Справа №620/169/15-к
Провадження №1-кп/639/27/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2017 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000274 від 06.12.2014 року у відношенні:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_1 , уродженця с. Зачепилівка Харківської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
03.12.2014 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_11 , знаходячись разом із ОСОБА_12 поблизу лісопосадки, що розташована між вулицями Шевченка та Стаханівська в смт. Зачепилівка Зачепилівського району Харківської області, під час сварки на ґрунті раптово виниклих між ними неприязних стосунків, діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи наслідки своїх злочинних дій у вигляді смерті потерпілої та свідомо припускаючи їх настання, являючись особою, яка значно переважає ОСОБА_12 за фізичними даними, спонукаємий злістю до останньої, розпочав на вулиці та продовжив в лісопосадці її тривале побиття, в процесі якого завдав ОСОБА_12 неконтрольовані ним по силі та місцям завдання численні удари руками та ногами у кількості не менше 15 ударів по різним частинам тіла, з яких не менше 5 ударів по голові, чим заподіяв ОСОБА_12 згідно даних судово-медичної експертизи Красноградського МВ ХОБСМЕ №28-КРт/15 від 30.01.2015 року наступні тілесні ушкодження: у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крупнооскольчатим переломом кісток носу, субарахноідальні крововиливи під м`які мозкові оболонки в правій лобно-тім`яній-скроневій області і потиличній областях, субдуральні крововиливи під тверді мозкові оболонки в передній черепній ямі праворуч, крововиливи м`яких покривів голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в правій скронево-потиличній ділянці, крововиливи скроневих м`язів з обох сторін, крововиливи обох очних ділянок і носа. Дана закрита черепно-мозкова травма супроводжувалась втратою свідомості ОСОБА_12 , що призвело до розвитку механічної асфіксії від закриття дихальних шляхів кров`ю, що витекла із пошкоджених судин при травмі носа, вказані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень; крововиливи обох губ, крововиливи на язиці, шиї мають ознаки легких тілесних ушкоджень; закрита тупа травма грудної кістки з переломом тіла грудини в області прикріплення двох ребер і перелом 2 ребра ліворуч по середньо-ключичній лінії з крововиливами на м`яких тканинах в області вказаних переломів, які мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості; крововиливи обох рук і правої ноги, садна тулубу і лівої руки, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Заподіявши ОСОБА_12 вищевказані тілесні ушкодження, ОСОБА_11 , свідомо допускаючи настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_12 , залишив потерпілу лежати на ґрунті лісопосадки. Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась втратою свідомості потерпілої, що призвело до розвитку механічної асфіксії від закриття дихальних шляхів кров`ю, що витекла із пошкоджених судин при травмі носа.
Таким чином, ОСОБА_11 , спричиняючи потерпілій ОСОБА_12 тілесні ушкодження, які потягли у подальшому її смерть, усвідомлював характер своїх злочинних дій, передбачав наслідки своїх дій у вигляді смерті потерпілої та свідомо допускав настання цих наслідків.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав повністю, посилаючись на той факт, що він не вчиняв вбивства ОСОБА_12 .

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 надав показання, що 03.12.2014 року зранку він пішов на річку на рибалку, додому повернувся приблизно о 11 годині. До них в гості пришла ОСОБА_12 , яка запропонувала йому випити, однак він відмовився, оскільки з 2012 року був «закодованим» та не вживав алкогольні напої. Далі він пішов додому до матері та заніс їй рибу. Приблизно о 14 годині він прийшов до домоволодіння ОСОБА_13 , зайшов до будинку та побачив там ОСОБА_12 , яка сиділа за столом та розпивала горілку. Із ними він випивати відмовився. Коли він вийшов із будинку та відійшов від двору близько 20-30 метрів, його наздогнала ОСОБА_12 та просила провести її до будинку ОСОБА_14 . При цьому вона пояснила, що побоюється свого колишнього співмешканця ОСОБА_15 , який останнім часом їй погрожував. Коли вони прийшли додому до ОСОБА_14 , останній почав питати навіщо ОСОБА_12 до нього прийшла та вигнав її з подвір`я. Приблизно о 15 год. 15 хв. він ( ОСОБА_11 ) пішов до свого домоволодіння, а ОСОБА_12 пішла в іншу сторону, більше він її не бачив. Повернувшись додому він займався роботою по господарству, а потім із співмешканкою ОСОБА_16 вони лягли спати. В цей день більше із дому він не виходив.

04.12.2014 року о 05 год. 30 хв. він зібрався йти на рибалку, коли виходив із двору, то поблизу хвіртки в снігу знайшов мобільний телефон. Після цього він повернувся до будинку та залишив мобільний телефон на столі. Кому саме належав цей мобільний телефон йому не відомо, більше цей телефон він не бачив, можливого його кудись віднесла співмешканка ОСОБА_16 . Із рибалки він повернувся додому приблизно о 15 годині, після чого до кінця дня займався справами по господарству.

05.12.2014 року зранку він ходив на рибалку, в денний час займався господарськими справам, а ввечері він разом із співмешканкою ОСОБА_16 пішли до його матері ОСОБА_17 . Коли вони знаходились у матері вдома, то вона подарувала йому нові чоботи 43 розміру.

