Справа №591/3808/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/447/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянула в порядку письмового провадження в м. Суми провадження за апеляційними скаргами ТОВ «Перші ВЛТ Технології» в особі представника адвоката ОСОБА_5 , власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 05 вересня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Сумській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку в приміщенні грального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 (приміщення з офісними та торгівельними приміщеннями колишній «Будинок побуту»).

Згідно з ухвалою слідчого судді, старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Сумській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_9 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено 02.09.2017 року під час обшуку в приміщенні грального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований в нежитловому приміщенні за адресою: м. Суми, вул. Охтирська, 18 (приміщення з офісними та торгівельними приміщеннями колишній «Будинок побуту»).

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, представник ТОВ «Перші ВЛТ Технології» - адвокат ОСОБА_5 та власники майна подали апеляційні скарги.

В яких, представник ТОВ «Перші ВЛТ Технології» вважаючи, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст.370 КПК України, а судовий розгляд здійснений з грубими порушеннями кримінального процесуального закону, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого мотивуючи тим, що:

- слідчий суддя не перевірив наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, а наявні матеріали не підтверджують факт причетності ТОВ «Перші ВЛТ Технології» до розслідуваного злочину;

- клопотання про арешт майна подане без додержання вимог ст.171 КПК України, оскільки слідчий у клопотанні не зазначив відомості про власника (володільця) майна, про арешт якого ставив питання, і як наслідок, судовий розгляд відбувся без виклику та за відсутності представника володільця майна;

- клопотання не містить посилань на норми конкретної частини ст.170 КПК України, яка б слугувала правовою підставою накладення арешту на це майно, а тому слідчий суддя наклавши арешт з усіх чотирьох підстав, вийшов за рамки своїх повноважень;

- значна частина вилученого майна, зокрема, роутери, монітори, клавіатури тощо, в жодному випадку не можуть містити будь-якої значимої інформації для встановлення істини у кримінальному провадженні, а тому воно не може вважатися і речовим доказом;

- майно було вилучене в рамках кримінального провадження №0000031, яке відкрито за фактом злочину ще в травні 2017 року, однак зв`язку між вилученим майном і злочином, що розслідується, немає, натомість за вказаною адресою ТОВ «Перші ВЛТ Технології» здійснює виключно законну господарську діяльність із розповсюдження державних лотерей оператора ТОВ «М.С.Л.», що підтверджується укладеними договорами передоручення та передачу у використання невиключної ліцензії на використання програмного забезпечення, що призначене для забезпечення роботи лотерейного обладнання;

- стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, які зумовлюють необхідність накладення арешту на майно;

- накладення арешту на майно призведе до нерозумного і неспіврозмірного обмеження права власності та законної господарської діяльності товариства із розповсюдження державних лотерей.

У своїх апеляційних скаргах власники майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 просять ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на належні їм мобільні телефони скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання про накладення арешту на: мобільний телефон, вилучений у ОСОБА_6 , марки «LENOVO», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з абонентським номером НОМЕР_3 , мобільний телефон, вилучений у ОСОБА_7 марки «DOOGEE», IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 з абонентським номером НОМЕР_6 .

В обґрунтування своїх вимог апелянти зазначають, що на момент розгляду клопотання про арешт вилученого в ході обшуку майна, серед якого були і їхні особисті телефони, суду не була надана об`єктивна інформація щодо майна, в результаті чого було накладено арешт і на їхні телефони. Зокрема, слідчий суддя не звернув уваги, що матеріали клопотання не містять жодних доказів про можливий зв`язок чи їхніх мобільних телефонів з кримінальним провадженням, а тому безпідставно наклав на них арешт. Також апелянти вказують, що крім цього, орган досудового розслідування не дотримався вимог про строк звернення з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки саме клопотання було подане до суду поза межами 48 год., як того вимагає ч.5 ст.171 КПК України.

Оскільки всі учасники судового провадження, а саме апелянти: представник ТОВ «Перші ВЛТ Технології», власники майна, та прокурор подали заяви про здійснення провадження за їх відсутності, тому колегія суддів на підставі ст. 406 КПК України ухвалює судове рішення за результатами письмового провадження.

