Дата документу 18.10.2017
Справа № 334/3419/16-к
Провадження № 1-кп/334/58/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

20 травня 1983 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя, за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.206, ч.2 ст.142, ст.42 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі терміном 7 років, з конфіскацією майна;

29 січня 1991 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.206 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі терміном 3 роки 6 місяців;

03 березня 1995 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя, за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.140, ст.17, ч.3 ст.140, ст.17, 19, ч.3 ст.140, ст.19, ч.3 ст.140, ст. 42 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі терміном 4 роки, з конфіскацією майна;

07 вересня 1999 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.263 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі терміном 1 рік, від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік;

16 травня 2007 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.101. ст.26 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі терміном 5 років;

18 вересня 2007 року вироком Запорізького районного суду м. Запоріжжя за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі терміном 3 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2007 року, та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

12 березня 2012 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі терміном 4 роки 6 місяців. Звільнився 09 березня 2016 року по відбуттю терміну покарання;

за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 24 травня 2016 року приблизно о 19 годині 10 хвилин, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим,

що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу із жіночої сумки, таємно, викрав майно, яке належить ОСОБА_6 а саме: гаманець темно-коричневого кольору, розміром приблизно 10х5,5 см., по центру наявний надпис «FIORELLI», в якому знаходилась банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , банківська картка «Банк Михайлівський» № НОМЕР_2 , банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , банківська карта «ПромінвестБанк» № НОМЕР_5 , грошові кошти у сумі 71 коп., сім-карта «ACE&BASE» № НОМЕР_6 , та грошові кошти у сумі 300 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 300 грн.

Крім того, він же 07 жовтня 2016 року, у період часу з 08 години до 12 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, будучі впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зняття скла з вікна за допомогою невстановленого предмету, проник до будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно, яке належать ОСОБА_7 , а саме: пароварку «Philips HD 9190», вартістю 3499 гривень, праску «Siemens TB 22302», вартістю 500 гривень, тонометр автоматичний «Vega VA-350», вартістю 400 гривень, шкіряний гаманець вартістю 600 гривень, в якому знаходились грошові кошти у розмірі 2000 гривень, мікрокомп`ютерний електричний масажер «SHUBOSHI FZ-1», вартістю 1000 гривень, електричну шліфувальну машинку «Bosch GWS 22-230», вартістю 1500 гривень. Чим завдав своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 9499 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України визнав повністю і суду пояснив, що дійсно при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміновані йому діяння. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винність ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих йому злочинів підтверджується і іншими фактичними доказами справи, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності зі ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє підсудний та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені право оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; за ч.3 ст.185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Вивчаючи особу винного, судом встановлено наступне: ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом встановлено не було.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

З урахуванням предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння

злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку винного до скоєння злочину, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винного після вчинення злочину, а також індивідуальних особливостей особистості: стать, вік, стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя, - суд приходить до висновку про можливість призначення покарання не в максимальних межах санкції ч.2 ст.185, ч.3 ст.185КК України, що буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені різними статтями Особливої частини Кримінального кодексу України, остаточне покарання йому підлягає призначенню за сукупністю злочинів, тобто за правилами ч.1 ст.70 КК України.

Враховуючи тяжкість злочинів, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вирішуючи цивільні позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки у судовому засіданні знайшла своє підтвердження провина ОСОБА_4 у таємному викраденні майна потерпілого, сума заподіяної шкоди потерпілому: ОСОБА_7 у розмірі 6000 грн., відповідно ніким не оспорюється, суд вважає, що вказана сума обґрунтована та підлягає стягненню з ОСОБА_4 у повному обсязі.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

- за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання м`якого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді5 (п`яти) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 6000 гривень.

Речові докази:

пароварка «Philips HD 9190» в корпусі сірого кольору, яка по даному кримінальному провадженню визнана речовим доказом та відповідно до гарантійної розписки перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 залишити законному власнику за належністю.

окуляри, які по даному кримінальному провадженню визнано речовим доказом та відповідно до гарантійної розписки перебувають на відповідальному зберіганні у обвинуваченого ОСОБА_4 залишити законному власнику за належністю.

гаманець темно-коричневого кольору, розміром 10х5,5 см., з надписом «FIORELLI», банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , банківська картка «Банк Михайлівський»

№ НОМЕР_2 , банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , банківська карта «ПромінвестБанк» № НОМЕР_5 , грошові кошти у сумі 71 коп., сім-карта «ACE&BASE» № НОМЕР_6 , які по даному кримінальному провадженню визнано речовими доказами та відповідно до гарантійної розписки перебувають на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 - залишити законному власнику за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1