ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336/4263/17
№ 1-кп/336/89/18
6 квітня 2018 року м. Запоріжжя Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-04.04.2016 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
3 липня 2017 року приблизно о 3-30 годині ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, перебуваючи біля торгівельного центру «АТБ» по вул. Чарівній, 145-Б в м. Запоріжжі, діючи повторно та з корисливих мотивів, а саме, з метою власного збагачення, шляхом обману попросив для здійснення телефонного дзвінка у ОСОБА_5 належний останньому мобільний телефон «Samsung», моделі GT-S7262, у корпусі білого кольору, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , вартістю 1000 гривень, після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, разом з вказаним телефоном зник з місця пригоди, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.
Обвинувачений свою провину в викладеному вище визнав частково, про обставини скоєного дав відповідні написаному вище свідчення та пояснив, що 3 липня 2017 року приблизно о 3-30 год. він знаходився біля магазину «АТБ» по вул. Чарівній, що на зупинці громадського транспорту «Вул. Заводська» в м. Запоріжжі. З ним був потерпілий ОСОБА_5 , вони познайомились у той день, раніше він його не знав. Із ОСОБА_5 вони разом вживали алкогольні напої: пиво та горілку. Обвинувачений мав зателефонувати друзям для того, щоб його забрали додому, та попросив у ОСОБА_5 його телефон. ОСОБА_5 дав ОСОБА_4 свій телефон, останній зателефонував, але не додзвонився та віддав телефон потерпілому. Через кілька хвилин обвинувачений знов поросив телефон у потерпілого, той його дав, та обвинувачений подзвонив до таксі, потім він почав дзвонити знову друзям, при цьому не швидкими кроками почав відходити уздовж дороги, додому. Обвинувачений пішов додому, так як друзі та із таксі йому не передзвонили. Обвинувачений вважає, що потерпілий бачив як він уходив, але питань йому не задавав та його не зупиняв. Коли обвинувачений вже підійшов додому біля нього зупинились два поліцейські автомобілі, обвинувачений злякався, так як перебував на іспитовому строку, та подумав, що потерпілий приїхав за телефоном, тому викинув його телефон у кущі. ОСОБА_4 затримали та привезли до Шевченківського відділення поліції, потерпілий там вже був та указав на те, що ОСОБА_4 заволодів його телефоном. У відділенні поліції ОСОБА_4 вину свою не визнавав, не зізнався у тому, що він забрав телефон у потерпілого. Наступного дня обвинувачений прийшов на місце, де викинув телефон, та знайшов його там. Узявши телефон із собою, він направився до військового містечка, там телефон було запропоновано знайомому обвинуваченого ОСОБА_6 , продаж було здійснено за 300 гривень. Також ОСОБА_4 додав, що бажання незаконно заволодіти телефоном у нього не було.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину при вище викладених обставинах повністю доведена.
Так, потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 3 липня 2017 року близько 3-30 год. він знаходився біля магазину «АТБ» по вул. Чарівній. Там він вживав пиво, познайомився з обвинуваченим, раніше він його не знав. У потерпілого був мобільний телефон «Самсунг Галакси». Потерпілий разом із обвинуваченим спілкувались, коли останній попросив подзвонити з його телефону, потерпілий дав свій телефон, обвинувачений відійшов трохи у сторону, потім віддав телефон та сказав, що нікому не додзвонився. Далі вони продовжили спілкування. Через деякий час ОСОБА_4 знову попросив телефон, потерпілий дав йому його, обвинувачений взяв телефон та, тримаючи його біля вуха, відійшов, потім зайшов за магазин «АТБ». Потерпілий побіг за ним за магазин, але обвинуваченого там вже не було, він з телефоном зник. Телефон потерпілому повернули працівники поліції.
Дійсно, відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, складеного 03.07.2017 року слідчим Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , ОСОБА_5 о 5-30 год. того ж дня заявив до Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до обставин якого 03.07.2017 року приблизно о 3-30 год. невідомий на ім`я ОСОБА_8 , знаходячись біля магазину «АТБ» по вул. Чарівній, 145-Б в м. Запоріжжі шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном «Samsung».
Крім того, з рапорту помічника чергового по Шевченківському відділенню поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 від 03.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_5 о 3-47 год. того ж дня звернувся до Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області із повідомленням про шахрайство, вчинене за півгодини до того невідомим чоловіком біля супермаркету «АТБ», який взявши подзвонити мобільний телефон «Samsung», втік у бік вул. Бочарова.
Згідно складеного 13 липня 2017 року протоколу слідчим Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_7 було проведено пред`явлення ОСОБА_5 особи для впізнання по фотознімкам. В ході проведення зазначеної слідчої дії названий потерпілий впізнав на одному із пред`явлених фотознімків ОСОБА_4 , як особу, яка 03.07.2017 року шахрайським шляхом заволоділа його мобільним телефоном «Samsung».
Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_10 пояснив, що у 2017 році, десь влітку чи на початку осені, він через свого брата ОСОБА_11 за 300 грн. придбав телефон «Самсунг», у корпусі білого кольору. Брат свідка сказав, що цей телефон ОСОБА_4 йому передав для продажу. Одразу ж в цей день телефон він подарував своїй тещі ОСОБА_12 , яка мешкає разом з ним. Ні свідок, ні його брат не знали, що телефон викрадений. Врешті, вказаний телефон свідок забрав у тещі та віддав слідчому, гроші за телефон повернув обвинуваченому.
