Провадження № 1-кс/520/943/13
УХВАЛА

16.10.2013 року слідчій суддя Київського районного суду м. Одеси Луняченко В.О.,

при секретарі Лазнікові І.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області підполковника міліції ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2013 р. до слідчого судді звернулась ОСОБА_1 Василывна зі скаргою на постанову слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області підполковника міліції ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження в якій просить відмінити постанову слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області підполковника міліції ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження № 0000200 від 24.01.2013 року за ознаками злочину передбаченого ст. 286 ч 1 КК України в якому вона є потерпілою, на підставі ст. 284 ч 1 п.2 КПК України за відсутністю в діях водія ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення та направити кримінальне провадження у відділ розслідувань ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області для проведення додаткового розслідування та прийняття рішення згідно зі ст. 291 КПК України. 15.03.12 року приблизно о 10.00 год. Водій ОСОБА_3, знаходячись у стані алкогольного спяніння, керував автомобілем марки «Мерседес бенз» д/н НОМЕР_1 і здійснював рух на 140+700 м автодороги сполучення «Рені-Одеса» в Татарбунарському р-ні Одеської області , де на вул. В. Тура м. Татарбунари, рухаючись у зазначеному напрямку, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1 В оскаржуваній постанові містяться відомості, що нібито ОСОБА_1, яка в порушення п.4.14 ПДР України , не переконавшись у безпеці, раптово для вказаного водія вибігла на проїжджу частину дороги, справа наліво відносно напрямку руху водія. Внаслідок чого пішохід ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Зазначену постанову скаржниця отримала 26.08.13 року. Однак зазначену постанову ОСОБА_1 вважає безпідставною та такою, що підлягає скасуванню, у звязку з тим, що при винесенні постанови слідчим не взяті до уваги покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відповідно до яких вбачається, що потерпіла не вибігала на проїжджу частину , надані експертами матеріали, не відповідають дійсним обставинам ДТП. Однак до уваги слідчим взяті покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, коли їх взагалі не було на місці скоєння ДТП. Надані експертами матеріали з посиланням на той факт, що водій ОСОБА_8 не мав технічної змоги уникнути ДТП , бо при русі в населеному пункті ОСОБА_8 знаходячись у стані алкогольного спяніння, перевищив швидкість руху і на цій підставі не зміг виконати вимоги п.12.3ПДР України. У даній постанові слідчий нехтує фактом знаходження водія в стані алкогольного спяніння, зазначає, що перебування водія у такому стані не перебуває у причинному звязку з наступом факту ДТП. У звязку з чим заявниця вважає, що вказана постанова незаконна та повинна бути скасована, а провадження відновлене та передане на додаткове розслідування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала скаргу та заявлені в ній вимоги, просила її задовольнити.

Слідчий ВР ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області підполковник міліції ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Слідчій суддя, розглянувши надані заявником матеріали та постанову слідчого від 10.08.2013 року, прийшов до висновку, що вказана постанова підлягає скасуванню, з наступних підстав: 15.03.12 року приблизно о 10.00 год. Водій ОСОБА_3, знаходячись у стані алкогольного спяніння, керував автомобілем марки «Мерседес бенз» д/н НОМЕР_1 і здійснював рух на 140+700 м автодороги сполучення «Рені-Одеса» в Татарбунарському р-ні Одеської області, де на вул. В. Тура м. Татарбунари, рухаючись у зазначеному напрямку, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1 28.05.13 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі ст.6 п.2 КПК України ( редакції 2001 року) у звязку з відсутністю в діях водія ОСОБА_3 ознак злочину. Однак постановою Київського районного суду м.Одеси від 30.07.12 року зазначену постанову було скасовано та по справі надано вказівки до виконання. Після додаткового розслідування слідчим 10.08.13 року винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі того, що в діях водія ОСОБА_3 відсутні ознаки складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України, оскільки останній не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_1, а містяться тільки ознаки адміністративного правопорушення, оскільки останній керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, за що ОСОБА_3 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. З матеріалів справи вбачається, що є суперечності в показах свідків, які були надані під час досудового розслідування та деякі свідчення не прийняті слідчим до уваги при винесенні оскаржуваної постанови.

З вищенаведеного вбачається що слідчий Шварков С.Е. не виконав усіх слідчих дій та не повно і не обєктивно провів досудове розслідування, всупереч вимогам кримінального процесуального кодексу.

Враховуючи доведеність отримання заявником копії постанови від 10.08.2013 року лише 26.08.2013 року, суд вважає, що строк передбачений у ч.1 ст. 304 КПК України на оскарження постанови не пропущеним.

Керуючись ст.220,303,304,307 КПК України, слідчій суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області підполковника міліції ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області підполковника міліції ОСОБА_2 від 10.08.2013 про закриття кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луняченко В. О.