АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1442/17 Справа № 209/1493/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 червня 2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Брюховецької, Краснодарського краю РФ, турка, без громадянська, неодруженого, без освіти, не працюючого, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 24 грудня 2009 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 307 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 від 30 січня 2016 року, -

встановила:

Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 червня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у тому, що у період часу з 23 год. 28 січня 2016 року до 00 год. 29 січня 2016 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 біля магазину «АТБ», розташованого в районі 10-го мікрорайону лівобережної частини м. Дніпродзержинська, побачив незнайомого ОСОБА_10 , якого запідозрив у збуті наркотичних засобів, і вирішив зустрітися з останнім та зробити зауваження з приводу його незаконної діяльності. Для цього звернувся до ОСОБА_9 , щоб той допомоіг встановити місце мешкання останнього і направились у двір буд. АДРЕСА_2 , де зустрілись з ОСОБА_11 , яка зателефонувала ОСОБА_10 та призначила тому зустріч біля під`їзду, де він мешкав.

29 січня 2016 року приблизно о 03 год., ОСОБА_7 , на грунті неприязні, утримуючи дерев`яну биту, підійшов до під`їзду буд. АДРЕСА_3 по вищевказаному адресу, де став очікувати ОСОБА_10 .

Дочекавшись Збаранського, ОСОБА_7 , використовуючи биту в якості знаряддя злочину, наніс нею декілька ударів в голову потерпілого.

Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 втратив свідомість, а ОСОБА_7 перемістив його за місцем мешкання, де настала смерть потерпілого.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано судом за ч. 1 ст. 115 КК України. За даним законом йому призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 05 лютого 2016 року по день постановлення вироку до 19 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави ухвалено стягнути витрати, пов*язані з проведенням експертних досліджень в сумі 3 339 грн. 84 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Прокурор не згоден з рішенням суду. В апеляційній скарзі просить вирок скасувати через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, яке за своїм розміром є несправедливим внаслідок м`якості.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що при призначенні покарання судом не враховані ступінь тяжкості злочину, яке у відповідності зі ст. 12 КК України відносено до категорії особливо тяжких злочинів, а також характер суспільної небезпеки.

Під час досудового розслідування та в суді першої інстанції обвинувачений вину за викладених в обвинувальному акті обставин не визнав. Вважає, що таким чином намагався уникнути передбаченої законом відповідальності за скоєне, пом`якшити покарання.

Вважає, що судом не враховано наявність двох обставин, які обтяжують покарання, а також дані, що характеризують особу ОСОБА_7 , що останній раніше судимий, не працює. Тому, вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого буде покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення, просила її задовольнити. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Просив залишити її без задоволення, а вирок без змін.

В судових дебатах учасники процесу підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КК України колегія суддів переглядає судове рішення щодо обвинуваченого в межах поданої апеляційної скарги.

Судове рішення, згідно зі ст. 370 КПК повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 115 КК України - вірна та ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Так, суд першої інстанції, враховуючи обставини по справі, оцінюючи докази в їх сукупності, характер застосованого насильства, локалізацію тілесних ушкоджень, які було нанесено в життєво важливий орган потерпілого, свідчать про направленість умислу обвинуваченого на спричинення смерті потерпілому. Усвідомлення ним суспільно-небезпечного характеру своїх дій у вигляді спричинення смерті іншій людині, встановлено факт умисного протиправного спричинення смерті обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_10 .

Як убачається з вироку, при обранні обвинуваченому виду та міри покарання, суд першої інстанції враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, дані про особу ОСОБА_7 , його попередню судимість, часткове визнання вини, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відшкодування матеріальної шкоди потерпілій, а також обставини, що його обтяжують рецидив злочину, вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити покарання пов*язане тільки з позбавленням волі в межах ч. 1 ст. 115 КК України, в розмірі, який не перевищує 9 років.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та відповідає вимогам ст. ст. 6567 КК України, а призначене судом першої покарання у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 , та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що судом першої інстанції недостатньо враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характер суспільної небезпеки правопорушення, та наявність двох обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, колегія суддів не вважає обґрунтованими, оскільки судом оцінено всі докази по справі у їх сукупності, у вироку обґрунтовано зазначено всі мотиви прийнятого ним рішення.

Тому, підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування вироку суду першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, згідно змін, внесених Законом України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі починаючи з 05 лютого 2016 року до 20 червня 2017 року включно.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженому, який тримається під вартою з моменту вручення її копії.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4