Справа № 357/8741/17
1-кп/357/42/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.01.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

представника потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонно го суду Київської області, угоду про примирення у судовій справі з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, не заміжньої, з вищою освітою, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючу медичною сестрою КЗБМР «Білоцерківської міської лікарні №3», проживаючу в АДРЕСА_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 раніше судиму:
1) 27.07.2015 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу 850 грн., 13.07.2017 сплачено, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
06.07.2017 року близько 15 години 15 хвилин ОСОБА_4 знаходячись в торгівельному залі магазину ТОВ «РУШ» «Єва 398», який розташований на Соборній площі 11-а в м. Біла Церква Київської області, умисно, з корисливих намірів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, із полиці взяла туалетну воду «CHRISTIAN LACROIX» об`ємом 50 мл загальною вартістю 669 гривень, належного ТОВ «РУШ», та поклала до свого портфеля.
Після чого, ОСОБА_4 , бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, пройшла через вхідний турнікет вищевказаного магазину, та не розрахувавшись на касі магазину за вказану туалетну воду «CHRISTIAN LACROIX» об`ємом 50 мл, покинула приміщення магазину. Викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила ТОВ «РУШ» майнової шкоди, яка згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 18.07.2017 року, становить 669 (шістсот шістдесят дев`ять гривень).
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Між сторонами кримінального провадження представником потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 досягнуто та підписано угоду про примирення від 28 липня 2017 року, яку подано з обвинувальним актом до суду, за змістом якої сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік з покладенням обвоязків, пердабчених п.п.1,2 ч.1, п.п. 1,2, ч. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
У судовому засіданні обвинувачена після роз`яснення їй суті обвинувачення, визнала свою вину у скоєнні інкримінованого злочину за ч. 2 ст. 185 КК України. Також пояснила суду, що розуміє права, надані їй законом, угоду укладає добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди зрозумілі, готова виконати умови угоди та понести визначене в ній покарання. Просила затвердити зазначену угоду.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 просила затвердити угоду про примирення та заявила, що зазначену угоду укладено добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення , суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду про примирення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України, віднесений до злочину середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої.
Крім того, обвинуваченій роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини п`ятої статті 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена не заперечувала проти затвердження угоди.
Представнику потерпілого ОСОБА_5 відповідно до умов угоди роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; не роз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Виходячи з умов угоди, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, представнику потерпілого зрозумілі.
Також, в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення обвинуваченої, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України,є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої,відповідно до ст. 67 КК України,не встановлено.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 та призначення останній узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.314, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 28.07.2017 року про примирення, між сторонами судового провадження представником потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 у вчиненні злочину , передбаченого ч 2 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджену сторонами в угоді про примирення міру покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1, п. 1, 2 ч. 2 ст. 76 КК України , а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого;
4) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: флакон туалетної води «CHRISTIAN LACROIX» об`ємом 50 мл, який зберігається в камері зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області повернути потерпілому ТОВ «РУШ».
ДВД диск з відеозаписом з магазину «Єва» зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1