Номер провадження: 11-кп/785/417/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
01.09.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в рамках розгляду апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_9 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 29.12.2016 року, відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеси, громадянина України, має середню освіту, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого,
-обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,
встановив:
Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України і призначено відповідне покарання.
Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України і призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 72 КК України, зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі і звільненоз під варти у залі суду у зв`язку з повним відбуттям покарання.
Не погоджуючись з вироком суду потерпілий ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду і ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому за ч. 1 ст. 121 КК України покарання у вигляді восьми років позбавлення волі, а цивільний позов задовольнити повністю.

В судові засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово не з`являвся, в зв`язку з чим, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06.06.2017 року його було оголошено у розшук.

30.08.2017 року співробітниками Національної поліції обвинувачений ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та доставлений до апеляційного суду Одеської області.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявила клопотання, в якому просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який підтримав заявлене клопотання, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти його задоволення, дослідивши доводи викладені в клопотанні апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 29.12.2016 року ОСОБА_7 був визнаний винуватим за ч.1 ст.121 КК України та йому призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 72 КК України, зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі і звільненоз під варти у залі суду у зв`язку з повним відбуттям покарання.
Положеннями п.4 ч.2 ст.183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України відноситься до категорії тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Разом з тим, як пояснив ОСОБА_7 , увесь цей час він не переховувався від органу досудового розслідування та суду, оскільки він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим судові виклики не отримував. Більш того, його дружина перенесла тяжку операцію на головному мозку та потребує його постійного догляду про, що надав копію виписки із історії хвороби дружини.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 2 зазначеної норми закону передбачає, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

При цьому апеляційний суд враховує, що відповідно до наявних в матеріалах провадження довідок «Укрпошти», вручити поштове повідомлення ОСОБА_7 не надалось можливим та воно повертається за закінченням терміну зберігання.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити частково, застосувавши до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 із забороною йому залишати місце проживання у період часу з 21 год. до 07 год. наступного дня, з покладенням обов`язків, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Клопотання прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 із забороною йому залишати місце проживання у період часу з 21 год. до 07 год. наступного дня, строком на 60 днів, а саме до 31 жовтня 2017 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_7 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.

Строк дії ухвали апеляційного суду Одеської області до 31 жовтня 2017 року включно.

Ухвала апеляційного суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4