Справа №463/1268/18
Провадження №1-кс/463/354/18
У Х В А Л А
про відмову в задоволенні клопотання про тимчасовий
доступ до речей і документів
12 березня 2018 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Личаківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до речей та документів у кримінальному провадженні за №0000584 від 03.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні операторів рухомого (мобільного) зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та належать до охоронюваної законом таємниці.

Подане клопотання мотивує тим, що слідчим відділом Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Вилучення відповідної документації надасть можливість отримати інформацію про осіб, причетних до скоєння злочину. Зазначає, що іншим чином таких осіб встановити неможливо. Окрім цього, постійний доступ до витребовуваних даних необхідне для використання їх під час доказування, а також унеможливлення їх зміни, або знищення, в тому числі у зв`язку із збігом термінів зберігання вищезазначеної документації та інформації чи з інших причин.

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.163 КПК України, вважаю можливим розглядати клопотання без повідомлення осіб, у володінні яких можуть знаходитись речі та документи, тимчасовий дозвіл на доступ до яких та можливість їхнього вилучення просить слідчий.

Заслухавши думку слідчого, яка просила задовольнити подане клопотання, дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Як вбачається із клопотання, слідчий просить надати доступ до інформації про вхідні та вихідні з`єднання всіх абонентських номерів в межах дії станцій мобільного зв`язку за період з 03.00 год. по 06.00 год. 03.03.2018 року.

Як вбачається із матеріалів клопотання, факт вчинення кримінального правопорушення та необхідності витребування документів слідчий підтверджує протоколами про прийняття заяви про злочин, протоколу допиту потерпілого та довідки.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.162 КПК України інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо належать до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах.

Частиною 6 ст.163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Як вбачається із клопотання, слідчий просить надати доступ до інформації, яка містять охоронювану законом таємницю щодо необмеженого кола осіб.

Разом з тим, причетних до скоєння злочину осіб не встановлено, як і обставин, які б давали підстави вважати, що такі користувались мобільними телефонами під час скоєння злочину, слідчий жодним чином не мотивує можливість використання як доказів отриманих відомостей та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

З врахуванням того, що слідчим подано клопотання про надання доступу до інформації, яка містять охоронювану законом таємницю щодо необмеженого кола осіб, з врахуванням недопустимості безпідставного порушення конституційного права щодо заборони втручання у приватне життя користувачів мобільного зв`язку, що в зазначений період здійснювали дзвінки в зоні покриття зазначених базових станцій операторів мобільного зв`язку, приходжу до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає.

З врахуванням наведеного, на підставі положень ч.2 ст.159, п.7 ч.1 ст.162, чч.5-7 ст.163, ст.164 КПК України, -

у х в а л и в :
відмовити з задоволенні клопотання слідчого СВ Личаківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до речей та документів у кримінальному провадженні за №0000584 від 03.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1