Так, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Перші ВЛТ Технології» в особі представника адвоката ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, а апеляційні скарги власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підлягають до задоволення з таких підстав.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, у провадженні слідчого відділу управління СБ України в Сумській області знаходиться кримінальне провадження №0000031 від 12.05.2017, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 258-5, ч. 1 ст. 203-2 КК України, відповідно до яких встановлено, що на території м. Суми та Сумської області групи невстановлених осіб, перебуваючи у попередній змові, вчиняють умисні дії з метою фінансового та матеріального забезпечення терористичних організацій самопроголошених «ДНР» та «ЛНР», кошти отримуються зокрема шляхом здійснення протиправної діяльності, що полягає в обладнанні на території м. Суми гральних салонів під брендом « ІНФОРМАЦІЯ_1 », частина прибутку від роботи яких направляється на забезпечення потреб незаконних збройних формувань т.зв. «ДНР» та «ЛНР», шляхом переказу коштів на «електронні гаманці» небанківських платіжних систем «ЯндексДеньги» та «KIWI».

02 вересня 2017 року під час обшуку на підставі ухвали у гральному закладі під брендом « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою м. Суми, вул. Охтирська, 18 (приміщення з офісними та торгівельними приміщеннями колишній «Будинок побуту») та функціонує від імені ТОВ «М.С.Л.» та ТОВ «Перші ВЛТ Технології», слідчим були виявлені та вилучені зазначені у клопотанні предмети та документи, тому беручи до уваги вищевикладене, з метою збереження речових доказів, а також конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру, слідчий просив накласти арешт на вказане майно.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання обґрунтоване та задовольнив його та задовольнив його і з таким висновком погоджується і колегія суддів.

Приписами ч.1 ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є, зокрема, доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 вказаної статті Кодексу арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

В такому випадку, відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з клопотання про накладення арешту на вилучене майно, слідчий обґрунтовував його тим, що речі, вилучені в ході санкціонованого обшуку 02.09.2017 року, мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та вони відповідають вимогам п.1 ч.2 ст.170 КПК України, є засобами та предметами вчинення злочину та існує реальна загроза у їх знищенні, зміненні, спотворенні.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя врахував наведені вище вимоги закону та прийшов до обґрунтованого висновку, що системні блоки та інша комп`ютерна техніка відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів своєю ухвалою наклав на них арешт.

Погоджується колегія суддів і з висновками слідчого судді про те, що комп`ютерна техніка, на яку слідчим суддею накладено арешт, як матеріальний об`єкт, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки може бути використана як доказ існування факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в межах якого вилучені.

Твердження та вимоги апеляційної скарги представника ТОВ «Перші ВЛТ Технології» - адвоката ОСОБА_5 , з яких він просить ухвалу слідчого судді скасувати, по суті не містять переконливих доводів, підтверджених доказами, з яких суд апеляційної інстанції міг зробити висновок про необґрунтованість ухвали.

Так, доводи адвоката ОСОБА_5 з приводу того, що слідчий суддя не перевірив наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, а наявні матеріали не підтверджують факт причетності ТОВ «Перші ВЛТ Технології» до розслідуваного злочину, не заслуговують на увагу.

Згідно з п.1 ч.3 ст.132 КПК України при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження обов`язок доведення обґрунтованості підозри щодо вчинення кримінального правопорушення покладено на слідчого, прокурора.

Як убачається з клопотання, у провадженні слідчого відділу УСБУ в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 12.05.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258-5, ч.1 ст.203-2 КК України.

Слідчий посилався на те, що на території м. Суми та Сумської області групи невстановлених осіб, перебуваючи у попередній змові, вчиняють умисні дії з метою фінансового та матеріального забезпечення терористичних організацій самопроголошених «ДНР» та «ЛНР», кошти отримуються, зокрема, шляхом здійснення протиправної діяльності, що полягає в обладнанні на території м. Суми гральних салонів під брендом « ІНФОРМАЦІЯ_1 », частина прибутку від роботи яких направляється на забезпечення потреб незаконних збройних формувань т.зв. «ДНР» та «ЛНР», шляхом переказу коштів на «електронні гаманці» небанківських платіжних систем «ЯндексДеньги» та «KIWI».

За результатами проведених комплексів пошукових заходів встановлено, що робота вказаних гральних салонів під трендом «Золота підкова» координується регіональним представництвом ТОВ «М.С.Л.» в Сумській області ТОВ «Євротрейд-Суми», Чернігів», що розташоване за адресою: м. Суми, вул. Пролетарська (Ярослава Мудрого), буд.40. При цьому, згідно з інформацією, що знаходиться на офіційному сайті ТОВ «М.С.Л.», гральний заклад під трендом «Золота підкова», за адресою: м. Суми, вул. Охтирська, 18, працює від товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлото-Київ».

У зв`язку з цим, 02.09.2017 року на підставі ухвали слідчого судді проведено санкціонований обшук у приміщенні за адресою: м. Суми, вул. Охтирська, 18, у ході якого було вилучену комп`ютерну техніку та інше майно, зазначене у клопотанні.

