Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 р. м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання начальника СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , винесене у кримінальному провадженні № 0000296, яке внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 09.08.2017 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працює, неодружений, на утриманні осіб не має, військовозобов`язаний, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, українця, громадянина України,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення - прокурор ОСОБА_4 ,

начальник слідчого відділу ОСОБА_3 ,

сторона захисту - підозрюваний ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

свідка ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и в:

20.09.2017 начальник СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Клопотання мотивоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.09.2017 близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні гаражу, що поряд з будинком АДРЕСА_2 , діючи повторно, умисно та протиправно, усвідомлюючи та передбачаючи настання суспільно- небезпечних наслідків, посягаючи на суспільні відносини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, продав за 200 гривень особі під псевдонімом « ОСОБА_8 » речовину рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, яку він незаконно придбав невстановленим досудовим розслідуванням способом, у невстановленому місці та часі. Під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, 11.09.2017 о 18 год. 24 хв., працівниками Гребінківського ВП ГУ НП в Полтавській області, у особи під псевдонімом « ОСОБА_8 » вилучено три паперові згортки з речовиною рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 2830 від 13.09.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою у висушеному стані 4,245 г., яку він придбав у ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні гаражу, що поряд з будинком АДРЕСА_2 . За даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000335 від 11.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. В подальшому 18.09.2017 вказані кримінальні провадження об`єднані в одне кримінальне провадження за №0000296. Також, в ході досудового розслідування встановлено, що 18.09.2017 близько 12 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік приміщення продуктового магазину «Світлана», що по вул. Шевченка в м. Гребінка Полтавської області, діючи повторно, умисно та протиправно, усвідомлюючи та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, посягаючи на суспільні відносини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, продав за 200 гривень особі під псевдонімом « ОСОБА_8 » речовину рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, яку він незаконно придбав невстановленим досудовим розслідуванням способом, у невстановленому місці та часі. Під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, 18.09.2017 о 15 год. 20 хв., працівниками Гребінківського ВП ГУ НП в Полтавській області, у особи під псевдонімом « ОСОБА_8 » вилучено два паперові згортки з речовиною рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, яка за своїми ботанічними ознаками схожа на особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, яку він придбав у ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік приміщення продуктового магазину «Світлана», що по вул. Шевченка в м. Гребінка Полтавської області. За даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000344 від 18.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. В подальшому 19.09.2017 вказані кримінальні провадження об`єднані в одне кримінальне провадження за №0000296. У ході досудового розслідування 18.09.2017 о 12 год. 50 хв. в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано безпосередньо після вчинення злочину, а саме збуту особливо наркотичного засобу.

Слідчий за погодженням із прокурором посилається на те, що метою застосування даного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інші правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення, яка повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду грошових коштів від 11.09.2017, показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , висновком експерта № 2830від 13.09.2017, протоколом огляду покупця від 18.09.2017, протоколом добровільної видачі від 18.09.2017.

Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор та начальник слідчого відділу клопотання підтримали, просили задовольнити, підозрюваний вину не визнав, просив не застосовувати тримання під вартою. Захисник заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт із застосуванням запобіжних засобів контролю, посилаючись на те, що ризики не доведені, його підзахисний не має наміру переховуватися від органів досудового слідства та суду або вчиняти інші злочини.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши вищенаведені пояснення прокурора, захисника та підозрюваного, допитавши свідка, дослідивши матеріали клопотання з додатками та надані сторонами в судовому засіданні документи, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів по розгляду клопотання органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме в тому, що він своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечного наркотичного засобу.

За даним фактом органом досудового розслідування було внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за № 0000296 від 09.08.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

18 вересня 2017 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

18 вересня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст.1 КПК України).

Зокрема, питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи регламентовані Главою 10 - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Главою 18 - запобіжні заходи, затримання особи Кримінального проусуального Кодексу України (надалі - КПК України).

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно з положеннями ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно матеріалів клопотання, необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, на підтвердження чого наявні зібрані органом досудового розслідування докази у кримінальному провадженні, які долучені до самого клопотання у якості додатків, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з суворістю, передбаченого законом покарання за вчинене діяння, може ухилитись від слідства, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема знищити речі та документи, які мають значення для кримінального провадження та свідчать про протиправну діяльність підозрюваного, що не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування.

Водночас у силу положень частин 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються, а не просто вказати їх.

Разом з тим, хоча поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, відповідно до положень ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Крім цього, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких обставин, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку на даному етапі досудового розслідування, приходить до висновку, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), а саме: копії витягу з кримінального провадження № 0000296 /а.с. 6-7/, копії рапортів оперативного уповноваженого Гребінківського ВП /а.с. 9, 34/, копії протоколу огляду від 09.08.2017 року /а.с. 10/; копії висновку експерта № 2396 від 01.09.2017 року /а.с. 11/; копії висновку експерта № 2396 від 17.08.2017 року /а.с. 12/, копії протоколу огляду грошових коштів від 11.09.2017 року /а.с. 15/; копії протоколу огляду покупця від 11.09.2017 року /а.с. 16/; копії протоколу добровільної видачі від 11.09.2017 року /а.с. 17/; копії протоколу допиту свідка від 14.09.2017 року /а.с. 18-19/; копії протоколу допиту свідка від 14.09.2017 року /а.с. 20-21/; копії протоколу допиту свідка від 14.09.2017 року /а.с. 22-23/; копії постанови про визнання та приєднання до справи речових доказів від 13.09.2017 року /а.с. 27/; копії протоколу огляду від 18.09.2017 /а.с. 33/; копії протоколу огляду й помітки грошових коштів /а.с. 35/; копії протоколу добровільної видачі від 18.09.2017 /а.с. 36/, копії протоколу огляду покупця від 18.09.2017 /а.с.37/; копії постанови про визнання та приєднання до справи речових доказів від 19.09.2017 року /а.с. 43/.

У судовому засіданні стороною захисту відповідно до положень ч.5 ст.132 КПК України, не було надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про необґрунтованість пред`явленої підозри.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 надав суду виписний епікриз, копія якого долучена до матеріалів судового провадження /а.с. 59-60/, відповідно до якого ОСОБА_5 має хворобу увеїт правого ока вірусної етіології, гострий тонзилофарингіт, ГРВІ, вторинну кардіоміпатію.

Крім цього, стороною захисту слідчому судді надано виписку із історії хвороби № 2638 від 15.07.2011 /а.с. 61-64/, в якій вказано, що ОСОБА_5 має діагноз гострий герметичний менінгоенцифаліт, тяжкий перебіг.

Вказані обставини захисник просив врахувати при обранні ОСОБА_9 запобіжного заходу.

Також у судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_7 , яка є матір`ю ОСОБА_5 . Свідок пояснила, що її син ОСОБА_5 , наразі зареєстрований та проживає з нею та її матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 . Свідок охарактеризувала підозрюваного позитивно та просила не застосовувати до її сина запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, на її думку, відсутні ризики того, щ останній буде ухилятися від органів досудового розслідування та суду, а також вказала на тяжкий хворобливий стан ОСОБА_5 , зокрема те, що він в 2011 році перехворів на менінгіт.

Однак, матеріалами доданими до клопотання доводиться також наявність достатніх підстав вважати, що існують наступні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: можливі спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, можливість переховуватися від органів досудового слідства та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_9 підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, у сукупності з такими обставинами як вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; вік, стан здоров`я, зокрема у матеріалах, доданих до клопотання міститься копія медичного висновку, в якому 18.09.2017 лікар-терапевт вказав, що ОСОБА_9 придатний до утримання в умовах ІТТ /а.с. 55, майновий стан підозрюваного згідно його пояснень на даний час відсутній (адже відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Бонншо проти Швейцарії (Bonnechaux v. Switzerland), 8224/78, 5 грудня 1979 року, підозрюваний повинен сумлінно надати достатню інформацію про майновий стан аби органи влади могли оцінити, якого розміру заставу встановлювати), раніше судимий за вчинення умисних злочинів, хоч і судимості погашені /а.с. 53/, наявність родини, що він офіційно не працює, не одружений, на утриманні нікого не має, доказів протилежного слідчому судді не надано.

Водночас, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

В свою чергу, оцінюючи обставини визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, таких як можливість переховуватися від органів досудового слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, слідчий суддя, з урахуванням позицію ЄСПЛ в частині, наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику переховуватися від органів досудового слідства та суду, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)) вважає, що у даному конкретному випадку встановлені стороною обвинувачення ризики, обґрунтованими, оскільки вони належним чином мотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.

А тому, на підставі викладеного, слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; відсутність судимостей у підозрюваного в силу ст. 89 КК України, не застосування до нього раніше запобіжних заходів; відсутність про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, та враховуючи доведеність стороною обвинувачення обставин передбачених п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає, що дане клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню як обґрунтоване.

Разом з тим, підстави для відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у КПК чітко регламентовані статтею 194 КПК України, а саме - слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї ж статті і все.

Тобто, вказані стороною захисту доводи, як на підставу відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного, в тому числі і в частині можливості уникнення наявним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема заявленого клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосування електронних засобів контролю, є необґрунтованими та такими, що не знайшли підтвердження під час розгляду даного клопотання.

Доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_9 не допускає тримання його під вартою слідчому судді не надано, задовільний стан здоров`я підтверджується довідкою про те, що він може триматися в умовах ІТТ /а.с. 54, 55/, а тому слід вважати, що таких перешкод не має.

В силу п. 4 ч. 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно обрати на строк 60 днів, зважаючи на складність кримінального провадження з метою надання достатньо часу для проведення слідчих (розшукових дій) відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 КПК України та розумних строків в межах строків досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Зважаючи на те, що підозрюваний був затриманий 18 вересня 2017 року, то строк тримання під вартою слід обчислювати саме з 18 вересня 2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, не пов`язаного із застосуванням насильства чи спричинені загибелі людини, у цьому провадженні щодо нього не обирався запобіжний захід, тому наявний обов`язок слідчого судді обрати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, його майновий стан, відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України достатнім розміром застави для запобігання доведеним ризикам буде двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» № 1801-VIII від 21.12.2016 року становить 32 000,00 грн.

Крім того, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , слідчий суддя враховує вимоги ст.183 КПК України та вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі, який буде достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та помірним, з урахуванням вимог ст.182 КПК України, а саме двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 32 (тридцять дві тисячі) гривень у національній грошовій одиниці та покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України

У разі внесення застави на підозрюваного відповідно до встановлених ризиків та згідно вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти обов`язки не відлучатися із м. Гребінки Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, слідчого в межах строків, визначених ч. 6 ст. 194 КПК України та строків досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, зважаючи на складність кримінального провадження з метою надання достатньо часу для проведення слідчих (розшукових дій) відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 КПК України та розумних строків.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності. При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 6-8 ст. 182 КПК України з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182-184, 186, 193-194,196, 203, 309, 372, КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання начальника СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах шістдесяти діб.

Строк тримання під вартою обчислювати із моменту фактичного взяття під варту, тобто з 18.09.2017 по 16.11.2017.

Визначити ОСОБА_5 заставу у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 32 000 (тридцять дві тисячі) грн 00 коп у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Полтавській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в разі внесення застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 32 000 (тридцять дві тисячі) грн 00 коп.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не відлучатися із м. Гребінки Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, слідчого із встановленою періодичністю, здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 21.09.2017.

Слідчий суддя ОСОБА_1