Єдиний унікальний номер 719/1/18
Номер провадження 1-кс/719/1/18
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу
04 січня 2018 року
м. Новодністровськ

Слідчий суддя Новодністровського міського суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

в присутності прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у залі суду в м. Новодністровськ, Чернівецької області у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0000155 від 20.11.2017 року, щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новодністровськ, Чернівецької області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2018 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання начальника СВ Новодністровського ВП КВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що в провадженні СВ Новодністровського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області знаходиться кримінальне провадження №0000155 від 20.11.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.11.2017 року, близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_8 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, за попередньою змовою з ОСОБА_4 з метою незаконного заволодіння автомобілем, через заднє сидіння транспортного засобу, який належить на праві власності ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу, запустили двигун та без дозволу, всупереч волі потерпілого, увімкнув передачу, привівши в рух автомобіль, та направився з ОСОБА_4 в напрямку м. Новодністровськ, внаслідок чого незаконно заволодів належним ОСОБА_9 автомобілем марки «Volkswagen Passat», 1999 р.в., на литовській реєстрації н.з. НОМЕР_1 , вартість якого станом на 16.11.2017 року становила 100000 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 19.11.2017 року, перебуваючи поряд з будинком № 1, розташованого за адресою: м. Новодністровськ, м-н «Лісний», Чернівецької області продовжуючи злочинний намір, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, з погрозою застосування насильства над потерпілим, в ході розмови поставив ОСОБА_9 незаконну вимогу передачі йому та ОСОБА_11 грошових коштів у сумі 3000 грн., за повернення йому раніше викраденого майна - автомобіля марки «Volkswagen Passat», 1999 р.в., сірого кольору, на литовській реєстрації н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , вартістю 100000 грн. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 24.11.2017 року близько 13 год., перебуваючи на центральній алеї, яка знаходиться за адресою: м. Новодністровськ, м-н «Діброва», Чернівецької області, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, а також усвідомлюючи те, що ОСОБА_9 відома об`єктивна існуюча реальна погроза пошкодження або знищення раніше викраденого його майна, з метою особистого збагачення поставив ОСОБА_9 незаконну вимогу передачі йому та ОСОБА_11 грошових коштів у сумі 5000 грн. за повернення йому раніше викраденого транспортного засобу потерпілого. Крім того, ОСОБА_4 , продовжуючи злочинний намір, 25.11.2017 року близько 21 год., перебуваючи поряд з буд. АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, а також усвідомлюючи те, що ОСОБА_9 відома об`єктивна існуюча реальна погроза пошкодження або знищення раніше викраденого його майна, з метою особистого збагачення поставив ОСОБА_9 незаконну вимогу передачі йому та ОСОБА_11 грошових коштів у сумі 5000 грн., за викраденого автомобіль ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 , хвилюючись за своє життя та здоров`я, а також за те що його можуть позбавити належного йому автомобіля, зокрема, пошкодити або знищити його, зібрав грошові кошти у сумі 5000 грн. та за вказівкою ОСОБА_12 мав передати 26.11.2017 року ОСОБА_4 . В подальшому, ОСОБА_4 26.11.2017 року близько 15 год. на «Алеї ветеранів», що в м. Новодністровськ, м-н «Діброва», Чернівецької області, усвідомлюючи, що ОСОБА_9 відома об`єктивна існуюча реальна погроза пошкодження або знищення раніше викраденого майна, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, вимагав та отримав від громадянина ОСОБА_9 5000 грн.

Надалі, 30.11.2017 року, близько 16 год. 20 хв., ОСОБА_8 та ОСОБА_4 перебуваючи поряд з приміщенням квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, переслідуючи мету нанесення тілесних ушкоджень, одночасно нанесли більше 20 ударів кулаками рук та ногами в область обличчя та тулуба ОСОБА_13 , внаслідок чого спричинили останньому легкі тілесні ушкодження.

Необхідність застосування відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу обґрунтовується наявність декількох ризиків, зокрема: можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, впливу на свідків, потерпілих та іншого підозрюваного з метою схилити їх до зміни показів, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. На думку сторони обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, а саме від 5 до 8 років позбавлення волі, відсутність постійного місця роботи та доходу, зв`язки із особами з кримінальним минулим та антисоціальною поведінкою, в сукупності із вищенаведеними ризиками свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, та просив суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотанням, вважаючи достатнім застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. При цьому, сторона захисту стверджувала, що підозра як і клопотання є необґрунтованими, ризики недоведені, а покази потерпілих являються наклепом. Підозрюваний підтвердив, що ніде не працює, немає на своєму утриманні непрацездатних чи неповнолітніх членів сім`ї, не хворіє на тяжкі хронічні захворювання.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя встановила наступне.

Копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 03.01.2018 року з доданими до нього документами підозрюваний ОСОБА_4 отримав 03.01.2018 року о 11 год. 35 хв.

02 січня 2018 року органом досудового розслідування повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України.

