Справа № 302/438/17
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30.11.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження №11сс/777,/590/17 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 та прокурора Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2017 року.
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною покидати місце проживання з 20 години вечора до 8-ї години ранку відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.
Органом досудового розслідування встановлено, що 23 серпня 2015 року близько04 год. 50 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , знаходячись біля магазину АВС-24 в смт. Міжгір`я по вул. Шевченка Міжгірського району Закарпатської області, побачили на іншій стороні вулиці припаркований мотоцикл марки «Lifant SM100-А» без державної реєстрації та в замку запалювання ключі, що перебував у володінні та користуванні громадянина ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 умисно, без законного дозволу володільця ОСОБА_9 , з метою заволодіння вищевказаним транспортним засобом, запустили двигун на мотоциклі та протягом декількох хвилин по черзі стали кататися ньому по вул. Шевченка, що в смт. Міжгір`я. Після цього ОСОБА_8 знову сів за кермо вищевказаного мотоцикла, а ОСОБА_7 сів позаду нього та поїхали у напрямку міського парку відпочинку, де в смт. Міжгір`я по пул. Лучкая в мотоциклі закінчилось пальне, через що вони були вимушені його там залишити, який 23.08.2015 року в ході огляду місця події було виявлено та вилучено працівниками поліції.
Слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні не дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні вважає достатнім застосувати більш м`який запобіжний захід.
В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали слідчого судді та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Апелянт, посилається на те, що прокурор у судовому засіданні не довів наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування. Захисник вважає, що слідчим суддею не взято до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше не судимий, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, тому підстав вважати, що він може переховуватись від органу досудового розслідування немає.
В апеляції прокурора порушується питання про скасування постанови судді та постановлення нової ухвали про задоволення клопотання слідчого про застосування підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в повному обсязі. Апелянт, посилається на те, що прокурор у судовому засіданні довів наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та вплив на свідка, оскільки злочин у вчиненні якого ОСОБА_10 підозрюється відноситься до категорії тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строку понад 5 років.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, подану в інтересах ОСОБА_7 , прокурора, який просив ухвалу скасувати та задовольнити клопотання слідчого у повному обсязі, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був опитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування саме такого запобіжного заходу, з передбачених статтею 177 КПК України.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, не судимий, молодий за віком, а тому слідчий суддя дійшов вірного висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, шляхом заборони останньому залишати своє житло з 20 год. до 08 год. наступного дня.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Наведені в апеляції захисника доводи про позитивну характеристику, наявність постійного місця проживання, не спростовують висновків слідчого судді щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та необхідності їх запобіганню шляхом обрання підозрюваному саме такого виду запобіжного заходу.
Враховуючи вищенаведене, доводи апеляції про те, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків і його належної поведінки, є непереконливими.
Доводи прокурора про необхідність скасування ухвали слідчого судді та обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційний суд також не може визнати переконливими, оскільки прокурором не наведено належних обґрунтувань та виключних підстав, чому визначений слідчим суддею запобіжний захід (домашній арешт) не буде достатнім для запобігання ризиків встановлених ст.177 КПК України.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та прокурора Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, - без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Судді: