МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 р. Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000386 від 25.07.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дмухайлівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянки України, освіта середня, не працюючої, не одруженої, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_5 , 23 липня 2017 року близько 22.00, перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_7 , розташованому в АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, користуючись тим, що ОСОБА_4 відпочиває та за її діями не спостерігає, таємно викрала належні йому гроші в сумі 700 грн., номіналами 500 та 200 гривень, які лежали на поверхні ліжка, на якому відпочивав ОСОБА_4 , біля лівої кишені останнього.

Після чого викраденими грошима розпорядилася на власний розсуд в корисливих для себе цілях, чим спричинила потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , свою вину інкримінованому їй злочині визнала повністю, фактичні обставини скоєного нею кримінального правопорушення не оспорювала, у вчиненому щиро розкаялася та пояснила, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах, скоїла крадіжку грошових коштів в сумі 700 грн. у ОСОБА_4 , які лежали біля нього на ліжку, коли той відпочивав. Пообіцяла повернути потерпілому грошові кошти. Просила суд призначити їй покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_4 , показав що дійсно 23 липня 2017 року обвинувачена викрала у нього грошові кошти в сумі 700 грн. Наполягав на тому, щоб потерпіла повернула йому викрадені гроші. Цивільний позов заявляти не бажає, в призначенні покарання ОСОБА_5 покладається на розсуд суду.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд допитав обвинувачену, потерпілого, дослідив обвинувальний акт, характеризуючи матеріали та дійшов до переконання, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким надано належну оцінку.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості та особу обвинуваченої, яка повністю визнала себе винною, за місцем проживання характеризується негативно, має на утриманні малолітню дитину, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, інвалідом не являється, раніше не судима. Обставинами, які пом`якшують покарання і часткового зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття. Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи міркування прокурора, потерпілого, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення обвинуваченої до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують її покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, його мети, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_5 , покарання не пов`язане з позбавленням волі з застосуванням ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченої від покарання, судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком один рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1