Як вбачається із витягу з кримінального провадження № 0000155, 20 листопада 2017 року до ЄРДР внесено відомості про те, що 16.11.2017 року, близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на автомобілі марки «Volkswagen Passat», 1999 р.в., сірого кольору, на литовській реєстрації н.з. НОМЕР_1 та його керуванням, прибули з м. Новодністровськ Чернівецької області до с. Василівка, Сокирянського р-ну, Чернівецької області, де ОСОБА_9 залишив свій транспортний засіб на узбіччі та направився до магазину. ОСОБА_8 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, за попередньою змовою з ОСОБА_4 з метою незаконного заволодіння автомобілем, через заднє сидіння вищевказаного транспортного засобу, який належить на праві власності ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу, а саме сів за кермо автомобіля і за допомогою ключа, що знаходився в замку запалювання, запустив двигун та без дозволу, всупереч волі законного володільця ОСОБА_9 увімкнув передачу таким чином привів його в рух та направився з ОСОБА_4 в напрямку м. Новодністровськ, Чернівецької області тим самим незаконно заволодів належним ОСОБА_9 автомобілем марки «Volkswagen Passat», 1999 р.в., на литовській реєстрації н.з. НОМЕР_1 , вартість якого станом на 16.11.2017 року становить 100000 грн. В подальшому, ОСОБА_4 26.11.2017 року близько 15 год. на «Алеї ветеранів», що в м. Новодністровськ, м-н «Діброва», Чернівецької області, усвідомлюючи, що ОСОБА_9 відома об`єктивна існуюча реальна погроза пошкодження або знищення раніше викраденого майна, діючи за попередньою змовою з громадянином ОСОБА_14 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, вимагав та отримав від громадянина ОСОБА_9 5000 грн. Крім цього, 30.11.2017 року, близько 16 год. 20 хв., ОСОБА_4 та ОСОБА_8 перебуваючи поряд з приміщенням квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, переслідуючи мету нанесення тілесних ушкоджень, одночасно нанесли більше 20 ударів кулаками рук та ногами в область обличчя і тулуба ОСОБА_13 , внаслідок чого спричинили останньому тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 1503 екс від 20.12.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

У ст. 177 КПК України визначено мету та підстави застосування запобіжних заходів, які є виключними, а ст. 178 КПК України визначено також обставини, наявність яких суд зобов`язаний оцінити при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що прокурором та доказами, які надані слідчим і які містяться в матеріалах клопотання, а саме: протоколами прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення у ОСОБА_9 від 20.11.2017 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 21.11.2017 року; протоколом огляду місця події від 27.11.2017 року; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 27.11.2017 року; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення у ОСОБА_13 від 03.12.2017 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 03.12.2017 року; постановою про призначення судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_13 від 03.12.2017 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 03.12.2017 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 05.12.2017 року; висновком експерта № 1503 відносно ОСОБА_13 від 20.12.2017 року; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 23.12.2017 року; постановою про об`єднання кримінальних проваджень від 29.12.2017 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 02.01.2018 року; повідомленням про підозру ОСОБА_17 від 02.01.2018 року та іншими наявними у матеріалах письмовими доказами, доводиться наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_17 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні одного злочину невеликої тяжкості та двох тяжких злочинів, враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим; відсутність міцних соціальних зв`язків у місці його проживання; відсутність постійного місця праці; його майновий стан; що в сукупності свідчить про наявність ризиків, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, як вбачається із протоколів допиту потерпілого ОСОБА_9 від 20.11.2017 року, 21.11.2017 року, 23.12.2017 року, потерпілого ОСОБА_13 від 03.12.2017 року, протоколу допитів свідків ОСОБА_18 від 24.11.2017 року, ОСОБА_19 від 24.11.2017 року, рапортів Мазура від 02.01.2018 року та ОСОБА_18 від 02.01.2018 року, підозрюваний погрожує потерпілим та підтримує зв`язки із особами з антисоціальною поведінкою, що, на думку слідчого судді, вказує на наявність також ризику впливу на потерпілих та свідків по справі.

Натомість слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та відсутності ризиків з вищенаведених підстав, а також беручи до уваги надуманий характер тверджень стосовно наклепів потерпілих.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом санкції ч. 2 ст. 289 КК України за вчинення даного злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Частиною 1 ст. 197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що є підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що не може перевищувати шістдесяти днів.

Також, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи ч. 3 ст. 183 КПК повинен визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті та обов`язки, які покладаються на підозрюваного у зв`язку із внесенням застави, наслідки їх невиконання.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, як вбачається із повідомлення про підозру та клопотання, було вчинене без застосування насильства чи погрози його застосування і лише підозра у вчиненні ОСОБА_4 даного кримінального правопорушення дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а встановлення розміру застави являється обов`язком, а не правом слідчого судді, на відміну від права не визначати розмір застави за певних умов, вважаю за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, так як вчинення підозрюваним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 189 КК України по відношенню до потерпілих, яке полягає у застосуванні насильства або погрозі його застосування, окремо від іншого злочину (ч. 2 ст. 289 КК України) не дає підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним.

Відповідно до п. 2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваного, а також те, що він є неодруженим, не працює, не має на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних членів сім`ї, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до п. 2 ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, відповідно до норм ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 слід покласти такі обов`язки: - прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із підозрюваним ОСОБА_11 , свідками та потерпілими по справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 110, 115, 176-178, 182, 183, 193-194, 196-197, 202, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника слідчого відділення Новодністровського відділення поліції Кельменецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новодністровськ, Чернівецької області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється вчиненні у кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в установі відбування покарань № 33 відділу Державної пенітенціарної служби України в Чернівецькій області на 60 (шістдесят) днів, тобто до 20 години 00 хвилин 04 березня 2018 року.

Визначити заставу у розмірі 35 (тридцяти п`яти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 61670 (шістдесят одну тисячу шістсот сімдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: одержувач коштів: ТУ ДСА України в Чернівецькій області, , МФО: 820172, банк: Державна казначейська служба України, м. Київ, рахунок: 8745.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 до 04 березня 2018 року включно наступні обовязки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не залишати місце постійного проживання, а саме - м. Новодністровськ, Чернівецької області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування із підозрюваним ОСОБА_11 , свідками та потерпілими по справі.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Новодністровський міський суд Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення, а також іншим учасникам та направити начальнику установи відбування покарань № 33 відділу Державної пенітенціарної служби України в Чернівецькій області.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: