Справа № 761/5157/18
Провадження № 1-кс/761/3633/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , який було накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва.

Відповідно до клопотання, старшим слідчим СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0012921 від 28.10.2015, в рамках якого слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва 3 листопада 2015 року накладено арешт на об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , однак на даний час відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення, у зв`язку з чим адвокат ОСОБА_3 просить скасувати згаданий арешт.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився.

Проаналізувавши доводи клопотання, приходжу до наступного висновку.

Як вбачається зі змісту клопотання, ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0012921 від 28.10.2015, в рамках якого слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва 3 листопада 2015 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Також слід зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, з урахуванням того факту, що адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, а відтак безпосередньо не довів як процесуальної актуальності цього клопотання, так і свої вимоги, заявлені у клопотанні, зокрема пересвідчитись у достовірності доданих до клопотання матеріалів не виявилось можливим, оскільки згадані матеріали подані у копіях, що не узгоджується з положеннями ст. 99 КПК України в частині обов`язку сторони кримінального провадження надати суду оригінал документа, тому підстав для задоволення даного клопотання немає.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , який було накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1