Крім того, у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 підтвердив суду, що обвинувачений - його знайомий, а ОСОБА_5 він не знає. Влітку 2017 року він знаходився на ринку по вул. Військбуд. У вечірній час до нього підійшов ОСОБА_4 та запропонував купити у нього телефон «Самсунг» білого кольору. ОСОБА_4 не казав, чий це телефон, а продавав його як свій. Свідок сказав, що в нього не має грошей та зателефонував своєму брату, щоб запропонувати йому телефон. Через деякий час брат свідка під`їхав до них, свідок особисто показав телефон своєму брату та сказав, що він коштує 300 грн., таку ціну запропонував йому ОСОБА_4 . Свідок казав братові, що телефон ОСОБА_4 і що, останній передав йому телефон для продажу. Брат свідка забрав телефон - гроші були передані ОСОБА_4 . Через декілька днів до свідка прийшов ОСОБА_4 із працівниками поліції, свідок подзвонив своєму брату та той повернув телефон.
Згідно власної заяви свідок ОСОБА_10 добровільно видав слідчому Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області мобільний телефон «Samsung», моделі GT-S7262 у корпусі білого кольору, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 .
Відповідно до протоколу огляду предмету, складеного 13 липня 2017 року слідчим Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_7 , за участю потерпілого ОСОБА_5 був проведений огляд належного останньому мобільного телефону «Samsung», моделі GT-S7262 у корпусі білого кольору, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , який був викрадений у потерпілого 03.07.2017 року.
Постановою слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_7 від 13.07.2017 року виданий ОСОБА_14 та оглянутий слідчим 13 липня 2017 року мобільний телефон «Samsung», моделі GT-S7262 у корпусі білого кольору, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.
Як слідує із висновку від 14.07.2017 року суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Нотаріус», яке діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 16656/14 від 07.07.2014 року, виданого Фондом державного майна України, ринкова вартість мобільного телефону «Samsung», моделі GT-S7262, з урахуванням зносу, станом на 03.07.2017 року складає 1000 гривень.
Згідно складеного слідчим Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 протоколу 20 липня 2017 року на ділянці місцевості біля магазину «АТБ», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 145-Б, було проведено слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_4 , який під час вказаної слідчої дії пояснив, яким чином та при яких саме обставинах приблизно о 3-30 год. 3 липня 2017 року він заволодів мобільним телефоном потерпілого. Детальний хід проведеного слідчого експерименту вбачається із доданого до протоколу диска для лазерних систем зчитування з відповідним відеозаписом на ньому.
Перелічені вище та перевірені під час судового розгляду докази є допустимими та належними, вони отримані у законному порядку, є конкретними та узгоджуються між собою, з них послідовно та логічно вбачаються установлені судом обставини справи.
Проаналізувавши вищевказану сукупність досліджених достовірних та перевірених у судовому засіданні доказів, з яких узгоджено вбачаються встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому злочині при вищевикладених судом обставинах доведена повністю.
Отже, підстав для будь-яких розумних сумнівів щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 у заволодінні майном ОСОБА_5 шляхом обману, під час судового розгляду справи встановлено не було, а тому суд дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
При цьому суд критично оцінює вищезазначені показання обвинуваченого, який під час судового розгляду себе винуватим у шахрайстві фактично не визнав, бо зазначив про відсутність у нього наміру на обман потерпілого, розцінюючи такі показання обвинуваченого, як обрану ним позицію захисту через намір ввести суд в оману задля уникнення відповідальності за вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінально-караного діяння.
Отже, суд, на виконання вимог ст. 67 КПК України, аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням наведені докази, з урахуванням їх допустимості, належності достатності, об`єктивності та достовірності, враховуючи, що по справі було забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд усіх її фактичних обставин, дійшов висновку про доведеність пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення.
Питання призначення покарання судом вирішується у відповідності до загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, де поряд із кваліфікацією дій винуватої особи враховується й ряд інших чинників.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При цьому, обвинувачений обставини учиненого ним шахрайства оспорював, свою провину в обсязі, що інкримінувався та знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, фактично не визнав, через що суд не вбачає його щирого каяття у скоєному злочині.
При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги вищевказані обставини, враховує ступінь тяжкості учиненого злочину, який закон відносить до категорії злочинів середньої тяжкості, фактичні обставини вчиненого, зокрема, наслідки протиправне позбавлення потерпілого права на майно, суд враховує й відомості про особу винуватого: повнолітній, не інвалід, не працює, не навчається, на психіатричних та наркологічних обліках не перебуває.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 за скоєний злочин покарання у виді позбавлення волі на строк, в межах санкцій відповідного закону про кримінальну відповідальність, зважаючи на можливість виправлення обвинуваченого, який вчинив злочин перебуваючи на іспитовому строку (ст. 75 КК України), лише шляхом строкової ізоляції від суспільства.
На думку суду, вказане покарання випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, отже, воно буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так й іншими особами, тобто покарання, що призначається, досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Враховуючи особу судимого за корисний злочин обвинуваченого, судом не встановлено достатніх підстав для застосування при призначенні йому покарання положень ст. 69 КК України, як не встановлено і законних підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання, що призначається.
Крім того, обвинувачений невідбув повністю покарання за вироком суду від 04.04.2016 року, а тому суд застосовує положення ст. 71 КК України та призначає йому остаточне покарання за сукупністю вироків.
Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу не надійшло.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.04.2016 року, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу його фактичного затримання.

Речові докази, що передані на зберігання потерпілому, залишити останньому за їх належністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченим, захисникам, потерпілим, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченим, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1