Справа № 338/661/17
Провадження № 11-кп/779/422/2017
Категорія ч. 2 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

та його захисника адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000150 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_10 на вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківській області від 17липня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Донецька Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

1. Вироком Богородчанського районного суду від 09.10.2014 року за ч.1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт;

2. Вироком Богородчанського районного суду від 25.11.2014 року за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 місяців 25 днів арешту;

3. Вироком Богородчанського районного суду від 26.12.2014 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 місяців арешту.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 , будучи судимим за вчинення злочинів передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, 30 травня 2017 року, повторно таємно викрав чуже майно, грошові кошти в сумі 2187 грн., що належить ОСОБА_11 , в селі Росільна Богородчанського району, за що передбачена кримінальна відповідальність ч.2 ст.185 КК України.

Злочин вчинено при наступних обставинах:

Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи судимим за вчинення злочинів передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, 30 травня 2017 року, біля 10 год. 30 хв. перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 своєї односельчанки ОСОБА_11 в с. Росільна Богородчанського району, таємно викрав із гаманця, який знаходився в жіночій сумці, що належить потерпілій її грошові кошти в сумі 2187 грн., завдавши шкоди на загальну суму 2187 грн.

На вказаний вирок суду було подано апеляційну скаргу прокурором Богородчанського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , який у відповідності до вимог ст..403 КК України відмовився від апеляційної скарги, у зв`язку з чим вона не розглядається по суті судом апеляційної інстанції.

Крім того, на вказаний вирок суду було подано апеляційну скаргу першим заступником прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_13 , в якій він, не оспорюючи правильність кваліфікації дій та доведеність вини обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Вважає, що із врахуванням ступеня тяжкості та обставин, вчиненого злочину, його наслідків і даних про особу обвинуваченого суду, необхідно було обговорити питання про призначення, передбаченого законом, більш суворого покарання, як особі яка вчинила злочин на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 будучи раніше неодноразово судимий і маючи незняті та непогашені судимості за вчинення тяжких злочинів, повторно вчинив крадіжку грошових коштів на суму 2187 грн.

Призначаючи покарання обвинуваченому, місцевий суд визнав пом`якшуючими обставинами щире каяття, визнання вини, розкаяння у вчиненому, відшкодування шкоди.

Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України покарання 2 роки позбавлення волі.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_8 вказує на те, що він щиросердечно розкаявся в даному злочині, добровільно відшкодував потерпілій завдані збитки, позитивно характеризується за місцем проживання зазначає, що прокурор посилається на те, що злочин було вчинено в стані алкогольного сп`яніння, але цей факт не підтверджується жодним медичним документом, а тому даний факт надуманий прокурором. Вважає, що судом було враховано всі обставини справи і прийнято законне та вмотивоване рішення Просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги першого заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_10 , просив вирок скасувати та призначити обвинуваченому більш суворе покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 просили у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга першого заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_10 підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. ст. 409, 414, 420 КПК України однією з підстав для скасування вироку та постановлення нового вироку є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість призначеного покарання.

В апеляційній скарзі прокурором не оскаржується правильність встановлених судом фактичних обставин кримінального правопорушення, правова кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 та доведеність його вини у вчиненні злочину, а тому вирок в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, в тому числі і в частині призначення покарання.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно п.1 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й його обставин.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.65 КК України призначив обвинуваченому ОСОБА_8 занадто м`яке покарання в мінімальних межах встановлених санкцією ч.2 ст.185 КК України, яке не можна вважати справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Вирішуючи питання щодо покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд не в повній мірі прийняв до уваги те, що обвинувачений, будучи раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив, а знову вчинив новий умисний корисливий злочин, що свідчить про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного обвинуваченому покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_8 більш сувору міру покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який у відповідності до вимог ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, позитивно характеризується за місцем проживання, не працевлаштований.

Колегія суддів у відповідності до вимог ст.66 КК України визнає обставинами, які пом`якшують покарання те, що обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому та відшкодував шкоду, заподіяну злочином.

Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляції першого заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_13 про те, що злочин було вчинено обвинуваченим ОСОБА_8 на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, оскільки вказані доводи носять бездоказовий характер.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_8 необхідно призначити більш суворе покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі, яке буде справедливим та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 374, 404, 405,407, 409, 413, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 17 липня 2017 року щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок.

Вважати, що вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 17 липня 2017 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_8 у відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17 липня 2017 року по 09 жовтня 2017 року.

В решті вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 17 липня 2017 року залишити без змін.

Вирок Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5