06.12.2014 року зранку він обпилював гілки на дереві акація, що росте у дворі, допомагали йому в цьому ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Коли він обпилював гілку, то з висоти 2,5 - 3 метри упав із драбини лицем вниз. При падінні він розбив собі ніс та обідрав шкіру на кісточках на обох руках. Після цього із хлопцями вони цілий день пиляли дрова. Приблизно о 16 годині до них додому прийшла його матір. Коли вона дізналась, що він впав із дерева, то вона почала кричати на нього та забрала у нього раніше подаровані чоботи. Також матір розповіла, що вона ходила до магазину та чула про вбивство ОСОБА_20 .

07.12.2014 року о 07 годині ранку до нього додому приїхали працівники міліції та забрали його до Зачепилівського РВ ГУМВС в Харківській області. Приблизно о 15 годині його відвели на допит до слідчого, де слідчий почав задавати йому питання щодо вбивства ОСОБА_12 . Він надав пояснення, що нічого не знає з приводу вбивства ОСОБА_12 . Після цього працівники міліції його сильно побили, його били «електрошокером» та застосовували фізичне насильство. Побиття продовжувалось протягом всієї ночі, під час цього побиття він декілька разів втрачав свідомість.

08.12.2014 року до нього на зустріч прийшов адвокат ОСОБА_21 , який почав його переконувати в тому, що необхідно визнати свою вину у скоєнні цього злочину, однак він категорично відмовився це робити, оскільки не був причетним до вбивства ОСОБА_12

09 та 10 грудня 2014 року, коли він знаходився в Зачепилівському РВ ГУМВС в Харківській області, то він чув як в приміщенні райвідділу кричала його співмешканка ОСОБА_16 .

Обвинувачений вважає, що в цей час працівники міліції примушували ОСОБА_16 давати неправдиві показання відносно нього.

Сторона захисту посилається на той факт, що по кримінальному провадженню відсутні докази, які б прямо підтверджували винуватість ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого злочину, зібрані докази є неналежними та недопустимими, у зв`язку з чим сторона захисту просить суд визнати обвинуваченого невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдати.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_11 , його винність у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується показаннями свідка ОСОБА_16 , яка була допитана на стадії досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.225 КПК України, показаннями свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 , ОСОБА_23 ,ОСОБА_24 , ОСОБА_13 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , які вказані свідки надали під час судового розгляду, сукупністю досліджених письмових, речових доказів та висновками судових експертиз по даному кримінальному провадженню.

Так, під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 надала показання, що з липня 2014 року вона проживала цивільним шлюбом разом із ОСОБА_11 . 03.12.2014 року зранку ОСОБА_11 пішов на рибалку, в обід він повернувся додому. Потім він десь пішов, щоб продати рибу, а пізніше повернувся додому. В денний час до них додому приходила ОСОБА_27 для того, щоб познайомитись із нею (з ОСОБА_16 ). ОСОБА_12 була одягнута у червону куртку із чорними лініями, джинсові чорні штани, при цьому вона була сильно п`яна. Коли ОСОБА_12 знаходилась у них вдома, вона пропонувала ОСОБА_11 випити з нею, однак він відмовився. Коли ОСОБА_28 вийшов на вулицю, щоб покурити, то ОСОБА_27 підійшла до неї та сказала, щоб вона забирала свої речі та йшла звідси. Далі ОСОБА_12 сильно вдарила її по губах, від чого у неї була кров на обличчі, а потім облила її холодною водою. Коли ОСОБА_11 зайшов до будинку, то ОСОБА_12 попросила його провести її, оскільки вона боїться ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , так як вони можуть її побити. Далі ОСОБА_11 відвів її та повернуся назад. В цей день ОСОБА_12 всього три рази приходила до них додому. Коли ОСОБА_11 останній раз відвів ОСОБА_12 та повернувся додому, на вулиці було ще світло, крові на його одежі чи взутті не було. Після цього ОСОБА_11 постійно знаходився вдома та займався справами по господарству, більше він нікуди не виходив.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що на стадії досудового розслідування працівники міліції примусили її надати неправдиві показання відносно ОСОБА_11 про те, що коли він повернувся додому, то його одяг та взуття нібито були в крові. Вона зазначає, що працівники міліції відносно неї застосовували фізичне насильство, її сильно побили та травили газом, лякали тим, що її заарештують, з метою надання нею неправдивих показань та обмови ОСОБА_11 .

Згідно показань свідка ОСОБА_16 , фізичне насильство відносно неї застосовували працівники Зачепилівського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та ОСОБА_33 .

Колегією суддів враховується, що під час допиту на стадії досудового розслідування в судовому засіданні слідчим суддею в порядку, передбаченому ст.225 КПК України, 10.12.2014 року свідок ОСОБА_16 надала зовсім інші показання щодо обставин вбивства ОСОБА_12 .