Крім того, матеріали клопотання містять інші дані, а саме протокол допиту свідка ОСОБА_10 згідно якого вбачається можлива діяльність, пов`язана з наданням грального бізнесу у салоні « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: м. Суми, вул. Охтирська, 18. (а.с. 13-14).

Таким чином, доводи апеляційної скарги адвоката щодо не перевірки слідчим суддею наявності обґрунтованої підозри про вчинення кримінального правопорушення, не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки висновки слідчого судді ґрунтуються на матеріалах доданих до клопотання слідчого, які були досліджені в ході розгляду клопотання.

Посилання апелянта на неврахування слідчим суддею наслідків арешту майна, розумності та співмірності не ґрунтуються на матеріалах справи, носять декларативний характер та не містять посилання на факти, які конкретно на це вказують, колегією суддів таких фактів також не встановлено.

Твердження адвоката про те, що слідчий у клопотанні не зазначив відомості про власника (володільця) майна, про арешт якого ставив питання, і як наслідок, судовий розгляд відбувся без виклику та за відсутності представника володільця майна, не заслуговують на увагу, оскільки згідно клопотання володілець майна дійсно був невідомий, а тому слідчий суддя правомірно розглянув клопотання без його виклику.

При цьому, до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Доводи апеляційної скарги представника ТОВ «Перші ВЛТ Технології» про те, що клопотання слідчого та ухвала слідчого судді не містять правову підставу для арешту майна, колегія суддів вважає надуманими, оскільки із матеріалів провадження вбачається, що клопотання слідчого та ухвала слідчого судді містять вказівки на правові підставі, зазначені у ст.ст. 171, 173 КПК України, для накладення арешту на вказане майно, а саме арешт на майно накладений з метою забезпечення збереження речових доказів.

Що стосується доводів апеляційної скарги, що значна частина вилученого майна, зокрема, роутери, монітори, клавіатури тощо, в жодному випадку не можуть містити будь-якої значимої інформації для встановлення істини у кримінальному провадженні, а тому воно не може вважатися і речовим доказом, то їх також слід визнати безпідставними.

Встановлені слідчим фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що зазначені речі є засобами та предметами вчинення злочину, а отже вони відповідають ознакам, зазначеним в ст.98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою збереження.

Доводи адвоката ОСОБА_5 щодо того, що майно було вилучене в рамках кримінального провадження №0000031, яке відкрито за фактом злочину ще в травні 2017 року, однак зв`язку між вилученим майном і злочином, що розслідується, немає, натомість за вказаною адресою ТОВ «Перші ВЛТ Технології» здійснює виключно законну господарську діяльність із розповсюдження державних лотерей оператора ТОВ «М.С.Л.», що підтверджується укладеними договорами передоручення та передачу у використання невиключної ліцензії на використання програмного забезпечення, що призначене для забезпечення роботи лотерейного обладнання, також не можуть бути прийняті до уваги.

Так, доводи апелянта щодо проведення ТОВ «Перші ВЛТ Технології» законної господарської діяльності по розповсюдженню лотерей, на думку колегії суддів, є такими, що не спростовують висновки слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту, оскільки саме по собі здійснення господарської діяльності ТОВ «Перші ВЛТ Технології», не виключає розумних підозр органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення, а перевірка таких обставин, збір доказів на їх підтвердження або спростування, і є метою проведення досудового розслідування.

У випадку ж якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у розумні строки, згідно ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

При цьому, на переконання колегії суддів, матеріали даного провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості знищення, змінення, спотворення.

Що стосується доводів про нерозумність та неспівмірність арешту майна, то колегія суддів вважає, що незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч.1 ст.170 КПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду про необхідність накладення арешту на майно.

Зважаючи на вищезазначене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт на майно застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи адвоката ОСОБА_5 стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими та такими, що не впливають на правильність рішення слідчого судді.

Колегія суддів також не погоджується з доводами апеляційних скарг ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про порушення органом досудового розслідування строків звернення з клопотанням про накладення арешту на майно до суду.

Згідно з ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У даному кримінальному провадженні вищевказані вимоги процесуального закону слідчим порушені не були.

Разом з тим, такими, що заслуговують на увагу, на думку колегії є доводи апеляційних скарг ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що висновок слідчого судді в частині накладення арешту на особисті мобільні телефони прийнятий з істотним порушенням процесуального права.

