17.01.2018 363/3733/17
В И Р О К
Іменем України
17 січня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Вишгород обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000590 від 24.06.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, українки, громадянки України, яка має середньо-спеціальну освіту, не одружена, працює оператором в ТОВ «Карат-Ліфт», не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 08 червня 2017 року близько 0 22.00 годині повернувшись до будинку за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , та побачивши в своєму будинку наглядно знайомого місцевого мешканця села ОСОБА_4 , з яким на ґрунті раптово виниклих неприязних відносинах у останньої виник словесний конфлікт в ході якого ОСОБА_5 схватила руками за футболку ОСОБА_4 , який сидів на дерев`яному стільці та витягнула останнього з будинку по бетонних східцях порогу та нанесла удар правою ногою по спині останнього. В подальшому ОСОБА_4 підвівся та ОСОБА_5 почала виштовхувати останнього з території домоволодіння під час чого долонею правої руки нанесла декілька ударів по обличчю та кулаками правої і лівої руки нанесла близько шести ударів по спині останнього після чого двома руками виштовхнула ОСОБА_4 з території домоволодіння, від поштовху останній впав на землю.

В подальшому, того ж дня, близько 22 години 20 хвилин на ґрунті раптово виниклих не приязних відносинах у ОСОБА_5 виник прямий умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_5 з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачуючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно нанесла ОСОБА_4 , який лежав в горизонтальному положенні лежачи на правому боці, чотири удари правою ногою в область обличчя та декілька ударів правою ногою в область верхньої правої частини грудей останнього. В подальшому ОСОБА_5 схвативши двома руками за плечі ОСОБА_4 та протягнула його спиною по асфальтному покриттю, залишивши останнього на середині дороги повернулась на територію свого домоволодіння та взявши велосипед ОСОБА_4 кинула на останнього, після чого повернулася на територію свого домоволодіння за вказаною адресою. В подальшому ОСОБА_4 підвівся та попрямував в напрямку місця свого проживання, в цей час ОСОБА_5 вибігла з території свого домоволодіння та наздогнавши ОСОБА_4 з розбігу нанесла удар правою ногою в область нижньої лівої частини спини від якого останній знову впав на насип з піска, який був накритий шифером, а ОСОБА_5 перетягнувши останнього на насип з щебню нанесла близько п`яти ударів правою ногою в ліву нижню частину спини останнього.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 106/Д-2017р від 17.08.2017 із наданої документації відомо, що ОСОБА_4 , звертався в травмпункт Вишгородської ЦРЛ 10.06.2017 і знаходився на амбулаторному лікуванні в Вишгородській ЦРЛ з діагнозом: «Бинокулярна параорбітальна гематома Багаточисельні забої, садини верхніх та нижніх кінцівок. ЗТГК: перелом 7,8-го ребер з ліва». Згідно консультативного заключення консультанта рентгенолога КОБ СМЕ №443/1 від 11.08.2017 «Перелом 8.10-го ребер зі зміщенням відломків зліва. Пошкодження можуть відповідати даті травми». Такого характера тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупого (-их) предмета (-ов) (в тому числі від ударів руками, ногами), можливо в час і при зазначених обставинах і в своїй сукупності відносяться до СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки для повного зрощення даних переломів потрібен срок більше 21 дня. Згідно висновку судово-медичного експерта121/Д/№106/Д-2017 виключається можливість виникнення наявних у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень в результаті падіння з власного зросту.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, як умисне нанесення середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

16.01.2018 року, під час проведення судового засідання, потерпілим та обвинуваченою до суду було подано угоду про визнання винуватості укладену 28.12.2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

За умовами угоди потерпілий та обвинувачена дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 122 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, щиро кається у вчиненому, повністю відшкодувала шкоду потерпілому, інші учасники судового процесу також не оспорюють викладених фактичних обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій. Узгоджене покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді 1 року обмеження волі та звільнення від відбування покарання на підставі норми ч.2 ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, з врахуванням того, що ОСОБА_5 щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину, добровільно відшкодувала шклоду, відсутні обставини, передбачених ст.67 КК України.

Роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КК України, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди (ч.3 ст.474 КПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та потерпілий цілком розуміють права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом, та наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільній позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити в судовому засіданні угоду про примирення укладену 28 грудня 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона впродовж іспитового строку 1 (одного) року не скоїть нового злочину, та виконає покладені на неї, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1