Так, свідок ОСОБА_16 надала показання, що зранку ОСОБА_28 пішов на рибалку, в обід він повернувся додому та сказав, що піде продавати рибу. Коли він повернувся, то додому привів незнайому жінку на ім`я ОСОБА_34 , яка була одягнута в червону куртку та джинсові штани. Протягом одного часу вони сиділи та розпивали алкогольні напої, вдома між ними відбулась сварка. Коли ОСОБА_28 разом із ОСОБА_35 пішли із дому, на вулиці ще було світло, а вона ( ОСОБА_16 ) пішла до матері ОСОБА_11 . Потім вона повернулась назад додому. Приблизно о 21 год. 30 хв. ОСОБА_11 повернувся додому та постукав у вікно, а коли він зайшов до хати, то вона побачила, що його речі та взуття були в крові. Далі він скинув шапку та заставив її випрати, оскільки вона також була в крові. Потім він дістав два мобільних телефони, один телефон належав йому, другий телефон належав ОСОБА_12 , в ньому була вставлена сім-карта «Київстар». Із цього мобільного телефону він дістав карточку та викинув її в плиту, потім в цей мобільний телефон він вставив свою картку. Коли вона запитала у нього, де ОСОБА_34 , то він відповів, що «я її вбив». Зранку о 05 год. 30 хв. він зателефонував матері та попросив її, щоб вона випрала його дублянку чорного кольору, оскільки вона була в крові. При цьому він сказав ОСОБА_16 : «Якщо скажеш, що я її вбив, я тобі язик одріжу», він також погрожував їй вбивством.

Посилання сторони захисту на той факт, що допит свідка ОСОБА_16 на стадії досудового розслідування було проведено без участі сурдоперекладача та без участі підозрюваного ОСОБА_11 , тобто з порушенням вимог п.3 ч.2 ст.52, ст.ст.68, 225 КПК України, оцінюються колегією суддів критично.

10.12.2014 року допит свідка ОСОБА_16 було проведено слідчим суддею Зачепилівського районного суду Харківської області в порядку, передбаченому ст.225 КПК України, оскільки були наявні обґрунтовані ризики того, що на свідка ОСОБА_16 може бути здійснений вплив з боку рідних ОСОБА_11 , так як свідок тривалий час проживала з ним в його домоволодінні (к/п т.1 а.с.164).

Під час проведення допиту зі сторони захисту приймав участь адвокат ОСОБА_21 , який здійснював захист підозрюваного ОСОБА_11 на підставі доручення Центру з надання безоплатної правової допомоги №4052 від 09.12.2014 року (к/п т.1 а.с.115).

Згідно наданої медичної документації, свідок ОСОБА_16 дійсно має ІІІ групу інвалідності з дитинства, діагноз: травматична енцефалопатія, хронічна двостороння сенсорна туговухість ІІІ ступеню, порушення мови (судова справа т.1 а.с.203-206).

Колегією суддів враховується, що 10.12.2014 року при проведенні у суді допиту свідка ОСОБА_16 вона вільно надавала показання та без сторонньої допомоги (без допомоги сурдоперекладача) відразу відповідала на питання учасників, що підтверджується звукозаписом судового засідання від 10.12.2014 (к/п т.1 а.с.166).

Таким чином, в даному випадку не було підстав для обов`язкового залучення сурдоперекладача.

Крім цього, під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_26 підтвердив, що в січні 2015 року під час його проживання із ОСОБА_16 , в спілкуванні з нею остання його чула і добре розуміла, якщо він з нею розмовляв повільно та складами.

Посилання сторони захисту на той факт, що працівники Зачепилівського РВ ГУМВСУ в Харківській області застосовували до свідка ОСОБА_16 недозволені заходи фізичного та психологічного примусу під час досудового розслідування, внаслідок чого вона нібито була вимушена обмовити ОСОБА_11 , не приймаються судом до уваги та оцінюються критично.

Згідно постанови слідчого в ОВС другого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_36 від 06.09.2016 року, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження №00000700 від 29.07.2016 року закрито, у зв`язку з відсутністю в діях працівників Зачепилівського РВ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_37 , ОСОБА_38 та ОСОБА_39 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України (судова справа т.3 а.с.171-172).

Таким чином, не має підстав вважати, що вказаний допит свідка ОСОБА_16 на стадії досудового розслідування було проведено з істотним порушення прав та свобод людини, у зв`язку з чим зазначений доказ визнається судом належним та допустимим, на підставі якого може бути прийнято рішення про винність особи у вчиненні інкримінованого злочину.
Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 надала показання, що вона є матір`ю ОСОБА_11 , який проживав цивільним шлюбом разом із ОСОБА_16 в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 .

З показань свідка, 05.12.2014 року їй на телефон зателефонувала ОСОБА_16 та повідомила, що ОСОБА_11 обпилював гілки на деревах в дворі та впав з дерева. Коли вона прийшла до них додому то побачила, що син ОСОБА_11 займався справами по господарству в нових чоботях, які вона раніше йому подарувала. Після цього вона вирішила забрати у нього ці чоботи, щоб він їх не порвав.

06.12.2014 року у вечірній час вона поверталась із м. Дніпропетровська та в магазині почула розмову про те, що знайшли вбитою ОСОБА_12 , після чого розповіла про це сину.

07.12.2014 року рано вранці вона вийшла надвір та побачила, що біля двору її сина ОСОБА_11 стоїть машина, а в його дворі знаходяться працівники міліції. Працівники міліції повідомили їй, що її сина підозрюють у вбивстві ОСОБА_12 .

В цей же день ОСОБА_16 повідомила їй, що раніше вони знайшли мобільний телефон на вулиці поблизу хвіртки їх домоволодіння. Потім ОСОБА_16 віддала їй цей мобільний телефон, після чого вона сховала телефон під стріху в сараї.

08.12.2014 року до неї додому приїхали працівники міліції та провели огляд домоволодіння, для того, щоб знайти чоботи, які належали її сину ОСОБА_11 . Вона добровільно винесла їм чоботи, вказані чоботи були 43 розміру, з кумуфляжним забарвленням.

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 надав показання, що з 26.11.2014 року ОСОБА_12 проживала в його домоволодінні. 03.12.2014 року зранку ОСОБА_12 пішла в сільську раду до центру смт. Зачепилівка. Приблизно о 11 годині вона повернулась додому, із собою вона принесла пляшку горілки об`ємом 1 літр. Потім вони зателефонували ОСОБА_40 , щоб він прийшов до них та приніс закурити, після цього вони втрьох випили пляшку горілку. Приблизно о 14 чи 15 годині ОСОБА_12 пішла із дому, потім вона ще принесла горілки, після чого вони знову сиділи втрьох випивали. Хто з інших осіб в цей день був у нього вдома він не пам`ятає. Далі він ліг спати та більше нічого не пам`ятає. Коли вночі він прокинувся, то ОСОБА_12 вдома не було, ОСОБА_41 залишився ночувати в нього вдома.
З показань свідка ОСОБА_22 , 04.12.2014 року зранку він прокинувся та займався справами по господарству, до нього додому прийшов ОСОБА_42 та розповів, що його брат ОСОБА_43 ходив по воду та на дорозі знайшов шапку ОСОБА_44 , також він бачив на дорозі сліди крові, нібито хтось бився.
05.12.2014 року до нього прийшли ОСОБА_45 та ОСОБА_42 і розповіли, що на огороді вони бачили чоботи, які належали ОСОБА_12
06.12.2014 року зранку він вирішив піти до своєї сестри, коли вийшов із будинку, то вирішив піти по дорозі, де знайшли шапку ОСОБА_12 . Йдучи по вулиці він побачив сліди крові на снігу та сліди волочіння до лісопосадки, що знаходиться поряд із дорогою. Пройшовши по слідам волочіння, в кущах поблизу лісопосадки він знайшов тіло ОСОБА_12 , вона була повністю роздягнутою. Після цього він викликав співробітників міліції. Коли працівники міліції проводили огляд місця події, то на відстані 100 метрів в будинку, де проживав ОСОБА_45 (який є батьком обвинуваченого ОСОБА_11 ), знайшли одяг, що належав загиблій ОСОБА_12 .
З показань свідка ОСОБА_22 , в цьому будинку ОСОБА_45 проживав лише в літній час, взимку в будинку ніхто не проживав.
Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 надав показання, що він проживав цивільним шлюбом разом із ОСОБА_12 . В кінці листопада 2014 року вона переїхала проживати до ОСОБА_46 . 03.12.2014 року в період часу з 18 до 19 години ОСОБА_12 зателефонувала йому та попросила його приїхати до неї. Коли він приїхав до будинку ОСОБА_22 , крім ОСОБА_46 та ОСОБА_20 вдома більше нікого не було. Після цього він ( ОСОБА_15 ) разом із ОСОБА_12 пішли до неї додому, її будинок розташований неподалік. В будинку ОСОБА_12 пробув приблизно 40 хвилин, вони займались коханням. Приблизно о 20 годині він відвів ОСОБА_12 назад до домоволодіння ОСОБА_22 , і вона зайшла в двір цього домоволодіння. Після цього ОСОБА_12 він більше не бачив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_25 надав показання, що 03.12.2014 року приблизно о 16:00 чи 17:00 годині він знаходився біля магазину, який розташований по вул. Жовтневій у смт. Зачепилівка. В цей час він помітив як зі сторони центру йшли ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . У вищезазначений час він останній раз бачив ОСОБА_12 . Через декілька днів від працівників міліції він дізнався про те, що в лісосмузі біля вул. Стаханівська смт. Зачепилівка Харківської області було знайдено оголений труп ОСОБА_12 .
Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 надала показання, що 03.12.2014 року у вечірній час, приблизно о 16:30 чи 17 годині, до її домоволодіння прийшла ОСОБА_27 та попросила у неї табаку, щоб закурити. Приблизно через 5 хвилин хтось постукав у вікно, потім до будинку зайшов ОСОБА_28 . Деякий час вони втрьох знаходились в хаті та розмовляли, потім ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пішли у невідомому напрямку. ОСОБА_12 була одягнута в червону куртку, світлу шапку та темні спортивні штани. В цей день вона не бачила ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_12 чи ОСОБА_11 .
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 надав показання, що 03.12.2014 року приблизно з 17 до 18 години до нього додому прийшов ОСОБА_11 разом із ОСОБА_12 , яка находилася в стані сильного алкогольного сп`яніння. ОСОБА_11 запитав чи може він винести стакани для того, щоб разом з ними випити горілки. На це він відповів, що не хоче з ними випивати й щоб вони йшли з його будинку. Після цього приблизно через 10 хвилин ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пішли з його домоволодіння.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_47 надав показання, що 05 чи 06 грудня 2014 року приблизно о 10 годині він разом із товаришем ОСОБА_48 йшли на риболовлю. Коли вони проходили по вулиці поблизу домоволодіння ОСОБА_11 , він вийшов із двору та почав розповідати, що в центрі смт. Зачепилівка його зустрів дільничний інспектор міліції та запитував, чи відомо йому щось про вбивство ОСОБА_12 . При цьому ОСОБА_11 їм розповів, що ОСОБА_49 знайшли вбитою в лісопосадці, де вона лежала побитою, вона була вся в крові та роздягнута. По закінченню розмови вони докурили та він з ОСОБА_50 пішли на риболовлю.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_51 надав показання, що ОСОБА_12 є його племінницею, по факту її смерті йому нічого не відомо.
Під час допиту у судовому засіданні свідки ОСОБА_52 , ОСОБА_53 та ОСОБА_54 , надали показання, що ОСОБА_11 вони знають як мешканця смт. Зачепилівка, за місцем проживання він характеризується в цілому добре, спиртними напоями не зловживає та правопорушень не вчиняє. Щодо обставин вбивства ОСОБА_12 , свідки нічого суду пояснити не змогли.
Окрім показань допитаних свідків, судом досліджено письмові та речові докази, а також висновки судових експертиз по кримінальному провадженню, якими підтверджується винність обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні вбивства ОСОБА_12 .
Згідно рапорту помічника начальника оперативного чергового Зачепилівського РВ ГУМВС України в Харківській області від 06.12.2014 року, до чергової частини надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_22 , 1957 року народження, про те, що 06.12.2014 року в лісосмузі неподалік вул. Стаханівська смт. Зачепилівка виявив труп ОСОБА_12 (к/п т.1 а.с.2).

