У Х В А Л А

13 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2, перевіривши заяву

ОСОБА_1 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 серпня 2017 року щодо нього,

у с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду

м. Дніпропетровська від 20 липня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про незаконне тримання під вартою, у порядку статті 206Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 серпня

2017 року на підставі частини 4 статті 399 КПК у відкритті апеляційного провадження на вищезазначену ухвалу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 серпня 2017 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 серпня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду

м. Дніпропетровська від 31 серпня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання порушеними прав і свобод та зобов'язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою, в якій порушує питання про перегляд ухвал суду з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК , у зв'язку з невідповідністю судових рішень висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України.

Просить ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 серпня 2017 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 серпня 2017 року скасувати та клопотання в порядку статті 206 КПК задовольнити.

Перевіривши відповідність заяви та додані до неї матеріали вимогам статей 448, 449 КПК , вважаю, що недоліки, які містяться у ній, перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження Верховного Суду України.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення в кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, визначений статтею 445 КПК . Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Положення пункту 3 частини першої статті 445 КПК встановлює, що підставою для перегляду Верховним Судом України судових рішень, що набрали законної сили, є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України.

Перегляд судових рішень з цієї підстави передбачає перевірку висновку щодо застосування норм права судом касаційної інстанції в оспореному рішенні у зіставленні з правовим висновком про застосування цих же норм у постанові Верховного Суду України.

Відповідно до вимог статті 448 КПК у заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України, зазначаються, зокрема, обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 КПК .

Натомість, ОСОБА_1 не зазначив конкретну норму права, яку б суд касаційної інстанції застосував усупереч висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 3 березня 2016 року. Враховуючи, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК , суд позбавлений можливості самостійно зробити висновок, яку саме норму (норми) КПК , за змістом заяви, заявник розцінює як застосовані касаційним судом усупереч висновку, викладеному в зазначеній постанові Верховного Суду України.

Як убачається зі змісту постанови № 5-347кс15 від 3 березня 2016 року, предметом перегляду Верховного Суду України було застосування судом касаційної інстанції норм права, які містяться в статті 24 і частині четвертій статті 394 КПК у аспекті права «іншої особи» на перегляд судом вищого рівня судового рішення, що стосується її прав, свобод та інтересів, хоча така особа і не брала участь у судовому розгляді (не була учасником судового засідання). При цьому Верховний Суд України дійшов висновку про те, що відсутність «інших осіб» у вичерпному переліку суб'єктів оскарження, передбаченому статтею 394 КПК , за умови, що судове рішення стосується їх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою в доступі до правосуддя та звернення до суду вищої інстанції, що передбачено частиною другою статті 24 цього Кодексу .

Зіставлення висновку в доданій до заяви постанові Верховного Суду України від 3 березня 2016 року та висновку в оскаржуваному рішенні суду касаційної інстанції про неможливість перегляду в апеляційному порядку ухвал слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про незаконне тримання під вартою, свідчить про те, що висновки Верховного Суду України стосувалися інших норм, передбачених КПК , ніж ті, щодо яких міститься висновок в оскаржуваному рішенні касаційного суду.

Крім того відповідно до статті 449 КПК до заяви про перегляд судового рішення додаються копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву.

Заявник у заяві окрім ухвал апеляційного та касаційного суду, просить скасувати ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду

м. Дніпропетровська від 31 серпня 2017 року, проте як вбачається із ухвали апеляційного суду, в апеляційному порядку оскаржувалася ухвала слідчого судді вищезазначеного суду від 20 липня 2017 року про незаконне тримання під вартою, а тому заявнику необхідно уточнити про перегляд якої ухвали слідчого судді подано заяву та надати відповідну ухвалу.

Зазначені недоліки, встановлені при перевірці відповідності заяви вимогам КПК , перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження.

Відповідно до частини другої статті 450 КПК , якщо заяву подано без додержання вимог статей 448 і 449 КПК , заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

На підставі наведеного, керуючись статтею 450 КПК,

у х в а л и в:

Про недоліки заяви повідомити ОСОБА_1 і надати йому строк для їх усунення до 3 листопада 2017 року.

У разі, якщо зазначені недоліки не буде усунено в установлений строк, заяву буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_2