233 № 233/5709/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Орловського обласного суду від 20 грудня 2016 року, який ухвалою Верховного суду Російської Федерації від 15 березня 2017 року залишено без змін у відповідність із законодавством України відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецькій області, громадянина України, середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 2000 року народження, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , реєстрація на території РФ відсутня, засудженого вироком Орловського обласного суду від 20 грудня 2016 року, який ухвалою Верховного суду Російської Федерації від 15 березня 2017 року залишено без змін за п.п. «г», «з» ч.2 ст. 112, п. «в» ч.4 ст. 162, п.п. «а», «д», «ж», «з» ч.2 ст. 105, ч.1 ст. 162 , ч.3 ст. 162, ч.3 ст. 69 КК РФ до 22 років позбавлення волі, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму зі стягненням процесуальних витрат, матеріальної та моральної шкоди потерпілим,-

в с т а н о в и в:

21 листопада 2017 року Міністерство юстиції України в особі заступника директора Департаменту - начальника Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права звернулося з клопотанням про приведення вироку Орловського обласного суду від 20 грудня 2016 року, який ухвалою Верховного суду Російської Федерації від 15 березня 2017 року у відповідність із законодавством України.

За вироком Орловського обласного суду від 20 грудня 2016 року, що ухвалою Верховного суду Російської Федерації від 15 березня 2017 року залишено без змін, який набрав чинності 15.03.2017 року, засуджено ОСОБА_4 до покарання у виді 22 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, за вчинення злочинів, передбачених за пп. «г», «з» ч.2 ст. 112; п. «в» ч.4 ст. 162; пп. «а», «д», «ж», «з» ч. 2 ст. 105; ч.1 ст. 162; ч.3 ст. 162; ч.3 ст. 69 КК РФ та ОСОБА_5 до покарання у виді 25 років позбавлення волі , з відбуттям перших 10 років у в`язниці, а строк, який залишився у виправній колонії суворого режиму зі стягненням процесуальних витрат, матеріальної та моральної шкоди потерпілим, що також є карними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

До того ж, відповідно до даного вироку суду ОСОБА_4 повинен сплатити процесуальні витрати в розмірі 73 800 руб., а також солідарно з засудженим ОСОБА_5 відшкодувати потерпілим: ОСОБА_6 матеріальні збитки в сумі 20500 руб. та моральну шкоду в сумі 1 000 000 руб., в рівних долях, по 500 000 руб. з кожного; ОСОБА_7 матеріальні збитки в сумі 38 950 руб. та моральну шкоду в сумі 1000 000 руб, в рівних долях, по 500 000 з кожного.

Згідно з довідкою бухгалтерії ФКУ ВК-5 УФСВП Росії по Орловській області ОСОБА_4 за вироком суду має фінансову заборгованість в сумі 1139 250 руб.

Згідно заяви ОСОБА_4 від 28 червня 2017 року, він зобов`язався відшкодувати вказану фінансову заборгованість в сумі 1 139 250 руб.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахується з 20.12.2016 року, з зарахуванням в строк покарання тримання під вартою з 20.08.2015 року по 19.12.2016 року.

ОСОБА_4 надав заяву про його переведення для подальшого відбуття покарання в Україні, вказуючи, що він є громадянином України.

Згідно копії паспорту засудженого ОСОБА_4 , останнє відоме місце проживання та реєстрації - АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 3 Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_4 є громадянином України.

Згідно медичної довідки від 30 червня 2017 року ОСОБА_4 не є інвалідом, слідувати за межі ФКУ ВК-5 УФСПП Росії може.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, суд вважає, що клопотання Міністерства Юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України покарання, призначеного ОСОБА_4 вироком Орловського обласного суду від 20 грудня 2016 року, який ухвалою Верховного суду Російської Федерації від 15 березня 2017 року залишено без змін у відповідність підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1ст.602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч.3ст.603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями КПК, відмічає, що чинним на території України діє Закон України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року».

Зазначена Європейська конвенція згідно з положеннямист.19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

З огляду на зазначені норми, суд констатує, що відповідальність за суспільно небезпечні діяння, за які засуджений ОСОБА_4 в Російській Федерації, передбачена також законодавством України.

Так, дії ОСОБА_4 кваліфіковані вироком Орловського обласного суду від 20 грудня 2016 року, який ухвалою Верховного суду Російської Федерації від 15 березня 2017 року залишено без змін по пп. «г», «з» ч.2 ст.112 КК РФ, як умисне заподіяння середньої тяжкості шкоди здоров`ю групою осіб з застосуванням предметів, які використовувалися у якості зброї; по п. «в» ч.4 ст. 162 КК РФ як розбій зі спричиненням тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого; пп. «а», «д», «ж», «з» ч.2 ст. 105 КК РФ як вбивство двох осіб, вчинене з особливою жорстокістю, групою осіб, поєднане з розбоєм; ч. 1 ст. 162 КК РФ як розбій; ч.3 ст. 162 КК РФ як розбій, вчинений з незаконним проникненням до житла.

