Справа №200/7874/17
Провадження №1-кс/0203/1/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області,

у с т а н о в и в:

13 травня 2017 року заявник звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області. Вимоги обґрунтовані тим, що заявник звернувся до органу досудового розслідування із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, проте слідчий орган не вчинив дії, передбачені процесуальним законом, а саме: не уніс відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не вжив заходів до проведення досудового розслідування. Заявник просить суд зобов`язати орган досудового розслідування внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати досудове розслідування, визнати його потерпілим (а.с.а.с. 1 3).

19 травня 2017 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області справу було передано до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська для здійснення судового провадження (а.с.а.с. 25, 26).

Заявник до суду не з`являвся протягом сімнадцяти судових засідань, скаргу не підтримував.

Представник Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області до суду також не з`явився, звернувшись із заявою про розгляд скарги за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.05.2017 року заявник звернувся до Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області із заявою про вчинення відносно нього кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 368, частиною третьою статті 364, частиною першою статті 365 Кримінального кодексу України (а.с.а.с. 5 7).

Відомості, зазначені у поданій заявником заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, що і стало причиною звернення до суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини від 04.11.1950 року (далі Конвенція) кожній фізичній або юридичній особі гарантоване право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у яких вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, метою яких є недопущення перетворення судового розгляду у безладний процес.

Судом встановлено, що від моменту звернення заявника зі скаргою до суду і дотепер він жодного разу за викликом не з`явився, справою не цікавився.

При цьому суд здійснював судові виклики за реквізитами, зазначеними заявником особисто у скарзі: шляхом направлення судових повісток за його адресою ( АДРЕСА_1 ), а також SMS-повідомлень за вказаним ним номером телефону ( НОМЕР_1 ).

Поштову кореспонденцію заявник за вказаною адресою не отримував жодного разу (усі конверти повернулися з відміткою листоноші «за закінченням строку зберігання»), на SMS-повідомлення не реагував.

Викладені обставини, систематичної неявки заявника до суду (сімнадцять разів), на думку суду, свідчать про відсутність у заявника інтересу до справи, отже про те, що останній її не підтримує.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне подану заявником скаргу залишити без задоволення.

Керуючись статтями 303, 306, 307 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1