АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1998/17 Справа № 202/3280/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Індустріального районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,-
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2017 року ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2017 скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».

Свої доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали особової справи та прийшов до невмотивованого та необгрунтованого висновку про відмову в задоволенні його клопотання.

Також звертає увагу, що суд першої інстанції не повній мірі врахував те, що він має на утриманні неповнолітню дитину 2001 року народження.

В суді апеляційної інстанції прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вирок суду вважала законним та обгрунтованим.

Обвинувачений під час апеляційного перегляду підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження,частково їх дослідивши, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого не підлягають задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції були воконані в повному обзязі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністією є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Стаття 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, містить вичерпний перелік осіб, які підпадають під дію вказаного Закону.

Нормами Законів України «Про застосування амністії в Україні» та «Про амністію у 2016 році» визначено коло осіб, до яких амністія не застосовується.

Відповідно до п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не може бути застосована до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.

Судом встановлено, що вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2014 року ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України та призначено покарання у виді штрафу 510 000 грн. з конфіскацією грального обладнання.

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2017 року ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі. До призначеного покарання на підставі ст. 71 КК України, повністю приєднано покарання у вигляді штрафу 510 000 грн. з конфіскацією грального обладнання призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2014 року та на підставі ч. 3 ст. 72 КК України, покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2014 року виконується самостійно.

Отже, на момент розгляду даного клопотання засуджений ОСОБА_7 не відбув покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2014 року та вчинив умисний злочин.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вказаним Законом встановлено пряму заборону щодо застосування амністії стосовно осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 ч.1 п. 5, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2017 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4