справа №619/3043/17
провадження №1-кс/619/1382/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2017 року м. Дергачі
Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,, прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ст.слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -
ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Дергачівського районного суду ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження ст. слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області, погоджене прокурором Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_6 .
Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що 13.04.2017 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем CHEVROLET Aveo д.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, рухався по автодорозі Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Київ на ділянці окружної дороги м. Харкова, де повернув праворуч в напрямку смт. Мала Данилівка та наздогнав автомобіль OPEL VIVARO д.н. НОМЕР_2 , сірого кольору, під керуванням ОСОБА_8 , з яким в якості пасажирів рухались ОСОБА_9 та малолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загально прийнятими в суспільстві нормами моралі та поведінки, порушуючи громадський порядок, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, безпричинно, з хуліганських мотивів, усвідомлюючи, що в автомобілі на передньому сидінні знаходяться водій і пасажири та усвідомлюючи можливість спричинення тілесних ушкоджень внаслідок своїх дій, знизив швидкість та діючи з прямим умислом, через відкрите вікно водійських дверей свого автомобіля CHEVROLET Aveo д.н. НОМЕР_1 здійснив чотири прицільні постріли з пістолета (спецзасобу травматичної дії ФОРТ-12р) калібру 9 мм в напрямку автомобіля OPEL VIVARO д.н. НОМЕР_2 , з яких три поцілили по вищевказаному автомобілю, після чого прискорився і продовжив рух в напрямку м. Дергачі.
09.10.2017 прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області погоджено повідомлення про підозру на підставі наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке було вручене ОСОБА_6 , проте, останній від підпису у присутності двох понятих відмовився.
Зазначається , що вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
протоколом огляду місця події;
протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;
протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;
матеріалами відеозапису з відеореєстратору, встановленого у автомобілі OPEL VIVARO д.н. НОМЕР_2 ;
протоколами пред`явлення для впізнання, проведеними за участю потерпілого ОСОБА_8 та за участю свідка ОСОБА_9 .
Метою і підставами застосування запобіжного заходу згідно з п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначається, що наявність зазначених ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 скоїв тяжкий злочин і, знаходячись на свободі, може негативно вплинути на хід досудового розслідування та встановлення істини у справі.
Крім того, ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, буде мати можливість здійснювати незаконний вплив на свідків, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Перебуваючи на свободі, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що ним скоєно тяжкий злочин, за вчинення якого передбачена максимальна міра покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду на території України або виїхати за межі держави, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України (п.1 ч.1 ст .177 КПК України).
Крім того, є підстави вважати, що підозрюваний може знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1ст.177 КПК України).
Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам шляхом обрання більш м`яких запобіжних заходів або незастосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 .
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що свідчить про обгрунтованість підозри, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, вважає, що застосування стосовно ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, або незастосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. З урахуванням того, що вікових та медичних перешкод для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання немає, просить застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
У судовому засіданні прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали клопотання, обґрунтували клопотання тим, що існують ризики, які зазначені у п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Категорично наполягають на його задоволенні.
Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, поскільки він не вважає себе підозрюваним, так як повідомлення про підозру у передбачений законом спосіб йому не вручено; пред`явлена підозра є необґрунтованою; не доведена наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Пояснив, що у даному кримінальному провадженні ним подана значна кількість скарг, заяв, клопотань, які, на його думку, свідчать про чисельні порушення , допущені під час досудового розслідування, які виражаються як у діях, так і у бездіяльності уповноважених осіб.
Зазначив, що дійсно 13.04.2017 р. мав місце інцидент, учасниками якого був він, який керував автомобілем CHEVROLET Aveo д.н. НОМЕР_1 та ОСОБА_8 , який керував автомобілем OPEL VIVARO д.н. НОМЕР_2 .
Між тим, в повідомленні про підозру від 09.10.2017 р. неправильно зазначаються обставини події, поскільки вони не відповідають дійсності. Протиправні дій мали місце зі сторони другого учасника інцинденту ОСОБА_8 .
В обґрунтування такого твердження підозрюваний посилається на наступне.
За декілька днів до даних подій невстановленими особами вночі було суттєво пошкоджено його автомобіль, внаслідок чого була спричинена матеріальна шкода, а також із салона авто було викрадено пістолет, у зв`язку з чим за його заявою було внесено відомості до ЄРДР. Крім того, 10.04.2017 р., коли він знаходився у м.Харкові, невстановлена особа знаходилась біля його авто, намагались здійснити якісь дії, але при його та його та інших появі відбігла від його авито та прослоідувала до авто CHEVROLET Aveo, в номері якого є цифри 86, як і випадку 13.04.2017р., про що ОСОБА_6 11.04.2017 р. було подано заяву до правоохоронного органу. Дані протиправні дії він пов`язує з його професійною діяльністю, як юриста, а саме представника підприємства, яке ініціює повернення досить великої земельної ділянки з чужого незаконного володіння.
