Справа № 367/3293/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1154/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 3 19.10.2017

УХВАЛА
Іменем України
19 жовтня 2017 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
з участю: прокурора: ОСОБА_6
засудженого в режимі відеоконференції: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 серпня 2017 року, -

в с т а н о в и л а:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із клопотання про його звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково, відповідно до вимог ст. 81 КК України.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14.08.2017 року у задоволенні вище зазначеного клопотання відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, а ОСОБА_7 за час відбування призначеного судом покарання характеризується посередньо, раніше був не одноразово засуджений за злочини різного ступеню тяжкості і звільнявся від відбування покарання умовно-достроково та по відбуттю строку покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчиняв нові, умисні злочини.

Оскільки, нестабільна поведінка засудженого протягом строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення, так як позитивні зміни повинні прослідковуватися протягом всього строку відбування покарання, суд прийшов до висновку, що умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання буде передчасним. Крім цього, під час відбування покарання засуджений неодноразово порушував режим відбування покарання, хоч і отримав 7 заохочень, проте немає позитивної характеристики, що на думку суду не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала постановлена судом із порушенням норм законодавства та з формальним і поверхневим підходом до розгляду.

Так, на думку апелянта, посилання суду першої інстанції в обґрунтування свого рішення на те, що він за час відбування покарання має стягнення є неправильним, оскільки вказані судом стягнення погашені у встановленому законом порядку, а тому він вважається таким, що став на шлях виправлення.

Крім цього, на думку засудженого, неправильним є посилання суду першої інстанції на його нестабільну поведінку під час відбування покарання, оскільки згідно матеріалів особової справи, він весь час перебування у БВК-85 був працевлаштований і працює на даний час, за сумлінну поведінку і ставлення до праці отримав 7 заохочень, що свідчить про його вперту і цілеспрямовану роботу над виправленням власного життя та допущених помилок.

Враховуючи зазначені обставини, засуджений вважає, що до нього можна застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, думку засудженого, який апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити, прокурора, яка проти апеляційної скарги засудженого заперечувала, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 3/4 строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, при цьому якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим передбаченого частиною третьою цієї статті відповідного строку покарання, при цьому якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 був раніше неодноразово засуджений за злочини різного ступеню тяжкості та звільнявся від відбування покарання умовно-достроково та по відбуттю строку покарання, для себе належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та вчиняв нові злочини, востаннє засуджений вироком Печерського районного суду м. Києва від 29.09.2010 року за ч.1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі (а.с. 18-19).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23.03.2016 року засудженому було зараховано строк попереднього ув`язнення в період з 02.05.2010 року по 12.11.2010 року (а.с. 20).

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 обчислюється з 02.05.2010 року, кінець строку відбування покарання 22.10. 2019 року. Згідно довідки начальника відділу КВСР, станом на 14.08.2017 року невідбута частина покарання ОСОБА_7 складає 2 роки 2 місяця 8 днів (а.с. 12-13).

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Так, суд приймаючи рішення про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 , обґрунтовано зазначив, що нестабільна поведінка засудженого протягом строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватися протягом всього строку відбування покарання, а умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання буде передчасним, оскільки під час відбування покарання засуджений неодноразово порушував режими відбування покарання, хоч і отримав 7 заохочень, проте немає позитивної характеристики, що на думку суду першої інстанції не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

З даним висновком колегія суддів погоджується.

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_7 від 14.08.2017 року, останній під час відбування покарання не довів свого виправлення, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України (а.с. 12).

Відповідно до довідки заохочень та стягнень засудженого від 14.08.2017 року ОСОБА_7 за час відбування покарання мав сім заохочень та п`ять стягнень (а.с. 14).

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про виправлення засудженого ОСОБА_7 за час відбування покарання, оскільки останній схильний до рецидиву злочинної діяльності, а відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ч.3 ст.81 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення засудженого.

Суд першої інстанції під час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 повністю дотримався вимог кримінального закону і розділу 8 КПК України та обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, з чим погоджується і колегія суддів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постановлена судом ухвала відносно ОСОБА_7 є законною, обгрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення поданої апеляційної скарги не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 серпня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про його звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково залишити без змін.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4