Так, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст.170-173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Розглядаючи вказане клопотання слідчого та задовольняючи його, слідчий суддя виходив з того, що всі вилучені предмети мають доказове значення та самі по собі або у сукупності можуть бути використанні як докази у кримінальному провадженні та з метою збереження речових доказів.

Проте, з такими висновками слідчого судді в частині накладення арешту на мобільні телефони вилучені в ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 12 травня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ч.2 ст.258-5, ч.1 ст.203-2 КК України (а.п.3).

У рамках вказаного кримінального провадження, 30 серпня 2017 року ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні грального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення речей, які свідчать про зайняття гральним бізнесом (а.п.12).

Як вбачається з протоколу від 02.09.2017 року (а.п.6-11), під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , серед іншого виявлено та вилучено також особисті мобільні телефони у ОСОБА_6 , марки «LENOVO», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з абонентським номером НОМЕР_3 та марки «NOMI» з абонентським номером НОМЕР_7 , мобільний телефон, а також вилучений у касира ОСОБА_7 марки «DOOGEE», IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 з абонентським номером НОМЕР_6 .

У той же час, у клопотанні не наведено підстав для накладення арешту на ці мобільні телефони, а також яким чином вони можуть бути доказом у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, зазначені вище мобільні телефони, вилучені в результаті проведення обшуку в кожному окремому випадку, які належать ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не є предметом кримінального правопорушення або доказом злочину.

Також прокурор і слідчий не навели будь-яких об`єктивних даних, які б підтвердили, яке відношення чи статус мають ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до кримінального провадження.

Більше того, за матеріалами, які додані до клопотання слідчого, відсутні будь-які докази того, що ці мобільні телефони, відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому існування правової підстави для їх арешту із вказаною метою є передчасним.

За таких обставин, слідчий суддя, приймаючи рішення про накладення арешту на майно, а саме на: мобільні телефони, вилучені у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ч.1 ст.412 КПК України) та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження (п.2 ч.1 411 КПК України), у зв`язку з чим, ухвала слідчого судді, відповідно до п.2 ч.3 ст. 407 КПК України, підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого в частині накладення арешту на особисті мобільні телефони робочого персоналу закладу залишити без задоволення.

Таким чином, апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід задовольнити, а ухвалу слідчого судді слід скасувати, клопотання слідчого слід задовольнити частково, відмовивши у слідчому в накладенні арешту на мобільні телефони, вилучені у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Апеляційна скарга ТОВ «Перші ВЛТ Технології» в особі представника адвоката ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409-412, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ТОВ «Перші ВЛТ Технології» в особі представника адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Апеляційні скарги власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити .

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 05 вересня 2017 року у кримінальному проваджені №0000031 від 12 травня 2017 року про арешт майна - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Сумській області ОСОБА_11 , погодженого прокурором відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_9 , про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, що вилучене 02 вересня 2017 року під час проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (приміщення з офісними та торгівельними приміщеннями колишній « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), а саме:

1) головний комп`ютерний пристрій для управління грою у гральному залі, що складається з наступних елементів: системного блоку, с/н YР14458040; монітору MANS-G; клавіатури та маніпулятору «миш»; роутеру «Netis», пристрій для друку чеків «XPRINTER»;

2) 20 комп`ютерних модулів (до складу кожного з яких входить: системний блок, рідкокристалічний монітор, клавіатура, маніпулятор типу «миша»), з номерами системних блоків: D70WK2J, YKC015029, YKC015018, B82S02J, CZC90629PG, CZC74226RT, CMMWG75, CZC8312RFC, HUB6160R0V, 1, CZC8Z04KZS, CZC8204KWJ, CZC9125F51, CZC9125F26, SVZ5J2J, 18PLM3J, CZC8204KXO, 4PWKK4J, JPPLM3J, один з яких без позначення серійного номеру з назвою «DELL N SERIES»;

3) грошові кошти у національній валюті України загальною сумою 10000 гривень (25 купюр номіналом 200 гривень, 45 купюр номіналом по 100 гривень, 10 купюр номіналом по 50 гривень);

4) копії правовстановлюючих та інших дозвільних документів щодо діяльності грального закладу;

5) зошит із записами та конверт з паролем;

У задоволенні клопотання щодо арешту іншого майна, а саме:

- мобільний телефон, марки «DOOGEE», IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 з абонентським номером НОМЕР_6 ;

- мобільний телефон, марки «NOMI» з абонентським номером НОМЕР_7 ;

- мобільний телефон, марки «LENOVO», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з абонентським номером НОМЕР_3 - відмовити за необґрунтованістю.

Дана ухвала виконується негайно слідчим та прокурором, на яких покладено контроль та відповідальність за її виконання.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.