В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених в клопотанні.
Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна, оскільки, це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.09.2017 приблизно о 19:00 годині, невстановлена досудовим розслідуванням особа, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, прибула до будинку АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи на вулиці біля вищевказаного будинку, обравши балкон квартири будинку АДРЕСА_2 та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, о 19:05 годині, виліз на балкон квартири, яка розташована на 2-му поверсі вищевказаного будинку. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, невстановлена досудовим розслідуванням особа, переконавшись у тому, що у квартирі АДРЕСА_3 власників не має та за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь приготовленою для вчинення кримінального правопорушення монтировкою віджав пластикові двері балкону та проник до приміщення вказаної квартири. Після чого, невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 незаконно заволоділа майном, що належить ОСОБА_5 , а саме ювелірними виробами та годинниками. Після чого утримуючи при собі таємно викрадене чуже майно, невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 була виявлена мешканцем квартири ОСОБА_6 , розуміючи, що її дій викриті, з метою утримання при собі таємно викраденого чужого майна, з метою подолання можливого опору з боку потерпілого, дістав із кишені штанів у які був одягнений, предмет зовні схожий на ніж, та направив його в сторону ОСОБА_7 , погрожуючи таким чином застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я вказаної особи. У свою чергу, ОСОБА_8 , будучи наляканою наявним у невстановленої особи предметом схожим на ніж та відчуваючи реальну загрозу для свого життя та здоров`я, відійшов назад, таким чином надавши змогу невстановлені досудовим розслідуванням особі з місця вчинення кримінального правопорушення зникнути.
В ході огляду місця події, проведеного в період часу з 22:45 години 01.09.2017 по 00:30 годину 02.09.2017, який проводився у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , слідим вилучено мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_1 , у якому перебувала сім карта мобільного оператора ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_2 , який випав з кишені штанів невстановленої досудовим розслідуванням особи, під час вчинення ним розбою.
Згідно показів ОСОБА_5 , вказаним мобільним телефоном користувалась невстановлена досудовим розслідуванням особа, що свідчить, що вищевказана річ належать останній.
Крім того, під час огляду місця події, проведеного в період часу з 22:45 години 01.09.2017 по 00:30 годину 02.09.2017, який проводився у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , слідим вилучено монтировку з рукояткою чорного кольору, яку для вилучення надав потерпілий ОСОБА_5 .
Згідно показів потерпілого ОСОБА_9 , надану ним для вилучення монтировку з рукояткою чорного кольору, він знайшов 01.09.2017 під балконом біля будинку № 42 по бульвару Вацлава Гавела в м. Києві, після вчинення кримінального правопорушення.
07.09.2017 слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами по матеріалам вказаного кримінального провадження - мобільного телефону марки «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім картою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_2 та монтировки з рукояткою чорного кольору.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Вилучена під час огляду місця події 01.09.2017 монтировка з рукояткою чорного кольору являється знаряддям злочинної діяльності та необхідний для подальшого встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.
Вилучений під час огляду місця події 01.09.2017 мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім картою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_2 належить невстановлені досудовим розслідуванням особі та необхідний для подальшого встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.
Слідчий зазначав, що на даний час досудовим розслідуванням не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та яка є власником мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім картою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_2 та монтировки з рукояткою чорного кольору, які тимчасово вилучені в ході огляду місця події, проведеного в період часу з 22:45 години 01.09.2017 по 00:30 годину 02.09.2017 без накладення арешту, може призвести до втрати речового доказу, шляхом його знищення та втрати речових доказів до завершення досудового слідства, що призведе до неможливості проведення слідчих дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні.
В зв`язку із зазначеним слідчий просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а решт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Зважаючи на викладене вище, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки слідчим було доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна, в зв`язку з чим вважаю за можливе клопотання задовольнити.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучено в ході огляду місця події від 01.09.2017, проведеного за адресою: АДРЕСА_5 , а саме на мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_1 , сім карту мобільного оператора ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_2 та монтировку з рукояткою чорного кольору.
Відповідальним за зберігання майна, на яке накладено арешт у відповідності до вимог Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду від 27.08.2010 року № 51/401/649/471/23/125 визначити старшого слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1