Дата документу Справа № 326/1247/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/1086/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 326/1247/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 08 вересня 2017 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Партизани Приморського району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 25.02.2016 року Приморським районним судом Запорізької області за ст. 121 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, судимість не знята та не погашена, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
частково задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 діб, тобто до 16.00 години 06 листопада 2017 року, із забороною підозрюваному залишати місце фактичного постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово та з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України: з`являтися за викликом слідчого, прокурора, суду для проведення з ним слідчих та процесуальних дій; не залишати зазначене місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово,

в с т а н о в и л а:
В апеляційній скарзі з доповненням до неї підозрюваний просить скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 08 вересня 2017 року та з урахуванням того, що в його діях 25.06.2017 року взагалі відсутній склад будь-якого кримінального правопорушення, не обирати щодо нього запобіжний захід, вважаючи, що відсутні докази обґрунтованої підозри його у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 296 КК України, та всі ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог апелянт послався на наступні обставини:

- з часу повідомлення йому про підозру, тобто з 11.07.2017 року по день розгляду клопотання слідчого - 08.09.2017 року, він не скоїв жодного вчинку, який можна було б пов`язати із ризиками, передбаченими п. 1, п. 3, п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, що в судовому засіданні 08.09.2017 року підтвердили слідчий ОСОБА_9 та прокурор ОСОБА_10 , проте всупереч зазначеним обставинам, слідчий суддя дійшов хибного висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- всупереч вимогам ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, не з`ясувавши спрямованість його дій під час конфлікту між ним та іншою особою о 04 годині 50 хвилин ранку 25.06.2017 року, слідчий суддя встановив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення саме за ч. 2 ст. 296 КК України, хоча при цьому сам же встановив, що він, ОСОБА_7 , 25.06.2017 року діяв без попередньої змови з іншими особами, тобто, його дії повинні бути кваліфіковані виключно за ч. 1 ст. 296 КК України;

- у порушення вимог ч. 3 ст. 184 КПК України слідчий суддя залишив поза увагою факт того, що до клопотання слідчого Златанова не було додано жодних процесуальних документів на підтвердження скоєння ним кримінального правопорушення саме за ч. 2 ст. 296 КК України;

- обираючи щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя позбавив його можливості та обов`язку годувати свою родину непрацездатну дружину та дворічну дитину.

Також зазначив, що обрання відносно нього запобіжного заходу, не відносилось до повноважень судді ОСОБА_1 , який, згідно з оскаржуваною ухвалою, діяв не як слідчий суддя, а як головуючий суддя, та, крім того, ставить під сумнів, що ОСОБА_1 взагалі є слідчим суддею, відповідно до положень п. 18 ст. 3 КПК України.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий СВ Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів.

У клопотанні зазначено, що 25.06.2017 року, приблизно о 04 годині 48 хвилин, ОСОБА_7 перебував на узбережжі Азовського моря в зоні відпочинку Центральний пляж, біля кафе «Лобстер» по вул. Курортній в м. Приморську Запорізької області, де побачив, що між мешканцями с. Новопавлівки Приморського району Запорізької області та невідомими йому особами виникла сварка, внаслідок чого у нього виник умисел на вчинення хуліганських дій тосовно них.

Після цього, ОСОБА_7 , цієї ж доби, приблизно о 04 годині 49 хвилин, реалізуючи до кінця свій злочинний намір, спрямований на здійснення хуліганських дій, грубо порушуючи громадський порядок у частині спокійного забезпечення відпочинку громадян, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося у зневажливому стані до громадської моралі та ігноруванні існуючих у суспільстві елементарних правил поведінки, з особливою зухвалістю, що виразилася у бажанні самовиразитися за рахунок пригнічення волі особи та в зневажливому ставленні до інших громадян, а також спричиненні фізичного болю іншим особам, діючи без попередньої змови між собою з іншими особами, підійшов до ОСОБА_11 , який перебував на площадці біля вищевказаного кафе, та, намагаючись припинити сварку між особами, які там знаходились, наніс один удар рукою останньому в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_11 впав на землю.

