Справа № 368/1694/17
Провадження № 1-в/368/249/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" грудня 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області
В складі:
Головуючий суддя: ОСОБА_1
При секретарі: ОСОБА_2
За участі інших ічасників процесу:
Прокурор: ОСОБА_3
представник ВК : ОСОБА_4
засуджений: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику:
- кримінальне провадження за поданням В.о. Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 , погоджене з головою спостережної комісії при Кагарлицькій рейдержадміністрації ОСОБА_7 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, без скасування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, жителя до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 30.05.2017 року Білоцерківським районним судом Сумської області за чинення злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки;
- 12.03.2016 року ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 04.02.2014 року по 25.09.2014 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
- клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким, а саме, на обмеження волі, суд, -
В С Т А Н О В И В :
06.12.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надішло кримінальне провадження за поданням В.о. Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 , погоджене з головою спостережної комісії при Кагарлицькій рейдержадміністрації ОСОБА_7 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, без скасування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, жителя до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 30.05.2017 року Білоцерківським районним судом Сумської області за чинення злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки;
- 12.03.2016 року ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 04.02.2014 року по 25.09.2014 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
06.12.2017 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для слухання даного кримінального провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1
07.12.2016 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу про призначення кримінального провадження до слухання на 11.12.2017 року, окрім того, в даній ухвалі прийнято рішення про проведення судового засідання по кримінальному провадженню з засудженим ОСОБА_5 в режимі відеоконференції з ВК 115.
В судовому засіданні, яке відбулося 11.12.2017 року засуджений ОСОБА_5 подання ВК 115 про заміну не відбутої частини основного покарання більш м`яким, - підтримав, та заявив клопотання щодо застосування щодо нього більш м`якого покарання у виді обмеження волі.
На обґрунтування свого клопотання засуджений ОСОБА_5 зазначив, що за час відбування покарання має 7 заохочень, відповідно, своєю поведінкою та ставленням до праці намагається довести ту обставину, що він став на шлях виправлення та перевиховання.
Вину у скоєному злочні визнав повністю, намагається, по мірі можливості, відшкодовувати шкоду, завдану злочином.
В судовому засіданні представник Державної установи Кагарлицька ВК № 115 ОСОБА_4 подання виправної колонії підтримав, не заперечував проти клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну йому призначеного основного покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі.
Свою позицію обґрунтував тим, що на думку адміністрації установи покарання засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе з позитивної сторони, став на шлях виправлення, тому заслуговує на застосуванні заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, а саме, пільги, яка передбачена ст. 82 КК України.
За час відбування покарання має сім заохочень.
Хоча і мав одне стягнення, проте, на даний час воно погашено в установленому законом порядку, після проведеної бесіди з засудженим, він ні разу не порушував режим тримання, своєю зразковою поведінкою показує приклад для інших засуджених.
В судовому засіданні представник Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 проти подання Кагарлицької виправної колонії ВК (115) не заперечував, а також не заперечував проти клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо застосування до нього більш м`якого покарання у виді обмеження волі на підставі ст.. 82 КК України.
Представник спостережної комісії при Кагарлицькій райдержадміністрації Київської області в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку щодо задоволення подання Кагарлицької виправної колонії Київської області (115) та задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким, а саме, на покарання у виді обмеження волі, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Так, що стосується задоволення клопотання ВК - 115 щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 більш м`якого покарання, то суд приходить до висновку щодо застосування такого виду більш м`якого покарання, як обмеження волі, так як засуджений ОСОБА_5 підпадає під положення ст.. 82 КК України, - заміна невідбутої частини покарання більш м`яким.
Крім того, суд наголошує на тій обставині, що призначення більш м`якого виду покарання засудженому є пільгою засудженого, який повинен своєю позитивною поведінкою довести ту обставину, що він заслуговує на застосування до нього більш м`якого покарання.
Так, вищевказану пільгу засуджений повинен отримати лише після виконання вимог, які прямо та чітко зазначені в ч. 3 ст. 82 КК України, де, зокрема, зазначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Що стосується фактичних обставин справи, то судом в судовому засіданні встановлено, що:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, громадянин України, житель до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , одружений має на утриманні одну малолітню дитину віком 4 роки, засуджений:
- 30.05.2017 року Білоцерківським районним судом Сумської області за чинення злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки;
- 12.03.2016 року ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 04.02.2014 року по 25.09.2014 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На даний час відбуває покарання у Державній установі Кагарлицька виправна колонія № 115.