За вищевказані дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст.122 КК України, а саме: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження і карається виправними роботами на строк до 2 (двох) років або обмеженням волі на строк до 3 (трьох) років, або позбавленням волі на строк до 3 (трьох) років.

За ч.4 ст. 187 КК України як розбій, спрямований на заволодіння майном у великих чи особливо великих розмірах або вчинений організованою групою, або поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, і карається позбавленням волі на строк від 8 (восьми) до 15 (п`ятнадцяти) років із конфіскацією майна.

За п.п. «1», «4», «12» ч.2 ст. 115 КК України як умисне вбивство, і карається позбавленням волі на строк від 10 (десяти) до 15 (п`ятнадцяти) років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті.

За ч.1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства, і карається позбавленням волі на строк від 3 (трьох) до 7 (семи) років.

За ч.3 ст. 187 КК України як розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, і карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Пунктом b) частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Пунктами а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.

Згідно з ч.3ст.610 КПК Українипід час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.

Таким чином, враховуючи, що вчинені засудженим ОСОБА_4 діяння за вироком суду Російської Федерації є злочинами, відповідальність за які також передбачена Кримінальним кодексом України, і сам засуджений згодний на його передачу до України для подальшого відбуття покарання, слід дійти висновку, що є всі достатні та законні підстави для приведення вироку Російської Федерації у відповідність з кримінальним законодавством України.

Вирок Орловського обласного суду від 20 грудня 2016 року, який ухвалою Верховного суду Російської Федерації від 15 березня 2017 року залишено без змін, яким ОСОБА_4 визнано винним та засуджено по пп. «г», «з» ч.2 ст. 112 КК РФ до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; п. «в» ч.4 ст. 162 КК РФ до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років; пп. «а», «д», «ж», «з» ч. 2 ст. 105 КК РФ до покарання у виді позбавлення волі строком на 17 (сімнадцять) років; ч.1 ст. 162 КК РФ до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років; ч.3 ст. 162 КК РФ до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років . На підставі ч.3 ст. 69 КК РФ шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 22 роки, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму слід привести у відповідність із законодавством України, та вважати ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецькій області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , реєстрація на території РФ відсутня, засудженим за:

- ч. 1ст.122 КК України, до 3 років позбавлення волі;

- ч. 4 ст. 187 КК України, до 12 років позбавлення волі без конфіскації майна;
- п.п. «1», «4», «12» ч.2 ст. 115 КК України, до 15 років позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 187 КК України, до 5 років позбавлення волі;
- ч.3 ст. 187 КК України, до 9 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.1,2 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині КК України, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Згідно довідки начальника ФКУ ВК-5 станом на 30.06.2017р. не відбутий строк засудженого ОСОБА_4 складає 20 років 1 місяць 20 днів, відбутий строк - 1 рік 10 місяців 10 днів Початок строку засудженого ОСОБА_4 - 20.12.2016 р., кінець строку - 19.08.2037 р.

Враховуючи вимоги ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_4 слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20 серпня 2015 року по 19 грудня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ч.6 ст. 610 КПК України при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України одночасно містить вимогу про вирішення питання про виконання даного вироку в частині відшкодування матеріальних збитків, моральної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та процесуальних витрат.
З долученого до клопотання вироку Орловського обласного суду від 20 грудня 2016 року, який ухвалою Верховного суду Російської Федерації від 15 березня 2017 року залишено без змін вбачається, що з ОСОБА_4 солідарно з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 стягнуто матеріальні збитки в сумі 20500 руб. та в рахунок компенсації моральної шкоди в сумі 1 000 000 руб., в рівних долях, по 500 000 руб. з кожного; на користь ОСОБА_7 стягнуто матеріальні збитки в сумі 38950 руб. та в рахунок компенсації моральної шкоди в сумі 1 000 000 руб., в рівних долях, по 500 000 руб. з кожного та стягнуто в дохід федерального бюджету РФ процесуальні витрати в сумі 75600 руб.