13.04.2017 р., коли він слідував на своєму автомобілі з м.Харкова в м.Дергачі, зрозумів, що його переслідує автомобіль CHEVROLET Aveo д.н. НОМЕР_1 , який то прискорював швидкість, то різко гальмував, тобто порушував ПДД України, неодноразово створював аварійну ситуацію. В якийсь момент він, тобто ОСОБА_6 , побачив в руках водія того авто предмет, схожий на пістолет, і зрозумів, що це може бути продовженням тих незаконних дій , які мали місце напередодні, про які йдеться вище в ухвалі, Він відкрив вікно свого авто та зробив два попереджуючих постріли в повітря гумовими кулями , після чого водій автомобіля OPEL VIVARO д.н. НОМЕР_2 припинив свої незаконні дії, прослідував далі. На наступний день він, тобто ОСОБА_6 , подав заяву про внесення відомостей до ЄРДР.
Щодо вручення йому повідомлення про підозру, то зазначає, що воно було складене ст. слідчим ОСОБА_7 Намагався його вручити 09.10.2017 р. заступник начальника СВ ОСОБА_11 , але він відмовився від отримання повідомлення, поскільки заступник начальника СВ не мав повноважень на вручення повідомлення про підозру, оскільки йому достовірно відомо, що на час вручення повідомлення заступник начальника СВ не входив до складу слідчої групи. Вона ж з його участю була сформована в цей день, але після намагання вручення повідомлення про підозру, а саме в 13-45. Для підтвердження цих відомостей ним неодноразово заявлялось клопотання про витребування даних про рух кримінального провадження.
Крім того, підозра є необгрунтованою, поскільки у витягу з ЄРДР значиться, що відомості стосуються ОСОБА_6 , а він є ОСОБА_6 ; на місце події виїзджала згідно рапорта чергового ВП ОСОБА_12 група Чавирь, ОСОБА_13 , слідчим призначена Пупань, проте, протокол огляду місця події складено слідчим ОСОБА_14 , до того ж місцем подій зазначена вулиця Сумський Шлях, в той час, як такої вулиці в с. Мала Данилівка немає; існують інші порушення, але найголовнші ті, що фактичні обставини викладені неправильно, неправомірні дії були не з його боку, а з боку ОСОБА_8 .
Він має постійне місце проживання, роботи працює юрисконсультом в ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція», юристом Слатинської селищної Ради Дергачівського району Харківської обл., неодноразово нагороджувався грамотами, є фізичною особою-підприємцем, характеризується позитивно раніше не судимий, не перешкоджає досудовому слідству, не ухиляється від нього.
Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які в судовому засіданні підтвердили показанню ОСОБА_6 щодо неправомірних дій ОСОБА_8 13.04.2017 р., дослідивши матеріали до клопотання, надані матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про наступне.
Так, у відповідності до ч.1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язків, передбачених статтею 194 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Крім того, згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:
1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;
2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;
3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
2. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42цього Кодексу.
3. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Згідно ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості:
1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;
2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;
3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;
5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;
7) права підозрюваного;
8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Як слідує із ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Тобто, повідомлення про підозру регламентується главою 22 КПК України. Дана глава передбачає такі дії слідчого, як здійснення повідомлення про підозру ( його складання), яке регламентується ст.ст. 276, 277 КПК України, а також вручення повідомлення про підозру. Єдиним документом, який може свідчити про пред`явлення підозри є письмове повідомлення про підозру ( виняток становить випадок щодо зміни повідомлення про підозру).
Форма і зміст даного документу письмового повідомлення про підозру регламентується ст. 277 КПК України.
Письмове повідомлення про підозру має містити прізвище та посаду слідчого, який здійснює повідомлення п.1 ч.2, підпис слідчого, який здійсн ив повідомлення - п.8 ч.2. Підпис слідчого, який вручив письмове повідомлення або ж намагався вручити, але по різним причинам не зміг вручити, не передбачається законом. З цього слідує, що вручення письмового повідомлення про підозру є продовженням дій по його здійсненню, тобто складанню, і входить до повноважень слідчого, який склав письмове повідомлення.
В даному випадку письмове повідомлення про підозру складено старшим слідчим ВП, вручалось заступником начальника СВ ВП.
З повідомлення вбачається, що права та обов`язки підозрюваного роз`яснені старшим слідчим, значиться його підпис, але він не був при врученні повідомлення, права та обов`язки не роз`яснював.
Крім того, в письмовому повідомленні стверджується, що ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, що є недопустимим, поскільки висновок про винність особи має міститись виключно у обвинувальному вироку суду.
Суд, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, враховує те, що слідчим, прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, не дають достатніх підстав суду вважати, що до підозрюваного може бути застосований вищезазначений запобіжний захід, оскільки згідно з матеріалами кримінального провадження підозрюваному не вручено у належний спосіб повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. На цей момент достовірність даних, викладених у повідомленні про підозру, викликає сумнів.
Щодо даних про особу ОСОБА_6 , то встановлено, що він має постійне місце проживання, роботи працює юрисконсультом в ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція», юристом Слатинської селищної Ради Дергачівського району Харківської обл., неодноразово нагороджувався грамотами, є фізичною особою-підприємцем, характеризується позитивно раніше не судимий, не перешкоджає досудовому слідству, не ухиляється від нього.
В клопотанні зазначається, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_6 може перешкоджати встановленню істини у справі, в той час як подано клопотання відного особистого зобов`язання. Разом з тим, зазначено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не є доцільним, не зрозуміло яких при ініціюванні питання про особисте зобов`язання.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає достатніх підстав, передбачених законом, для задоволення клопотання та застосування до підозрюваного запобіжного заходу, а тому в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 176 - 179, 193, 194, 196, 206, 276-278, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_6 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1