Початок строку покарання: «05» лютого 2014 року;
Кінець строку покарання: «15» червня 2023 року;
1/3 строку покарання: «15» жовтня 2017 року.
Не відбутий термін основного покарання у виді позбавлення волі станом на 11.12.2017 року становить 5 (п`ять) років 186 днів.
В Кагарлицьку виправну колонію Київської області (115) прибув із Сумського СІЗО, де утримувався з 07.02.2014 року, за час перебування в даній установі дисциплінарних стягнень та заохочень не мав.
По прибуттю в ВК 115 «19» листопада 2014 року працевлаштований різноробочим на виробництві установи.
До праці відноситься добре, завдану роботу виконує добросовісно.
За час відбуття покарання характеризується позитивно, заходи виховної спрямованості відвідує регулярно, реагує на них правильно.
Так, за час перебування в місцях позбавлення волі сім раз заохочувався керівництвом установи за добросовісне відношення до праці та зразкову поведінку, мав одне дисциплінарне стягнення, проте, воно знято в 2015 роі в установленому Законом порядку.
Так, за час перебування в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 має слідуючі дисциплінарні заохочення:
1. 09.04.2015 р. За сумлінну поведінку і ставлення до праці під Подяка Нач. ВК
час підготовки техніки до весняно польових
робіт.
2. 06.08.2015 р. За сумлінне ставлення до праці під час погрузки Знято стягнення Нач. ВК
та складання дрів. Від 30.04.2015 р.
3. 08.10.2015 р. За добросовісне відношення до праці під час Подяка Нач. ВК
посівних робіт.
4. 28.04.2016 р. За добросовісне відношення до праці під час Подяка Нач. ВК
посівних робіт.
5. 22.12.2016 р. За добросовісне відношення до праці на МТФ. Подяка Нач. ВК
6. 22.06.2017 р. За добросовісне відношення до праці та ТОВ Подяка Нач. ВК
«Сана Груп».
7. 29.09.2017 р. За добросовісне відношення до праці на ФОП ОСОБА_8 нач ВК
«Савченко».
Д И С Ц И П Л І Н А Р Н І С Т Я Г Н Е Н Н Я:
1. 30.04.2015 Р. Груба поведінка та невдоволення режимом Догана Нач. ВК
утримання. (знята 06.08.2015 р.)
Суд вважає, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 поводить себе правильно, з адміністрацією колонії коректний та ввічливий, в колективі засуджених не конфліктує, виказує позитивні плани на майбутнє.
Засуджений ОСОБА_5 свою вину в скоєному злочині визнав та розкаюється.
ОСОБА_9 став на шлях виправлення і заслуговує, на думку учасників процесу, (представника ВК 115, прокурора), та, відповідно, суду згідно ст.. 82 КК України, заміни покарання більш м`яким покаранням, зокрема, на обмеження волі.
Суд при вирішенні даного питання керувався нормами як матеріального, так і процесуального права.
Що стосується норм матеріального права, то суд керувався наступним.
Так, згідно ст. 82 КК України:
1. Особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком.
2. У разі заміни не відбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю.
3. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Як видно з матеріалів подання, пояснень представника ВК № 115, пояснень самого засудженого ОСОБА_5 , він став на шлях виправлення.
4. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.
Отже, як видно з матеріалів справи, ОСОБА_5 був засуджений за ч. 3 ст. 286 КК України.
Санкція ч. 3 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Відповідно, згідно з положеннями ч. 4 ст. 12 КК України засуджений ОСОБА_5 вчинив необережний тяжкий злочин.
Відповідно, як де юре, так і де факто засуджений ОСОБА_5 підпадає під положення п. 1 ч. 4 ст.. 82 КК України, так як станом на день слухання справи, - станом на 11.12.2017 року відбув більше, ніж 1/3 частину покарання, так як 1/3 строку покарання засудженим ОСОБА_5 відбута 15 жовтня 2017 року.
Що ж стосується застосування до засудженого ОСОБА_5 більш м`якого покарання у виді обмеження волі, то при вирішенні даного питання судом були враховані як формально - юридичні підстави, так і оціночні підстави заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, які передбачені частиною третьої ст. 82 КК України.
Так, що стосується формально - юридичних підстав заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням було враховано, що на час слухання справи засудженим ОСОБА_5 відбуто більше, ніж 1/3 частина покарання.
Крім того, при застосуванні формально - юридичної підстави заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням враховано наступні чинники:
1. Згідно ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_5 відноситься до категорії злочинів тяжкого ступеню тяжкості.
2. Згідно ст. 25 КК України злочин, вчинений ОСОБА_5 є необережним.