Згідно довідки про шкоду засуджений ОСОБА_4 відповідно до вироку Орловського обласного суду від 20 грудня 2016 року, який ухвалою Верховного суду Російської Федерації від 15 березня 2017 року залишено без змін має фінансову заборгованість за виконавчими листами в сумі 1139250 руб., залишок станом на 30 червня 2017 року становить 1139250 руб., що вбачає необхідність вирішення цивільних позовів та процесуальних витрат з урахуванням наведеного.
Таким чином, стягненню з ОСОБА_4 солідарно з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 підлягають: матеріальні збитки в сумі 20500 руб., що з урахуванням курсу НБУ станом на 11.12.2017 року (10 руб. = 4,5730 грн.) становить 9374 грн. 65 коп. та в рахунок компенсації моральної шкоди в сумі 1 000 000 руб., в рівних долях, по 500 000 руб. з кожного, що з урахуванням курсу НБУ станом на 11.12.2017 року (10 руб. = 4,5730 грн.) становить 228650 грн. 00 коп.; на користь ОСОБА_7 підлягають матеріальні збитки в сумі 38950 руб., що з урахуванням курсу НБУ станом на 11.12.2017 року (10 руб. = 4,5730 грн.) становить 17811 грн. 84 коп. та в рахунок компенсації моральної шкоди в сумі 1 000 000 руб., в рівних долях, по 500 000 руб. з кожного, що з урахуванням курсу НБУ станом на 11.12.2017 року (10 руб. = 4,5730 грн.) становить 228650 грн. 00 коп.; в дохід федерального бюджету РФ процесуальні витрати в сумі 73800 руб., що з урахуванням курсу НБУ станом на 11.12.2017 року (10 руб. = 4,5730 грн.) становить 33748 грн. 74 коп.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.9, 11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, ст.ст.602, 609, 610, 614 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Вирок Орловського обласного суду від 20 грудня 2016 року, який ухвалою Верховного суду Російської Федерації від 15 березня 2017 року залишено без змін, яким ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецькій області, громадянина України, середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 2000 року народження, не працюючого, зареєстрованого: по АДРЕСА_1 , реєстрація на території РФ відсутня, раніше не судимого - визнано винним у вчиненні злочинів передбачених пп. «г», «з» ч.2 ст. 112; п. «в» ч.4 ст. 162; пп. «а», «д», «ж», «з» ч. 2 ст. 105; ч.1 ст. 162; ч.3 ст. 162; ч.3 ст. 69 КК РФ та призначено покарання за пп. «г», «з» ч.2 ст. 112 КК РФ до позбавлення волі строком на 3 (три) роки; п. «в» ч.4 ст. 162 КК РФ до позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років; пп. «а», «д», «ж», «з» ч. 2 ст. 105 КК РФ до позбавлення волі строком на 17 (сімнадцять) років; ч.1 ст. 162 КК РФ до позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років; ч.3 ст. 162 КК РФ до позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років. На підставі ч.3 ст. 69 КК РФ шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 22 роки, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму зі стягненням процесуальних витрат, матеріальної та моральної шкоди потерпілим привести у відповідність із законодавством України.

Вважати ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецькій області, громадянина України, середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 2000 року народження, не працюючого, зареєстрованого: по АДРЕСА_1 , реєстрація на території РФ відсутня, раніше не судимого - засудженим за ч. 1 ст.122 КК України до 3 років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 187 КК України до 12 років позбавлення волі без конфіскації майна, відповідно до пунктів а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб, без конфіскації майна; за п.п. «1», «4», «12» ч.2 ст. 115 КК України, до 15 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі; ч. 3 ст. 187 КК України до 9 років позбавлення волі, відповідно до пунктів а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб, без конфіскації майна.

На підставі ч.1, 2 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині КК України, вважати ОСОБА_4 остаточно засудженим до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років, відповідно до пунктів а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб, без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецькій області, громадянина України, рахувати з 20.12.2016 року, з зарахуванням в строк покарання тримання під вартою з 20.08.2015 року по 19.12.2016 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецькій області, громадянина України, у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення (з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі), з 20.08.2015 року по 19.12.2016 року.
Стягнути з ОСОБА_4 солідарно з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 матеріальні збитки в сумі 20500 руб, що еквівалентно 9374 грн. 65 коп.; в рахунок компенсації моральної шкоди в сумі 1 000 000 руб., в рівних долях, по 500 000 руб. з кожного, що еквівалентно 228650 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 солідарно з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 матеріальні збитки в сумі 38950 руб, що еквівалентно 17811 грн. 84 коп.; в рахунок компенсації моральної шкоди в сумі 1 000 000 руб., в рівних долях, по 500 000 руб. з кожного, що еквівалентно 228650 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід федерального бюджету РФ процесуальні витрати в сумі 73800 руб., що еквівалентно 33748 грн. 74 коп.
Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвалу може бути оскаржено органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором - до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня проголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання її копії.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України для повідомлення Міністерству юстиції Російської Федерації та організації прийняття засудженого в Україну.

Суддя ОСОБА_1