Відповідно до протоколу огляду місця події та трупу від 06.12.2014 року, в період часу з 14:00 до 17:00 години в лісосмузі поблизу вул. Стаханівської в смт. Зачепилівка, на снігу виявлено та оглянуто труп ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , труп знаходиться без одягу, на обличчі виявлено ушкодження. На місці виявлення трупу було сфотографовано відбиток сліду взуття довжиною 26 см., ширина каблучної частини - 8,85 см., підкладочна частина 12,5 см. В будинку, який розташований неподалік місця огляду, вилучено жіночий одяг загиблої (к/п т.1 а.с.3-18).
Згідно висновків експерта №28-КРт/15 та №267-крт/14, на тілі ОСОБА_12 виявлено множинні тілесні ушкодження, зокрема: закрита черепно-мозкова травма з крупнооскольчатим переломом кісток носа, субарахноідальні крововиливи в м`які мозкові оболонки в правій лобно-тім`яній-скроневій області і потиличній областях, субдуральні крововиливи в тверді мозкові оболонки в передній черепній ямі праворуч, крововиливи м`яких покривів голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в правій скронево-потиличній ділянці, крововиливи скроневих м`язів з обох сторін, крововиливи обох очних ділянок і носа. Вказані тілесні ушкодження утворились від неодноразової дії тупих твердих предметів, якими могли бути руки (кулаки), ноги, обуті в зимову обув, однак індивідуальні особливості травмуючої поверхні в ушкодженнях не відобразились.
Зазначена черепно-мозкова травма, вірогідно, супроводжувалась втратою свідомості ОСОБА_12 , що призвело до розвитку механічної асфіксії від закриття дихальних шляхів кров`ю, що витекла із пошкоджених судин при травмі носа. Вказані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень (к/п т.1 а.с.58-65).
Відповідно до протоколу огляду місцевості від 08.12.2014 року, проведено огляд в домоволодінні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_17 .
Під час огляду ОСОБА_17 видала чоботи пятнистого кольору з резиновими калошами та повідомила, що 04.12.2014 року в обідній час до її домоволодіння прийшов її син та приніс чоботи й попросив, щоб вона їх випрала. В ході огляду ОСОБА_17 також видала мобільний телефон марки «Філіпс» сірого кольору, який знаходився під шифером на стелі господарської будівлі. ОСОБА_17 повідомила, що даний телефон 07.12.2014 року її син ОСОБА_11 зранку передав їй, щоб вона його забрала (к/п т.1 а.с.95-99).
Огляд проведено на підставі письмової заяви ОСОБА_17 від 08.12.2014 року (к/п т.1 а.с.94).
При відтворенні відеозапису огляду від 08.12.2014 року (к/п т.1 а.с.100) встановлено, що при проведенні зазначеної слідчої дії ОСОБА_17 видає чоботи пятнистого кольору та пояснює, що ці чоботи належать її сину ОСОБА_11 , хто саме приніс їй ці чоботи вона не пам`ятає. При цьому зазначає, що її попросили випрати чоботи, оскільки вони були забруднені. Також ОСОБА_17 надає пояснення, що мобільний телефон, який було вилучено під час огляду, вчора дав їй ОСОБА_11 .
Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 надав показання, що 08.12.2014 року він був присутнім в якості понятого під час огляду домоволодіння ОСОБА_17 . Під час проведення огляду вона винесла із сараю чоботи «дутики», на яких були плями коричневого чи бурого кольору на матерчатій частині. Під час огляду ця жінка з іншого сараю з під стелі також дістала мобільний телефон. З пояснень жінки, хтось їй подзвонив та просив сховати вказаний мобільний телефон. З протоколом огляду він ознайомлювався, вказаний протокол він підписав без зауважень чи заперечень.
Свідок ОСОБА_15 під час допиту у суді підтвердив, що 08.12.2014 року він був присутнім в якості понятого під час огляду домоволодіння ОСОБА_17 , в ході якого із сараю було вилучено пару чобіт «дутики» кумуфляжного окрасу із плямами крові. Крім цього, із сараю також було вилучено мобільний телефон, із розбитим екраном, який належав загиблій ОСОБА_12 . Вказані чоботи винесла із сараю ОСОБА_17 та сказала, що ОСОБА_11 був у цих чоботях. Протокол огляду він підписав без зауважень чи заперечень, в протоколі все було відображено правильно.
Відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 08.12.2014 року свідок ОСОБА_15 впізнав мобільний телефон «Philips Хеnium» сірого кольору, з пошкодженням на дисплеї, як мобільний телефон, який належав ОСОБА_12 (к/п т.1 а.с.73-75).
Згідно висновку експерта №4264 від 29.12.2014 року ринкова вартість мобільного телефону марки «Philips» моделі «Хеnium Х130» складає 292 гривні (к/п т.1 а.с.89-91).
Відповідно до роздруківки мобільного оператора «МТС Україна», в мобільний телефон ІМЕІ НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_12 , 03.12.2014 року о 22:07 було встановлено карту з номером НОМЕР_3 , у період часу з 04.12.2014 по 06.12.2014 року з цього номеру неодноразово здійснювались дзвінки на номер телефону НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_17 (к/п т.2 а.с.9-12).
При цьому колегія суддів враховує, що показання свідка ОСОБА_16 , які остання надавала на стадії досудового розслідування про заміну ОСОБА_11 сім-карти в мобільному телефоні, що належав ОСОБА_12 , а також щодо часу вказаної заміни, то вказані показання підтверджуються об`єктивними даними, які містяться в роздруківках мобільного оператора «МТС Україна».
Згідно протоколу огляду предмету від 08.12.2014 року, при огляді чобіт на них виявлено плями темно-бурої речовини (к/п т.1 а.с.101-109).
Висновком експерта №4513-И/14 від 23.01.2015 року підтверджується, що на правому чоботі (об`єкти №1-3), вилученому під час огляду домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_17 , виявлена кров людини групи АВ, походження якої від ОСОБА_12 не виключається. На внутрішній поверхні вкладиша правого чобота (об`єкт №4) і внутрішній поверхні вкладиша лівого чобота (об`єкт №17), вилучених під час огляду домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_17 ,виявлені сліди поту, в якому реакцією абсорбції-елюції виявлено антиген Н. Від ОСОБА_11 цей піт походити не може (к/п т.2 а.с.27-30).

