яке добровільно ОСОБА_5 , які перебувають у володінні, користуванні та розпорядженні останнього.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

15 січня 2018 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, якою подано вказане клопотання, через канцелярію суду подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, також, слідчий у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

З матеріалів клопотання вбачається, що Четвертим слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0014365 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 грудня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України.

Установлено, 20.12.2016, близько10 год. 24 хв. невстановлені особи діючи за попередньою змовою групою осіб із службовими особами органів державної влади, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе, 151 з метою припинення зайняття законною господарською діяльністю ТОВ «АТБ-Маркет», шляхом вчинення дій, що грубо порушують громадський порядок, обмежили доступ до приміщення магазину «Продукти-899», пошкодили майно магазину та припинили на тривалий термін його роботу, чим заподіяли велику шкоду зазначеному товариству.

05.01.2018 ОСОБА_5 надав добровільно поштовий конверт, на лицевій частині якого наявний надпис «YVES ROCHER» та наявний підкреслений запис виконаний кульковою ручкою барвником синього кольору «Станч-й», а також грошові кошти у сумі 8000 грн., а саме 16 купюр номіналом 500 кожна серії та номери яких відповідно: ЛД1529741, МГ1737344, ЗГ1150972, СГ3248533, ЗГ1150969, СЖ4090544, ФБ3701982, СЗ9573732, СЗ 9573731, ВВ4103288, ЛА5766843, УД8181443, СЗ9072540, СЗ0458690, СЗ 2929824 та ЛЗ2642857.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_5 паперовий конверт на якому наявний рукописний запис виконаний кульковою ручкою його прізвища з грошовими коштами у сумі 8000 грн. 27 грудня 2016 року йому передала ОСОБА_6 у ресторані «Катюша», який розташований у місті Києві по бульвару Лесі Українки, 24 як гонорар за участь у компанії щодо дискредитації роботи ТОВ «АТБ-Маркет» та ОСОБА_7 перед громадськістю у медійній площині, а саме за участь у діяльності спрямованій на припинення зайняття законною господарською діяльністю зазначеного товариства.

За викладених обставин, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчим суддею встановлено, що 09.01.2018 вище вказане майно постановою слідчого визнані речовими доказами в кримінальному провадженні. Слідчим доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку арешт майна є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0014365 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на поштовий конверт, на лицевій частині якого наявний надпис «YVES ROCHER» та наявний підкреслений запис виконаний кульковою ручкою барвником синього кольору «Станч-й», а також грошові кошти у сумі 8000 грн., а саме 16 купюр номіналом 500 кожна серії та номери яких відповідно: ЛД1529741, МГ1737344, ЗГ1150972, СГ3248533, ЗГ1150969, СЖ4090544, ФБ3701982, СЗ9573732, СЗ 9573731, ВВ4103288, ЛА5766843, УД8181443, СЗ9072540, СЗ0458690, СЗ 2929824 та ЛЗ2642857, які 05.01.2018 надані добровільно ОСОБА_5 , які перебувають у володінні, користуванні та розпорядженні останнього.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1