У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04. 12. 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі засідань суду, в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №9, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000070 від 19. 07. 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №9, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000070 від 19. 07. 2017 року.

Відповідно до вимог поданої скарги скаржник просив слідчого суддю зобов`язати уповноваженого Київської місцевої прокуратури №9 прокурора у кримінальному провадженні №0000070 від 19. 07. 2017 року повернути ОСОБА_4 майно та кошти, тимчасово вилучені у нього згідно з протоколом огляду від 11 серпня 2017 року.

Представник скаржника в судовому засіданні подану скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі та просив слідчого суддю про задоволення скарги.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги посилаючись на те, що 09. 10. 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000070 від 19. 07. 2017 року направлений до суду, а тому відсутні підстави для розгляду питання про повернення тимчасово вилученого майна слідчим суддею, оскільки стадія досудового розслідування у данному кримінальному провадженні завершена.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно положень ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, а саме нездійснення процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, у тому числі володільцем тимчасово вилученого майна.
Слідчим суддею встановлено, що СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000070 від 19. 07. 2017 року. Процесуальним керівником у вказаному кримінальному провадженні було призначено прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5 .

Так вбачається, що в поданій скарзі скаржник оскаржує бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №9, яка полягає у неповерненні ОСОБА_4 тимчасово вилученого у нього майна, вилученого згідно з протоколом огляду від 11 серпня 2017 року у кримінальному провадженні №0000070 від 19. 07. 2017 року.

Згідно вимог ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Встановлено, що на даний час досудове розслідування кримінального провадження №0000070 від 19. 07. 2017 року завершено та 09. 10. 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України та за фактом вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, внесеного до ЄРДР за №0000070 від 19. 07. 2017 року, передано до суду, для розгляду по суті.

Стаття 6 Конституції України вказує на те, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Крім того, положення статті 19 Конституції України наголошує на тому, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до Засад державної політики України в галузі прав людини, затверджених Постановою Верховної Ради України від 17.06.1999 року №757-XIV, обмеженість свободи держави, її органів і посадових осіб визнається відповідно до принципу, згідно з яким дозволено лише те, що прямо передбачається законом.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Таким чином, слідчий суддя - це суддя, уповноважений забезпечувати законність та обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні у кримінальній справі, до компетенції якого належить прийняття рішення про застосування заходів кримінального процесуального примусу, проведення слідчих та інших процесуальних дій, що обмежують конституційні права людини, розгляд скарг на дії (бездіяльність) та рішення особи, яка провадить дізнання, слідчого і прокурора.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які беруть участь у кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження у справі на досудових стадіях. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінально-процесуальної функції, яка полягає у забезпеченні законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні у кримінальній справі.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
З огляду на викладене вище, зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини справи, у зв`язку із завершенням стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000070 від 19. 07. 2017 року, обвинувальний акт у якому направлений до суду, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 167, 169, 303307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні скарги.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1