Відповідно до висновку експерта №386-И/15 від 12.02.2015 року, сліди поту на внутрішній поверхні вкладиша правого чобота (об`єкт №4) і внутрішній поверхні вкладиша лівого чобота (об`єкт №17) як від ОСОБА_16 так і від ОСОБА_17 походити не могли (к/п т.2 а.с.136-137).

Під час допиту у судовому засіданні експерт ОСОБА_55 підтвердила висновки судових експертиз та пояснила, що у разі, якщо особа носить чоботи не на босу ногу, то сліди поту на внутрішній поверхні вкладиша чобіт можуть не залишитись.

Висновком експерта №6 від 03.02.2015 року підтверджується, що слід взуття, який зображено на графічному файлі, що міститься на диску CD-R, придатний для встановлення групової належності. Даний слід взуття залишений взуттям, яке має одну групову приналежність з взуттям, яке було вилучено в домоволодінні ОСОБА_17 (к/п т.2 а.с.70-76).
Під час допиту у судовому засіданні експерт ОСОБА_56 підтвердив висновки зазначеної експертизи та надав пояснення, що всі об`єкти для проведення експертизи надійшли в запакованому вигляді та були скріплені бірками. При проведенні експертизи ним досліджувався диск CD-R з фотографіями з огляду місця події. В даному випадку дослідження проводилось за слідом взуття, який було виявлено біля трупа (к/п т.1 а.с.15 фото №1). Слід взуття, виявлений на місці події біля трупа, має одну групову належність з взуттям, яке було вилучено в домоволодінні ОСОБА_17 . Тобто слід, виявлений на місці події, схожий із малюнком на підошві взуття, що було надано на дослідження. В даному випадку не можливо встановити ідентичність слідів, оскільки виявлений на місці події слід був придатний лише для визначення групової належності. Визначити розмір взуття, яким було залишено цей слід, було неможливо, оскільки слід взуття на снігу не мав чіткого контуру.
Висновком експерта №1001-И/17 від 28.06.2017 року підтверджується, що на куртці жіночій червоного кольору в об`єктах №№1, 2, 6-13, 18, 19, 21-24, 26, 27 і светрі жіночому (об`єкт №29), що належать ОСОБА_12 , вилучених 06.12.2014 року в ході огляду місця події, виявлена ??кров людини групи АВ, властивої їй самій. Від обвинуваченого ОСОБА_11 ця кров походити не могла. Однак, в об`єктах №№ 6, 8, 9, 21, 23, 24, 27, 29, де плями крові мають зливний характер, не можна категорично виключити можливість присутності домішків крові групи В з ізогемаглютініном анти-А, яка могла походити від ОСОБА_11 . Крім того, в зазначених об`єктах можливо також присутність домішків крові групи А з ізогемаглютініном анти-В, походження якої від ОСОБА_16 виключити не можна. На куртці жіночій червоного кольору, що належить ОСОБА_12 , в об`єктах №№4,17 виявлена ??кров людини групи А з ізогемагглютінінов анти-В, походження якої від ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виключається. Від ОСОБА_12 і обвинуваченого ОСОБА_11 кров в об`єктах №№4,17 походити не може.
На предметах чоловічого одягу, вилучених 07.12.2014 року за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_11 , а саме: куртці чорного кольору з клітчатими вставками (об`єкти №№44-58), джемпері спортивному з клітчатим капюшоном (об`єкти №№59-80), светрі чорного кольору (об`єкти №№81-84), брюках чорних спортивних з червоними вставками (об`єкти №№85-90), парі робочих бавовняних рукавичок (об`єкти №№91-104), брюках ватних світлих (об`єкти №№105-117), крові не виявлено. На шапці трикотажній чорного кольору з червоним написом «Gelo», що належить обвинуваченому ОСОБА_11 , плям, схожих на кров, не знайдено (судова справа т.4 а.с.95-102).
Згідно висновку експерта №466-КР/14 від 10.12.2014 року, у ОСОБА_11 встановлено наступні тілесні ушкодження: садна на кистях обох рук. Вказані тілесні ушкодження могли утворитись від дії тупих твердих предметів по механізму тертя-ковзання і могли утворитись за 1-5 діб до моменту огляду. Інших тілесних ушкоджень в гр. ОСОБА_11 під час проведення судово-медичної експертизи не встановлено (к/п т.1 а.с.24-25).

