В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/864/17
05 грудня 2017 року смт.Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого за вироками Богородчанського районного суду від 11.09.2009 року по ч.3 ст.185, ч.1 cт.296 КК України до покарання у виді 30 діб арешту; від 06.05.2010 року зв ч.3 ст.296 КК України до покарання у виді 45 діб арешту; від 06.10.2010 року за ч.1 ст.185 К України до покарання у виді 45 діб арешту, від 27.10.2011 року за ст. 185 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців; від 14.02.2017 року за ст 185 ч.2 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту;
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України;
ОСОБА_5 вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Злочин вчинив при таких обставинах:
Будучи раніше судимим за скоєння корисливих злочинів, і, маючи непогашену судимість за скоєння крадіжки, ОСОБА_5 2 серпня 2017 року, близько 14 год., в с.Манява Богородчанського району на під`їзній дорозі до Манявського водопаду побачив автомобіль марки «ВАЗ2109», р.н.з. НОМЕР_1 , користувачем якого був ОСОБА_6 . Виявивши, що у автомобілі та поряд з ним нікого не було, ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, вирішив вчинити крадіжку майна з салону авто. З цією метою, діючи умисно, з корисливих спонукань, повторно, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підійшов до автомобіля та рукою розбив ліве заднє вікно. Після цього, відчинивши двері автомобіля, ОСОБА_5 викрав з салону автомобіля та багажного відділення належні ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 1000 грн., USB накопичувач на 32GB, вартістю 280 грн., USB накопичувач на 2 GB, вартістю 140 грн., набір автомобільних ключів, вартістю 2500 грн., зарядний пристрій до телефону, вартістю 150 грн., пластмасовий бачок ємкістю 5 літрів, вартістю 150 грн. у якому знаходився бензин марки А92 в кількості 3 літри, вартістю 24,35 грн. за 1 літр, а також матерчатий рюкзак, вартістю 250 грн. Своїми діями заподіяв майнової шкоди потерпілому ОСОБА_6 на суму 4543,05 грн. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.
5 серпня 2017 року близько 18 год. ОСОБА_5 перебував на території господарства ОСОБА_8 , що в АДРЕСА_2 , де виконував роботи за наймом. Закінчивши роботу, ОСОБА_5 побачив на сходах будинку мобільний телефон марки «Alkatel one toch 5020D». Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 вирішив вчинити крадіжку телефону. Діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 викрав вказаний мобільний телефон вартістю 900 грн. і покинув з ним господарство потерпілої.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих дій визнав повністю. Пояснив, що 2 серпня 2017 року близько 14 год. повертався з ріки де купався та розпивав спиртні напої з друзями. Вийшовши на дорогу, яка веде до Манявського водопаду, виявив залишений туристами автомобіль. Будучи у нетверезому стані вирішив вчинити крадіжку. З цією метою обмотав футболкою кулак і вдарив рукою по вікні у задніх дверях автомобіля, при цьому розбив скло. Відчинивши двері, проник до салону. Оскільки спрацювала сигналізація, то підняв капот автомобіля і зняв клеми з акумуляторної батареї, внаслідок чого сигналізація відключилась. Після того в салоні автомобіля знайшов гроші у сумі 1000 грн., два флеш накопичувачі, а з багажного відділення, куди проник шляхом відкидання заднього сидіння, витягнув набір інструментів та пластикову каністру. З викраденим рушив геть. Але, виявивши на дорозі людей, пішов неужитками та чагарниками. По дорозі не зміг нести усе викрадене, тому спершу викинув каністру, а також заховав набір інструментів, щоб потім їх відшукати. Гроші витратив на власні потреби, а одну з флешок передав ОСОБА_9 , аби він знайшов на неї покупця.
5 серпня, разом зі знайомим ОСОБА_10 виконували роботи по найму у господарстві ОСОБА_8 , яка у вечері їх погостила. Будучи у стані сп`яніння, коли повертався додому, побачив на сходах мобільний телефон білого кольору. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав мобільний телефон, з якого витягнув дві сім карти. Згодом, під час розслідування справи повернув мобільний телефон працівникам поліції, а сімкарти віддав безпосередньо потерпілій. У скоєному щиро розкаявся.
Не оспорюючи фактичні обставини справи, їх кваліфікацію, підсудний вказав про недоцільність дослідження доказів по справі. Вказану позицію підтримали прокурор та захисник. Тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за пред`явленим обвинуваченням за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його характеристику з місця проживання, ставлення до вчиненого ним діяння, обставини, за яких злочини було вчинено. Обставиною, що обтяжує покарання є скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття і сприяння розкриттю злочинів.
Виходячи з наведеного, з урахуванням особи винного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах передбачених санкцією статті 185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі. Таке покарання суд вважає необхідним для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів. Більш м`яке покарання на думку суду буде недостатнім для досягнення цілей кримінального провадження.
Враховуючи наявність ризиків, визначених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор, з метою запобігти спробам ухилитись від відповідальності та забезпечення виконання вироку, обраний раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слід продовжити до вступу вироку в законну силу.
Долю речових доказів слід вирішити у порядку ст 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, що був застосований до ОСОБА_5 продовжити до вступу вироку в законну силу.
Строк відбування покарання слід рахувати з 15 листопада 2017 року.
Речовий доказ - мобільний телефон «Alkatel one toch 5020D»поврентуи у розпорядження потерпілої.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.
Суддя