печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
22.11.2017 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «АНТ-АЛ» .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, зазначивши при цьому необхідність про накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «АНТ-АЛ» , юридична адреса: Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Павла Тичини, 69. Крім того, посилався на достатність підстав вважати, що існує реальна загроза переведення коштів у готівку та на інші рахунки, що позбавить можливості відшкодування завданих збитків та конфіскації майна, як виду покарання, розгляд даного клопотання необхідно проводити без повідомлення підозрюваного, іншого власника майна та їх захисників чи представників.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

На підставі ст. 172 ч.2 КПК України слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без виклику власника майна та їх захисників чи представників, з метою забезпечення арешту майна.

В обґрунтування клопотання, прокурор зазначив, що Головним слідчим управлінням НП України проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0004165, за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та за фактами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України.

Необхідність накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «АНТ-АЛ» викликано тим, що вчиненим злочином завдано збитки ВАТ «Мінський автомобільний завод» - управляюча компанія холдингу «БЕЛАВТОМАЗ» на суму 137 700 000,00 грн. та потерпілою стороною ВАТ «МАЗ» заявлено цивільний позов у рамках даного кримінального провадження, разом з тим під час досудового розслідування встановлено, що для протиправного заволодіння майном ВАТ «МАЗ» використовувалося товариство ТОВ «РАНТ», на яке було поставлено 150 автомобілів МАЗ-6501А8-(325-000) та 150 причепів МАЗ-856103-(010), яким заволоділи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .. В подальшому представниками ТОВ «РАНТ» та інші невстановленими особами з метою виведення поставленої автотехніки відповідно до укладеного контракту з ВАТ «МАЗ», а саме: автомобілів МАЗ-6501А8-(325-000) та причепів МАЗ-856103-(010), було створену штучну заборгованість ТОВ «РАНТ» перед компанією Werteny Business Corporation, за фіктивну поставку моторної оливи, в результаті чого вказаною компанією, подано позовну заяву в Господарський суд міста Києва, де під час розгляду судом справи, щодо заборгованості ТОВ «РАНТ» було укладено мирову угоду, відповідно до якої останні передають у власність компанії Werteny Business Corporation 100 одиниць автотехніки, а саме: 50 автомобілів МАЗ 6501А8-325-000 та 50 причепів МАЗ 856103-010. Після затвердження мирової угоди компанією «Werteny Business Corporation» було передано вище вказану техніку на ТОВ «АНТ-АЛ», засновником (учасником) з часткою 100% статутного капіталу, якого являється компанія «Werteny Business Corporation», шляхом збільшення статутного капіталу ТОВ «АНТ-АЛ».

Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 11 ст. 170 заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Крім того відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

За таких обставин наявні підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для накладення арешту на вказане майно.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «АНТ-АЛ» , юридична адреса: Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Павла Тичини, 69 відкритих у АБ «Південний» МФО 328209, юридична адреса: м. Одеса, вул. Краснова, 6/1, а саме на рахунках (у будь, якій валюті) № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ,в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять.

Зобов`язати вказану Банківську установу її відділи відділення (філії,філіали), негайно виконати ухвалу суду про арешт коштів, які знаходяться на вказаних вище рахунках та при оголошенні Ухвали слідчого судді, обов`язково надати письмове повідомлення про дату час накладення арешту і суму коштів, яка знаходяться на вказаних рахунках в момент накладення арешту. Повідомляти старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_7 на адресу ГСУ НП України: м. Київ, вул. Богомольця, 10, письмово, про суму коштів, що знаходиться на цих рахунках до 10 числа кожного місяця також за першим запитом слідчого надавати інформацію по арештованим рахункам.

Ухвала підлягає негайному виконанню .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду міста Києва на протязі п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1