Провадження № 1-кс/761/178/2018
У Х В А Л А
Іменем України
01 березня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

представника потерпілої ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_5 від 05.08.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000327 від 31.07.2014 року,

В С Т А Н О В И В :
до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_5 від 05.08.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000327 від 31.07.2014 року

Свою скаргу представник потерпілої мотивує тим, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованим, протиправним, незаконним та таким, що не відповідає завданню кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України. Слідчим було допущено порушення вимог КПК України щодо повноти та всебічності з`ясування обставин справи, без здійснення слідчих та процесуальних дій для встановлення об`єктивної істини.

Під час судового розгляду представник потерпілої скаргу підтримав, з мотивів у ній наведеним та просив задовольнити її, скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

У судове засідання суб`єкт оскарження, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду скарги до суду не подавав.

На неодноразові запити суду матеріали кримінального провадження на підставі яких винесена оскаржувана постанова надані не були.

Враховуючи, що відповідно до ст.306 КПК України скарги на рішення про закриття кримінального провадження розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту їх надходження, а відсутність слідчого, який належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду скарги, не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя виходячи з загальних засад кримінального провадження: змагальності та розумних строків, вважає за необхідне розглянути скаргу з урахуванням наявних у розпорядженні суду матеріалів.

При цьому, відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Суб`єкту оскарження було надано можливість надати в судове засідання докази, які б спростовували доводи скарги, однак цього зроблено не було, у зв`язку з чим слідчий суддя, дотримуючись розумних строків розгляду скарги, вважає за необхідне розглянути скаргу по суті на підставі наявних матеріалів.

Слідчий суддя, заслухавши доводи представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , вивчивши матеріали скарги, вважає за необхідне скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Як вбачається з наявних у розпорядженні суду матеріалів, 05.08.2017 року слідчий СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_5 , розглянувши матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000327 від 31.07.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, постановив кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000327 від 31.07.2014 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, - закрити, у зв`язку із встановленням відсутності в діянні ОСОБА_6 та Афонсо де Олівейри ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що таке рішення слідчий прийняв лише на підставі цитування результатів виконавчого провадження, показань потерпілої ОСОБА_4 , пояснень ОСОБА_6 та показань свідка ОСОБА_8 .

Слід звернути увагу на те, що пояснення ОСОБА_6 не є відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України доказом.

Тобто, наведені висновки слідчого не ґрунтуються на доказах, які він мав зібрати в межах кримінального провадження за № 0000327 від 31.07.2014 року.

При цьому, враховуючи, що слідчий у оскаржуваній постанові послався лише на цитування результатів виконавчого провадження, показань потерпілої ОСОБА_4 , пояснень ОСОБА_6 та показань свідка ОСОБА_8 , а тому можна дійти висновку про те, що інших доказів, крім показань потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8 , в межах кримінального провадження зібрано не було, крім того, в самій постанові відсутній відповідний аналіз таких доказів.

Також, зі змісту постанови вбачається, що в ній відсутнє викладення суті заяви ОСОБА_4 та не наведено доводів на її спростування.

Окрім того, слідчим при винесені оскаржуваної постанови не було допитано ОСОБА_9 де ОСОБА_10

Як вбачається з матеріалів скарги, висновки слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України в діях ОСОБА_6 та Афонсо де Олівейри ОСОБА_7 не ґрунтуються на фактичних обставинах кримінального провадження, зокрема, повідомлених в заяві про злочин та показаннях потерпілої ОСОБА_4 , ці фактичні дані не спростовані допустимими доказами.

Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами представника потерпілої про незаконність постанови, у зв`язку із чим вказана постанова підлягає безумовному скасуванню. Так, відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст.9 КПК України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора та слідчого.

Відповідно до ч.4 ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Слідчий при винесенні оскаржуваної постанови вказаних вимог закону не дотримався, оскільки не вжив вичерпних заходів для встановлення об`єктивної істини у справі, не зібрав достатньо доказів для прийняття відповідного процесуального рішення, належним чином не надав оцінки цим доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, оскільки в основу прийняття рішення про закриття поклав лише свої припущення, не навів доказів, які б спростовували дані про які йшлося у заяві ОСОБА_4 про злочин та у її показаннях, що судом фактично розцінюється як самоусунення від виконання своїх службових обов`язків.

Наведене також свідчить про те, що при складенні тексту оскаржуваної постанови, слідчий не дотримався, вимог ст.110 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя розглянувши скаргу, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, приходить до висновку про необхідність скасування постанови, як незаконної та необґрунтованої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 22, 25, 26, 91, 92, 284, 303, 306, 307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_5 від 05.08.2017 року про закриття кримінального провадження №0000327 від 31.07.2014 року, задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_5 від 05.08.2017 року про закриття кримінального провадження №0000327 від 31.07.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, у зв`язку із відсутністю в діянні ОСОБА_6 та Афонсо де Олівейри ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя