Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 279/4968/17
Провадження по справі № 1-кп/281/19/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2018 року смт Лугини
Лугинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2017 вказане кримінальне провадження передано в провадження судді Лугинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 .
Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 29.12.2017 призначено підготовче судове засідання по вищевказаній справі.
В підготовче судове засідання потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не з`явилися, на адресу суду надіслали заяви, згідно яких вони просять підготовче судове засідання проводити без їхньої участі. Крім того, потерпілий ОСОБА_7 16.01.2018 через канцелярію суду подав позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в даному кримінальному провадженні.
Прокурор, обвинувачений та його захисник в підготовчому судовому засіданні вважали можливим проводити підготовче судове засідання за відсутності потерпілих та призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду.
Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду та враховуючи те, що від потерпілих надійшли відповідні заяви, вважав за можливе проводити підготовче судове без участі потерпілих.
Захисником ОСОБА_5 , якого підтримав обвинувачений, було заявлено клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: особисте зобов`язання, мотивуючи його тим, що на даний час ні органами досудового розслідування, ні прокурором не надано об`єктивних доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Прокурор проти задоволення даного клопотання заперечила та зазначила, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, так як на даний час не відпали та не зменшились ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Зазначила, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, санкція яких передбачає позбавлення волі на строк до 6 років. Окрім іншого інтереси судового розгляду потребують запобігання у майбутньому спробам обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, яких обвинувачений знає та які ще не допитувалися в судовому засіданні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, захисник ОСОБА_5 подав скаргу в порядку ст. 314-316 КПК України, вимоги якої також були підтримані обвинуваченим.
Згідно вимог даної скарги захисник просить визнати дії слідчого СВ Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 стосовно затримання ОСОБА_4 протиправними, а протокол про його затримання в порядку ст. 208 КПК України незаконним.
Прокурор проти задоволення скарги заперечувала та зазначила, що затримання ОСОБА_4 здійснювалось без порушень чинного законодавства.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, заслухавши скаргу та клопотання захисника ОСОБА_5 , приходить до наступних висновків.
Вищевказане кримінальне провадження підсудне Лугинському районному суду Житомирської області, відповідно до Ухвали про визначення підсудності від 19 грудня 2017 року Апеляційного суду Житомирської області.
Обвинувальний акт складено відповідно до вимог статті 291 КПК України та при його затвердженні прокурором дотримані вимоги процесуального закону, підстав для його повернення прокурору немає.
Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, немає.
Відповідно до ст. 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч. 3 ст. 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду. З метою підготовки до судового розгляду суд: визначає дату та місце проведення судового розгляду; з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.
Відповідно до ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, розглядати справу суддею одноособово, з участю сторін кримінального провадження.
Стосовно клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, то суд не вбачає підстав для його задоволення враховуючи наступне.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, пов`язаних з погрозою вбивством та умисним заподіянням легких тілесних ушкоджень судді у зв`язку з її діяльністю, пов`язаною із здійсненням правосуддя, а також умисним заподіянням легких тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків. При цьому, ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз був засуджений 27.05.2014 Черняхівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці, згідно ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання покарання по вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.11.2013 остаточно визначено до відбування 5 років 8 місяців позбавлення волі.
Вказане свідчить про те, що обвинувачений, в разі звільнення з-під варти, може продовжити злочинну діяльність, переховуватися від суду або від виконання процесуальних рішень, впливати на потерпілих та свідків, або вчинити новий злочин.
Суд встановив, що ризики та обставини відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України, які враховував суд при обранні запобіжного заходу тримання під вартою на сьогодні не змінилися, інших обставин, котрі давали б підстави до зміни запобіжного заходу суд не вбачає.
Оскільки на даний час присутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, щодо неналежного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, або перешкоджання встановленню істини в справі, що може виразитись в тиску на потерпілих (свідків), а також враховуючи, що кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується ОСОБА_4 , пов`язані із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я до потерпілих від злочину, що являє собою суспільну небезпеку, можливість переховування обвинуваченого від суду, можливість вчинення інших незаконних протиправних дій та беручи до уваги матеріальний, сімейний стан обвинуваченого, його соціальну репутацію, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого, у тому числі відсутність у нього родини та утриманців, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи та навчання, характер протиправних дій, які ставляться йому в провину, наявність обґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , наявності неодноразової судимості, тому запобіжний захід ОСОБА_4 необхідно залишити вже обраний, а саме - тримання під вартою.
Приймаючи рішення про відмову змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним залишити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків.
Стосовно скарги захисника ОСОБА_5 на дії слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП у Житомирській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_8 щодо незаконного затримання ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.2 статті 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 303 КПК України під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою та рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 104 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі.
Таким чином, суд приходить до висновку, що під час підготовчого судового провадження в суді, згідно з правилами статтей 314-316 КПК України може бути подана скарга на деякі рішення, дії чи бездіяльність конкретного слідчого.
Визнання незаконними процесуальних документів, тобто протоколів, в яких зафіксовано хід і результати проведення процесуальної дії, а також визнання законності чи незаконності затримання особи в порядку статті 208 КПК України, глава 26 КПК України не передбачає.
Крім того, суд вважає за необхідене звернути увагу на те, що ст. 208 КПК України не визначає конкретно проміжок часу, відповідно до якого особа може бути затримана без ухвали слідчого судді, суду, формулювання є таке "щойно вчинила злочин". Поняття "щойно" чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не визначає, будь - яких правових висновків стосовно тлумачення цього слова Верховний Суд України не виносив, що дозволяє трактувати її наразі в кожному випадку судом. А суд вважає, що обставини, які зазначив прокурор, можуть свідчити про можливість затримання уповноваженою особою без ухвали слідчого судді.
Таким чином, суд, вважає, що скарга захисника ОСОБА_5 на дії слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП у Житомирській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_8 стосовно незаконного затримання ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316, 369-372, 395 КПК України, суд, -
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання - відмовити.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
У задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 на дії слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП у Житомирській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_8 стосовно незаконного затримання ОСОБА_4 - відмовити.
Розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово.
Прийняти до розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_7
Визначити цивільним відповідачем - ОСОБА_4 , якому запропонувати надати письмові пояснення відносно цивільного позову.
В судове засідання викликати прокурора, потерпілих, захисника та доставити з Житомирської установи виконання покарань № 8 обвинуваченого ОСОБА_4 .
Повний текст ухвали оголосити 25 січня 2018 року о 12 годині 00 хвилин в приміщенні Лугинського районного суду Житомирської області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1