1-в/754/453/17
Справа № 754/9678/17
У Х В А Л А
Іменем України
08 грудня 2017 року суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 про застосування Закону України «Про амністію в 2016 році», -

в с т а н о в и в :
До Деснянського районного суду м.Києва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про застосування Закону України «Про амністію в 2016 році».

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 КК особи, які вчинили злочин, можуть бути повністю або частково звільнені від кримінальної відповідальності чи покарання законом про амністію. Також правові засади застосування амністії регламентуються Законом України від 01.10.1996 № 392/96-ВР «Про застосування амністії в Україні» та законами про амністію.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 11.02.2016 по справі № 5-331кс16, амністія в Україні оголошується спеціальним законом (стаття 92 Конституції України) і в кримінальному праві є складовою частиною інституту звільнення від покарання та його відбування (розділ ХІІ КК), отже, питання застосування амністії підлягає вирішенню в межах кримінальної процедури.

Порядок і процедура застосування амністії регулюються відповідним законом, із урахуванням положень Закону України від 01.10.1996 № 39296-ВР «Про застосування амністії в Україні». Згідно з ч. 2 ст. 1 КПК кримінальне процесуальне законодавство України складається не лише з цього КПК, але й з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, що обов`язкові для України, та інших законів.

За змістом положень Закону України "Про амністію у 2016 році", вирішення питання про територіальну підсудність розгляду клопотання про застосування амністії залежить від процесуального статусу особи, яка притягується до кримінальної відповідальності та заявила клопотання про амністію, а також від стадії кримінального провадження та органу в провадженні якого перебуває кримінальна справа.

Так, під час виконання вироку питання застосування Закону України " Про амністію у 2016 році" в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, що також витікає з положень ст. 539 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу;
Також, у відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто, заявник, у світлі норм ст.ст. 22, 26 КПК України, у цьому випадку при зверненні до суду повинен надати докази, які підтверджують викладені у ньому обставини, такі як: копія обвинувального вироку який набрав законної сили, документи, які містять анкетні дані. Крім того, відсутні посилання на пункти Закону України «Про амністію у 2016 році» на підставі яких має бути звільнений. Як на підтвердження, що вказують на те, що це клопотання підсдуне Деснянському районному суду м. Києва, але у цьому випадку заявник вказаних матеріалів не долучив.

Також, слід урахувати, що в силу ст. 10 Закону його застосування здійснюється щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, у тому числі за клопотанням самої особи (засудженого).

Згідно ч. 2 ст. 43 КПК України засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування амністії до вказаної особи Деснянським районним судом м. Києва не може бути вирішене відповідно до вимог ст.ст. 9,10 Закону України «Про амністію у 2016 році», тому суд вважає за необхідне повернути клопотання засудженому та одночасно роз`яснює право звернутись з вказаним клопотанням до належного суду за місцем відбування покарання, дане повернення не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, передбаченому КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 369-372, 376, 537, 539, Законом України "Про амністію у 2016 році", суддя,-

УХВАЛИВ :
Клопотання ОСОБА_2 про застосування до нього амністії, повернути заявнику.

Повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до суду в порядку Кримінального процесуального Кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 7 днів з моменту її оголошення.

С у д д я :