Далі ОСОБА_7 , у продовження свого злочинного наміру, направленого на вчинення хуліганських дій, приблизно о 04 годині 50 хвилин, підійшов до ОСОБА_12 , який також знаходився біля кафе «Лобстер» та намагався припинити бійку між мешканцями с. Інзівки Приморського району Запорізької області та невідомими йому особами, та, схопивши дерев`яну палку, яка знаходилась на місці події, наніс останньому удар ногою, внаслідок чого ОСОБА_12 впав на землю. Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний намір, наніс йому вищевказаною палкою 1 удар в область тулубу. При спробі ОСОБА_12 чинити законний опір протиправним діям ОСОБА_7 , останній покинув місце скоєння злочину.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було спричинено фізичний біль.

25 червня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про даний злочин та 07.07.2017 року за даним фактом розпочато кримінальне провадження № 0000377 за попередньою кваліфікацією ч. 2 ст. 296 КК України.

11 липня 2017 року ОСОБА_7 відповідно до ст. ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий послався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/ або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; продовжити свою злочинну діяльність, а також просив врахувати дані про особу підозрюваного, який раніше судимий та має незняту та непогашену в установленому законом порядку судимість; вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення із застосуванням насилля, яке має незворотній характер, в період іспитового строку; ніде не працює та не має постійного джерела доходів.

Частково задовольняючи клопотання слідчого та обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя послався на обґрунтовану підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочину середньої тяжкості, а не тяжкого злочину, як помилково зазначив у клопотанні слідчий, а також врахував те, що підозрюваний вважається таким, що має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, має сім`ю та на утриманні неповнолітню дитину, тобто стійкі соціальні зв`язки.
Також слідчий суддя зазначив, що змоменту повідомлення ОСОБА_7 про підозру - 11.07.2017 року він з`являвся для виконання слідчих дій, тобто доказів того, що він ухилявся від досудового слідства, слідчим у клопотанні не наведено.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст. ст. 177, 178, 183, 184, 199 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Так, з наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а не тяжким злочином, як невірно зазначено у клопотанні та на що обґрунтовано звернуто увагу слідчим суддею.
Слідчий суддя перевірив доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та, приймаючи рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, врахував вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , дані про його особу в їх сукупності, а саме, що він вважається таким, що має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, має сім`ю та на утриманні неповнолітню дитину, тобто стійкі соціальні зв`язки.
При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора, захисника, слідчого, та з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.
Крім того, як під час розгляду клопотання слідчим суддею, так і під час апеляційного розгляду, не було встановлено фактів порушення умов домашнього арешту, а також обставин, які спростовують висновки слідчого судді щодо обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування відносно особи запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Що стосується доводу апелянта про відсутність в його діях складу будь-якого кримінального правопорушення, то колегія суддів вважає, що на даному етапі розслідування підозра у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 296 КК України, є обґрунтованою, а сам довід стосується оцінки доказів в частині доведеності вини та виходить за межі повноважень апеляційної інстанції на стадії досудового розслідування.

Також, на думку колегії суддів, посилання підозрюваного у доповненні до апеляційної скарги на те, що обрання відносно нього запобіжного заходу не відносилось до повноважень судді ОСОБА_1 , який, згідно з оскаржуваною ухвалою, діяв не як слідчий суддя, а як головуючий суддя, що викликає в апелянта сумнів, що ОСОБА_1 взагалі є слідчим суддею, відповідно до положень п. 18 ст. 3 КПК України, не впливає, як вважає колегія суддів, на законність рішення слідчого судді про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та не спростовує зазначені в ухвалі висновки.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з прийнятим слідчим суддею висновком про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який, на думку колегії суддів, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з рішенням слідчого судді про заборону ОСОБА_7 залишати житло цілодобово, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів провадження колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, має сім`ю та на утриманні неповнолітню дитину, тобто стійкі соціальні зв`язки, тому, зважаючи на зазначені обставини, заборона підозрюваному залишати своє житло цілодобово є недоцільною та не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого та застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання в певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 195 КПК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга підозрюваного підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу з доповненням до неї підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 08 вересня 2017 року, якою щодо ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 діб, тобто до 16.00 години 06 листопада 2017 року, із забороною підозрюваному залишати місце фактичного постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово та з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України, скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши ОСОБА_7 залишати місце проживання в період часу з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби за адресою: АДРЕСА_2 з 02 жовтня 2017 року по 30 листопада 2017 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обовязки, передбаченніп. 1 та п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України: з`являтися за викликом слідчого, прокурора, суду для проведення з ним слідчих та процесуальних дій; не залишати зазначене місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, відповідно до якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: