Справа № 344/402/18
Провадження № 11-сс/779/29/2018
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.01.2018 року про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0003262 від 07.08.2017 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України -

за участю прокурора ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_8

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вважає, обраний слідчим суддею запобіжний захід у виді тримання під вартою надто суворим. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що ОСОБА_8 з часу затримання вів себе належно, а ризики, викладені слідчим у клопотання нічим не підтверджені. На думку апелянта, слідчий суддя не врахував наявність на утриманні підозрюваного жінки інваліда та неповнолітньої дитини. Вказує, що в сім`ї працює тільки підозрюваний. Посилається на те, що судом при альтернативній мірі запобіжного заходу застави, не були враховані вимоги п. 4 ст. 182 КПК України, зокрема не враховано майновий та сімейний стан підозрюваного, позитивну характеристику.

Задовольняючи клопотання слідчого, та обираючи розмір запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також дані, що характеризують особу підозрюваного. Слідчий суддя дійшов висновку, що саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний та його захисник просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту. Просили долучити до матеріалів провадження випуску з амбулаторної картки ОСОБА_8 про стан його здоров`я, свідоцтво про народження дитини сина 2009 року народження; свідоцтво про шлюб, копію посвідчення дружини, що є інвалідом 3 групи;

- прокурор вважав, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді - без змін.

Клопотання підозрюваного та його захисника про доручення вказаних вище доказів задоволено.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги належить відмовити, ухвалу слідчого судді - залишити без змін, виходячи з наступного.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 пред`явлено підозру у відкритому викрадені чужого майна, а саме майна потерпілого ОСОБА_10 , поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (а.п. 7-8).

За вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно частини першої ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як вбачається з наданих матеріалів, 07.08.2017 року за №0003262 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне правопорушення за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

З цього приводу було розпочате досудове розслідування та 11.01.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України (а.п. 28-30).

Підозра у вчиненні цього діяння обґрунтовується, зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, показаннями потерпілого ОСОБА_10 , протоколами: проведення слідчого експерименту від 21.11.2017 року, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2017 року, допиту свідків тощо (а.п. 10-23).

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Апеляційним переглядом встановлено, що при обрані запобіжного заходу, слідчим суддею, у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, об`єктивно взято до уваги дані про особу ОСОБА_8 , який є неодноразово судимий, у тому числі 12.09.20107 року вироком Бориславського міського суду Львівської області за ч. 1 ст. 395 КК України, покарання за яке невідбуте, не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, а також враховано його вік, стан здоров`я, майновий стан та міцність соціальних зв`язків.

Перевіряючи доводи клопотання органу досудового розслідування на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненому злочині, а також суспільну небезпечність самого злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а саме перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Отже, заявлені у клопотанні органу досудового розслідування ризики є реальними, тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів дійшла висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціям ЄСПЛ.

При обранні такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, слідчим суддею були враховані як обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, так і потребу органу слідства у проведенні ряду слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин даного кримінального провадження, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, на думку колегії суддів, слідчий суддя правомірно не визначив розмір застави, оскільки кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , вчинене із застосуванням насильства відносно потерпілого ОСОБА_10 , що повністю узгоджується з вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, якими передбачено право слідчого судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, санкція статті якого передбачає показання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

На думку колегії суддів, слідчий суддя правильно врахував обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, та обрав відносно підозрюваного саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою..

На думку колегії суддів, запропонований апелянтом вид запобіжного заходу у виді домашнього арешту не буде достатнім для запобігання ризиків, визначених в клопотанні слідчого.

Посилання апелянта на наявність на утриманні підозрюваного ОСОБА_8 жінки інваліда та неповнолітньої дитини, а також на те, що в сім`ї працює тільки підозрюваний, самі по собі не є достатніми для зміни запобіжного заходу, оскільки таки обставини враховуються судом виключно у сукупності з іншими, викладеними вище, обставинами.

Доводи апелянта про те, що судом при альтернативній мірі запобіжного заходу застави, не були враховані вимоги п. 4 ст. 182 КПК України, зокрема не враховано майновий та сімейний стан підозрюваного, позитивну характеристику, є безпідставні, оскільки слідчим суддею не обиралось альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави внаслідок вчинення ОСОБА_8 злочину із застосуванням насильства.

Отже, на думку колегії суддів, слідчий суддя, прийняв законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає діючому законодавству та практиці ЄСПЛ, з урахуванням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 376, 12, 176-178, 182, 183, 194, 404, 407, 419 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.01.2018 року про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0003262 від 07.08.2017 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3