3. Відсутність в діях ОСОБА_5 пенітенціарного рецидиву.
Так, що стосується оціночних підстав заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням ОСОБА_10 , то судом було враховано слідуючі підстави:
Так, як видно з матеріалів справи (матеріали особової справи засудженого, пояснення представника ВК № 115) судом встановлено, що процес виправлення засудженого ОСОБА_5 на даний час досягнув тієї стадії, на якій відбування засудженим ОСОБА_5 призначеного покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.
Отже, при наявності вищевказаних формально - юридичних та оціночних підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким суд прийшов до висновку, щодо визначення засудженому ОСОБА_5 конкретного різновиду такої заміни у виді обмеження волі.
При визначенні виду більш м`якого покарання засудженому ОСОБА_11 суд орієнтувався на послідовність їх розташування, яка розміщена в ст.. 51 КК України, позицію прокурора ОСОБА_3 , позицію представника ВК 115 ОСОБА_4 , та, враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, розмір шкоди, заподіяної злочином, термін не відбутого покарання у виді позбавлення волі, який станом на 11.12.2017 року становить 5 років 186 днів.
Суд наголошує на тій обставині, що при заміні невідбутої частини покарань більш м`яким суд може обрати будь - який з більш м`яких видів основного покарання, а не лише той, який є найближчим до раніше призначеного у згаданому переліку ст.. 51 КК України, проте, з урахуванням вищевикладених обставин, зокрема, позиції представника ВК 115, клопотання самого засудженого ОСОБА_5 , позиції прокурора ОСОБА_3 , матеріалів справи, судом було обрано до засудженого ОСОБА_5 більш м`яке покарання у виді обмеження волі з дотриманням умов та підстав такого застосування, які передбачені ст.ст. 51 - 82 КК України.
Порядок призначення покарання у виді обмеження волі, зокрема, засудженому ОСОБА_5 чітко регламентовано ст. 61 КК України, де, зокрема, зазначено, що:
- покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.
- Обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років.
- Обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
Зглядаючись на вимоги ч. 3 ст. 61 КК України засудженому ОСОБА_5 може бути призначено покарання у виді обмеження волі, він не входить до переліку осіб, яким не можливо призначити дане покарання.
Крім того, суд наголошує, що такий вид покарання як обмеження волі є основним покаранням (ч. 1 ст. 52 КК України), яке може бути призначене судом засудженому ОСОБА_5 у випадку заміни невідбутої частини покарання у виді обмеження або позбавлення волі більш м`яким (ч. 1 ст. 82 КК України ).
Крім того, при визначенні строку покарання судом було застосовано положення ППВСУ від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зокрема, абз. 1 п. 4, де зазначено, що у випадках, коли максимальна межа більш м`якого покарання, що встановлена відповідною статтею Загальної частини КК України є меншою строку невідбутої частини покарання, строк більш м`якого покарання не може перевищувати цю межу.
Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_5 більш м`якого покарання у виді обмеження волі не суперечить реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду виконується мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової.
Суд наголошує на тій обставині, що заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, на відміну від умовно -дострокового звільнення від відбування покарання не веде до зміни кримінально - правового статусу особи ОСОБА_12 , - він вважається таким, що продовжує відбування покарання, хоча і іншого виду.
Що стосується застосування норм процесуального права, то в даному випадку суд застосував ст..ст. 537, 539 КПК України.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Згідно ст.. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням ) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Отже, при винесені ухвали щодо засудженого ОСОБА_5 суд керувався Конституцією України, нормами діючого КПК України, КК України, КВК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 369, 370 372, 537, 539 КПК України, ст.. 57, 82 КК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Подання В.о. Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 , погоджене з головою спостережної комісії при Кагарлицькій рейдержадміністрації ОСОБА_7 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, без скасування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, жителя до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 30.05.2017 року Білоцерківським районним судом Сумської області за чинення злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки;
- 12.03.2016 року ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 04.02.2014 року по 25.09.2014 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, - задовольнити.
- клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким, а саме, на обмеження волі, - задовольнити.
Замінити засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Суми, громадянину України, жителя до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 30.05.2017 року Білоцерківським районним судом Сумської області за чинення злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки;
- 12.03.2016 року ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 04.02.2014 року по 25.09.2014 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, не відбуту частину основного покарання у вигляді 5 (п`ять) років 186 днів позбавлення волі на 5 )п`ять) років обмеження волі.
Направити засудженого ОСОБА_5 до місця відбування покарання у виді обмеження волі в порядку, встановленого для осіб, засуджених до позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом 7 діб.

Суддя ОСОБА_1