Справа № 158/3363/17
Провадження № 1-кп/0158/30/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2018 року Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 у червні 2017 року у невстановленому місці на території проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях, незаконно придбав 42 патрони, які відносяться до боєприпасів, для стрільби придатні, та переніс їх до свого місця проживання, де незаконно продовжував їх зберігати без передбаченого законом дозволу за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.
Згідно з вказаною угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України в обсязі підозри.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралася.
Згідно із ч. 1 статті 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Санкція статті, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого, передбачає покарання у виді позбавлення волі. Вказані речові докази є предметом злочинів. За таких обставин, в частині вказаних речових доказів слід застосувати спеціальну конфіскацію, тому речові докази, а саме:
42 патрони, передані на зберігання в камеру схову Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області на підставі ст. 96-2 КК України конфіскувати.
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати, пов`язані із проведенням судово-балістичної експертизи в розмірі 988 грн. 70 коп.
Цивільний позов у справі заявлено не було.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -
у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 грудня 2017 року між прокурором Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі статей 96-1, 96-2 Кримінального кодексу України застосувати спеціальну конфіскацію майна, яке було предметом злочину, та конфіскувати у власність держави 42 патрони, передані на зберігання в камеру схову Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати, пов`язані із проведенням судово-балістичної експертизи в розмірі 988 грн. 70 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Волинської області через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_1