Провадження № 1-кп/756/1110/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2017 року м.Київ

Оболонський районним суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 20.10.2008 року, за ч. 4 ст. 187, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 6 (шість) місяців з додатковим покаранням у вигляді конфіскації майна. 03.08.2016 року звільненого з Шосткинської ВК № 66 по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
24.10.2017 року приблизно о 01 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи, на паркувальному майданчику супермаркету «АТБ», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 22, помітив розташований, легковий автомобіль, марки «Daewoo Lanos», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 . Підійшовши до вказаного автомобіля, ОСОБА_5 , помітив в салоні даного автомобіля, планшет, марки «Samsung GALAXY TAB 4», IMEI: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , білого кольору, вартістю 3500 гривень (згідно довідки вартості).
В цей час у нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 , підняв із землі камінь, який лежав біля вищезазначеного автомобіля, підійшов до правої передньої дверцяти вищезазначеного автомобіля, та за допомогою знайденого ним каменю, розбив скло вікна правих передніх дверей автомобіля, марки «Daewoo Lanos», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, з метою власного збагачення з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , через розбите вікно передніх правих дверей, проник до салону автомобіля, марки «Daewoo Lanos», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , де з передньої панелі приладів, викрав планшет, марки «Samsung GALAXY TAB 4», IMEI: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , білого кольору, вартістю 3500 гривень (згідно довідки вартості), який належить ОСОБА_6 та тримаючи його в руці залишив місце вчинення злочину із викраденим ним майном.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 3500 грн.

30.11.2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст.185 КК України, щодо узгодженого покарання в виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки., щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення.
Прокурор у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Потерпілий ОСОБА_4 просив затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, в обсязі підозри, погодилася на застосування до нього узгодженого виду і міри покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення і що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Зобов`язання взяті на себе обвинуваченою за угодою про примирення можливі для виконання.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст.185 КК України є правильною. Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.
Судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін.
Виходячи з викладеного, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 471 КПК України, ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджена міра покарання - у виді штрафу, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених в ст. 65 КК України.
Керуючись ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 30 листопада 2017 року, про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) не виїжджати за межі України без дозволу органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції), повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, а засудженим - з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1