Кременчуцький районний суд Полтавської області
Справа № 1-16/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2010 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Клименко С. М.

при секретарі Мойленко А.О.

з участю прокурора Хіневич І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, нежонатого, непрацюючого, раніше судимого:

1)28 серпня 2007 року Кременчуцьким районним судом за ч. 3 ст.185 КК

України до 3 років позбавлення волі звільненого від відбування покарання на підставі ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком два роки,

2)17 лютого 2009 року Кременчуцьким районним судом за ч.2 ст.190 КК

України до штрафу в сумі 1360 грн., який сплачено 1 лютого 2009 року

в скоєні злочину, передбаченого ч. 1ст.389 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи засудженим 17 лютого 2009 року Кременчуцьким районним судом за ч.2 ст.190 КК України до штрафу в сумі 1360 грн. і достовірно знаючи, що він зобов`язаний сплатити штраф в місячний термін після набрання вироком чинності тобто до 5 квітня 2009 року, штраф не сплатив, заходів до працевлаштування не вжив. Після передачі для примусового виконання вироку суду до відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції станом на 23 липня 2009 року штрафу не сплатив після неодноразових викликів до відділу державної виконавчої служби, куди він не з`являвся без поважних причин та попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати штрафу, тим самим ухиляючись від його сплати. Штраф ним сплачено 1 лютого 2009 року. В судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 винним себе в пред'явленому обвинуваченні визнав повністю, про обставини вчиненого пояснив так, як це викладено в мотивувальній частині вироку, правильно розуміючи обставини справи і у суду немає сумнівів в істинності та добровільності його позиції.

Крім особистих визнань, винність ОСОБА_1 підтверджується всебічно, повно і об'єктивно матеріалами справи, які суд визнає достовірними, достатніми і допустимими, і які ніким із учасників процесу не оспорюються.

Оскільки обвинувачення визнано підсуднім ОСОБА_1, фактичні обставини справи ніким не оспорюються, то в відповідності до ст.299 КПК України суд вважає недоцільним досліджувати докази в відношенні фактичних обставин справи, роз'яснивши підсудному ОСОБА_1, що він при таких обставинах позбавляється права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Виходячи із наданих матеріалів і пояснень підсудного ОСОБА_1, суд кваліфікує його дії за ч.1 ст.389 КК України, оскільки він ухилявся від сплати штрафу будучи засудженим до цього виду покарання.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого, особу підсудного ОСОБА_1, який характеризується позитивно, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують його відповідальність.

Так, ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому, сплатив штраф, і суд визнає ці обставини пом'якшуючими його відповідальність.

Обставин, що обтяжують його відповідальність в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що підсудному ОСОБА_1 має бути призначене покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів не пов`язане з позбавленням волі, тому призначає йому покарання в виді обмеження волі і на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільняє від відбування покарання з іспитовим строком та випробуванням.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.389 КК України призначивши покарання в виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Кременчуцького районного суду від 28 серпня 2007 року у виді і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання ОСОБА_1 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і 2 (два місяці).

Відповідно до ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком терміном 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_1 покласти обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, куди періодично з'являтися для реєстрації та повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_1 залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області на

протязі 15 днів з дня його проголошення всіма учасниками процесу через Кременчуцький

районний суд.

Суддя С. М. Клименко