При проведенні судово-медичної експертизи на тілі ОСОБА_11 не встановлено інших тілесних ушкоджень, що спростовує його доводи про його побиття та застосування до нього фізичного насильства працівниками Зачепилівського РВ ГУМВСУ в Харківській області.

Відповідно до висновку експерта №21-КР/15 від 26.01.2015 року, у ОСОБА_11 виявлено садна на кистях обох рук. Вказані тілесні ушкодження могли утворитись від дії тупих твердих предметів по механізму тертя-ковзання, вірогідно за все при нанесенні ним ударів та могли утворитись за 1-5 діб до моменту огляду.

Колегією суддів надається критична оцінка показанням обвинуваченого ОСОБА_11 про те, що тілесні ушкодження на руках він отримав 06.12.2014 року внаслідок падіння з дерева у дворі домоволодіння, оскільки під час допиту у суді свідок ОСОБА_47 не підтвердив зазначені обставини.

В показаннях обвинуваченого ОСОБА_11 є істотні суперечності встановленим судом обставинам кримінального провадження, а саме: свідок ОСОБА_47 під час допиту у суді підтвердив, що 05 чи 06.12.2014 року (точної дати він пам`ятає) зранку ОСОБА_11 розповідав йому та ОСОБА_57 про те, що знайшли тіло ОСОБА_12 .

Згідно протоколу огляду місця події та трупа, повідомлення від гр. ОСОБА_22 до Зачепилівського РВ ГУМВСУ в Харківській області надійшло 06.12.2014 року о 13 год. 40 хв. (к/п т.1 а.с.3).

З показань обвинуваченого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_17 , яка є матір`ю обвинуваченого, лише ввечері 06.12.2014 року вона розповіла сину про те, що їй стало відомо про вбивство ОСОБА_12 , тобто до вказаного часу це факт ОСОБА_11 взагалі не міг бути відомим.

Також, під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_26 надав показання, що в середині січня 2015 року він познайомився із ОСОБА_58 , далі вони стали з нею спілкуватися, а пізніше остання переїхала до нього проживати. ОСОБА_16 проживала в нього всього приблизно 10 днів. Під час спільного проживання вона розповідала йому, що коли раніше проживала разом із ОСОБА_59 , то він бив її, у неї також були постійні сварки із свекрухою ОСОБА_17 . Також ОСОБА_16 йому розповідала, що в один із днів ОСОБА_11 пішов продавати рибу, додому він повернувся разом із ОСОБА_60 , з якою він почав розпивати алкогольні напої. Із ОСОБА_12 у неї виникла сварка, під час якої остання вдарила її декілька разів по обличчю. Далі ОСОБА_12 пішла разом із ОСОБА_11 з дому в невідомому напрямку. Близько 22 години ОСОБА_11 повернувся додому, його поведінка була збуджена та він розповів, що вбив ОСОБА_49 , шапка та взуття у нього були в крові. Після цього він їй сказав, щоб вона випрала зазначені речі, що вона і зробила. Після цього він став погрожувати їй, якщо вона щось розповість про це працівникам міліції.
З показань свідка ОСОБА_26 , в один із днів коли він знаходився в магазині, де працює продавцем ОСОБА_61 , вона віддала йому лист та повідомила, що цей лист передала йому ОСОБА_62 . Після того, як він вже розійшовся із ОСОБА_16 , то вирішив прочитати цей лист. В листі ОСОБА_16 пише, що ОСОБА_11 її б`є та постійно погрожує, розповіла про відносини з ОСОБА_17 . Також у вказаному листі вона розповідала, як ОСОБА_11 прийшов додому із ОСОБА_60 та обставини про те, як він повернувся додому у крові та повідомив, що вбив ОСОБА_12 . Після цього він їй погрожував фізичною розправою, якщо вона розповість що-небудь працівникам міліції.
Свідок ОСОБА_26 надав показання, що після цього він вирішив видати вказаний лист працівникам міліції та через декілька днів віддав його СДІМ ОСОБА_63 .
Згідно протоколу огляду предмету від 21.02.2015 року слідчим проведено огляд листа, який видано гр. ОСОБА_26 (к/п т.2 а.с.151-153)
Зі змісту листа встановлено, що він адресований громадянину на ім`я ОСОБА_64 від ОСОБА_65 , яка розповідає про те, що раніше вона проживала із чоловіком на ім`я ОСОБА_66 . В листі описано, що ОСОБА_66 вбив ОСОБА_67 , а коли ОСОБА_66 повернувся додому, то його одяг був в крові (к/п т.2 а.с.154-155).
Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Показанням обвинуваченого ОСОБА_11 про те, що він не причетний до вбивства ОСОБА_12 , колегія суддів надає критичну оцінку, розцінює їх як позицію захисту від пред`явленого обвинувачення та спробу уникнути кримінальної відповідальності, оскільки ці показання спростовуються показаннями свідків обвинувачення, сукупністю досліджених письмових та речових доказів, висновками судових експертиз по кримінальному провадженню.

