Справа № 146/1036/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" листопада 2017 р. смт Томашпіль Вінницької області
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
23 липня 2017 року біля 15.00 години ОСОБА_4 перебуваючи у будинку ОСОБА_6 який розташований в АДРЕСА_3 звернулася до останнього із проханням скористатися його мобільним телефоном. На дане прохання ОСОБА_6 погодився та дав ОСОБА_4 свій мобільний телефон марки «fly FF -179» чорного кольору із бувшою у використані сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_1 вартістю 10 гривень та бувшою у використанні флеш-картою «Мікро-СD» вартістю 50 гривень. Взявши вказаний телефон ОСОБА_4 з метою здійснення дзвінка вийшла з будинку на подвір`я даного домогосподарства. Після розмови по вказаному телефоні остання повернулася до вказаного будинку та виявила, що власник телефону ОСОБА_6 спить у одній із кімнат будинку на ліжку. В подальшому у ОСОБА_4 виник раптовий умисел направлений на викрадення чужого майна, а саме вищевказаного мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 впевнившись, що її дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, таємно викрала вищевказаний мобільний телефон марки «fly FF -179» чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 856 від 28 липня 2017 року становить 265,30 гривень, поклала його до кишені своїх штанів та з місця події зникла, завдавши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 325 гривень 30 копійок.
Крім того, ОСОБА_4 повторно, продовжуючи свою злочинну діяльність 24 липня 2017 року приблизно о 16 годині, проходячи по АДРЕСА_4 де проживає ОСОБА_7 , вирішила зайти до останньої в гості. Зайшовши на подвір`я вказаного домогосподарства ОСОБА_4 побачила що на подвір`ї нікого немає та з метою пошуку господарки вирішила зайти до будинку, вхід до якого здійснюється через металеві двері, які на той момент були привідкриті. Зайшовши в середину будинку ОСОБА_4 в одній з житлових кімнат на дивані виявила мобільний телефон марки «Samsung GT E1200і» темно-синього кольору, який належить власниці будинку ОСОБА_7 та в якому знаходилася сім-карта мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 . Після чого ОСОБА_4 впевнившись, що у будинку нікого не має та її дії залишаться непоміченими для інших осіб, скориставшись відсутністю власниці, умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, таємно викрала даний мобільний телефон марки «Samsung GT E1200і» вартість якого згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 843 від 28 липня 2017 року становить 660 гривень із сім-картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 вартістю 10 гривень, а саме поклала його до кишені своїх штанів та з місця події зникла, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 670 гривень.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою винність в пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому, і вважає, як і інші учасники судового процесу за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись її допитом.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, враховуючи ст.. 325 КПК України, вимоги якої були погоджені з учасниками процесу, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, визначити допитом обвинуваченої, а також оглядом характеризуючих даних щодо особи обвинуваченої, поскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, цивільний позов по справі не заявлено.
По суті пред`явленого обвинувачення обвинувачена ОСОБА_4 суду пояснила, що 23 липня 2017 року вона зі своїм знайомим прийшла до ОСОБА_6 в гості. Коли вона зайшли до будинку потерпілого то побачили, що останній спав, а біля нього лежав мобільний телефон. В той час в неї виник умисел на викрадення вказаного телефону, після чого вона поставила його до своєї кишені. В подальшому вона продала викрадений телефон за 150 гривень. Вказаними грошима вона розпорядилася на власний розсуд.
Крім того, 24 липня 2017 року за пропозицією подруги вони пішли до ОСОБА_7 на святкування дня народження, яка проживає в с. Антонівка. Прийшовши до домогосподарства ОСОБА_7 вони зайшли до будинку, однак в будинку потерпілої не було. В цей час в будинку задзвонив мобільний телефон потерпілої і в обвинуваченої виник умисел на його викрадення. Далі вона взяла мобільний телефон, вимкнула його, вийняла сім карту та викинула її. На наступний день до неї додому прийшла її свекруха та ОСОБА_8 , які запитали чи не викрадала вона телефон у Хуторної Зіни, на що обвинувачена, злякавшись що вона може буди викрита, зізналася в скоєному та відділа телефон. Мобільний телефон в подальшому був повернутий потерпілій.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду заяву згідно якої справу просить розглянути без його участі, претензій морального та матеріального характеру до ОСОБА_4 не має. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, однак направив на адресу суду заяву згідно якої справу просить розглянути без її участі, претензій морального та матеріального характеру до ОСОБА_4 не має. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Заслухавши пояснення обвинуваченої ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченої, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у скоєнні злочину доведена і її дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторна.
Згідно висновку досудової доповіді про ОСОБА_4 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий, а тому перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк становить небезпеку для суспільства ( у тому числі окремих осіб).
Пом`якшуючими обставинами, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої.
Обтяжуючих обставин, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченої, яка раніше в порядку ст. 89 КК України не судима, вину у вчиненні даних злочинів визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому, думку потерпілих, які претензій до обвинуваченої не мають, оскільки остання повністю відшкодувала завдану шкоду, досудову доповідь про особу обвинуваченої, позитивно характеризується за місцем проживання, що підтверджується довідкою сільського голови Антонівської сільської ради, згідно довідки головного лікаря КУ «Томашпільська ЦРЛ» ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе при призначенні їй покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробовуванням протягом іспитового строку.
Згідно ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернути володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Таким чином: мобільний телефон марки «Флай» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який був переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 повернути за належністю останньому, мобільний телефон марки «Самсунг» ІМЕІ: НОМЕР_5 , який був переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_7 повернути за належністю останній.
Цивільний позов не заявлявся.
Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України, суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368-374 КПК України, суд-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк один рік;
- за ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк два роки.
Згідно ст. 70 КК України, остаточно ОСОБА_4 визначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік.
Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1113,30 грн (одну тисячу сто тринадцять гривень 30 копійок) судових витрат, пов`язаних з проведенням по справі експертизи.
Долю речових доказів вирішити таким чином: мобільний телефон марки «Флай» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який був переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 повернути за належністю останньому, мобільний телефон марки «Самсунг» ІМЕІ: НОМЕР_5 , який був переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_7 повернути за належністю останній.
Згідно ст.ст. 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1