За встановлених судом обставин, враховуючи спосіб, кількість, характер та локалізацію тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_12 , колегія суддів приходить до висновку, що залишивши потерпілу без свідомості, у безпорадному стані та без одягу на вулиці взимку, ОСОБА_11 , усвідомлював характер своїх злочинних дій, передбачав наслідки своїх дій у вигляді смерті потерпілої та свідомо допускав настання цих наслідків.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_11 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство).

Вивченням відомостей про особу підсудного ОСОБА_11 встановлено, що він на обліку у лікаря нарколога не перебуває, з 2013 року перебуває на обліку в лікаря психіатра з діагнозом «легка розумова відсталість», інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, неодружений, за місцем проживання характеризується задовільно, в силу ст.89 КК України не судимий (к/п т.1 а.с.119-121, 133-143).

Згідно акту судово-психіатричного експерта №1194 від 29.12.2014 року, ОСОБА_11 на даний час ознак психозу не виявляє, виявлено легку розумову відсталість. За своїм психічним станом він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу до якого відносить правопорушення, ОСОБА_11 знаходився поза яким-небудь тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_11 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру (к/п т.2 а.с.20-22).

Обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_11 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_11 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_11 , суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є особливо тяжким умисним злочином, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, дані про особу підсудного, у зв`язку з чим судом призначається ОСОБА_11 покарання в межах санкції за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі, оскільки виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів не можливо без ізоляції від суспільства.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 колегією суддів враховуються вимоги ч.2 ст.416 КПК України про те, що при новому розгляді в суді першої інстанції допускається посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю посилення покарання.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28.03.2016 року за апеляційними скаргами обвинуваченого та його захисника було скасовано вирок Красноградського районного суду Харківської області від 27.08.2015 року, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, відповідно до ч.2 ст.416 КПК України, при новому розгляді в суді першої інстанції не допускається посилення покарання обвинуваченому ОСОБА_11 .

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_11 судом призначається покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, тому до набрання вироком законної сили у відношенні нього необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015) ОСОБА_11 у строк покарання за цим вироком необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з 08.12.2014 (дата затримання згідно протоколу) по 20.06.2017 року включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017) з 21.06.2017 року ОСОБА_11 необхідно зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого (підсудного) по справі.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_11 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 відраховувати з моменту фактичного затримання згідно протоколу, тобто з 08.12.2014 року (к/п т.1 а.с.127-131).

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015) ОСОБА_11 у строк покарання за цим вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення з 08.12.2014 по 20.06.2017 року включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017) з 21.06.2017 року ОСОБА_11 зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_11 процесуальні витрати за проведені судові експертизи у розмірі 980,88 грн. (дев`ятсот вісімдесят гривень 88 коп.), перерахувавши їх на користь держави (код доходів 24060300, р/р №0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова) (к/п т.2 а.с.76, 88).

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

-паперові конверти з експертними зразками крові, змивами рук, слини та нігтьових зрізів, які передані до камери речових доказів Зачепилівського РВ ГУМВС України в Харківській області знищити (к/п т.2 а.с.138);

-червону куртку, джинсові штани, чорні колготки, червоний вовняний светр, мобільний телефон «Philips Хеnium» IMEI НОМЕР_5 , НОМЕР_6 повернути родичам ОСОБА_12 , а при відмові їх в отриманні знищити (к/п т.2 а.с.140);

-кофту синього кольору з капюшоном, чоловічі чорні ватні штани, чоловічі світлі штани, чоботи з плямистим окрасом повернути ОСОБА_11 або його родичам, а при відмові в їх отриманні знищити (к/п т.2 а.с.142);
-лист від громадянки ОСОБА_16 залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження(к/п т.2 а.с.156).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що тримається під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3