Справа № 629/2100/16-к
Номер провадження 1-кс/629/289/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2018 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання начальника відділення СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0001185 від 03.05.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Краснопавлівка, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, -
встановив:
Начальник відділення СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 , 07.02.2018 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Лозівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.121 ч.1 КК України.
Підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 слідчий вказує, що 01.05.2016 року, приблизно о 16-00 год., перебуваючи в районі Краснопавлівського КХП між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , на ґрунті неприязних стосунків, через побутові причини, виник конфлікт, який переріс у сутичку. У ОСОБА_4 під час вказаної сутички виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотиву особистої неприязні, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_4 наніс останньому множинні удари руками в область голови, внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепа, забоєм головного мозку і крововиливом під оболонки головного мозку, які згідно висновку експерта №235-ЛЗ/16 є тяжкими тілесними ушкодженнями.

03.05.2016 року дане кримінальне правопорушення внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001185, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

15.07.2016 року досудове розслідування по даному кримінальному провадженню зупинено, підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

06.02.2018 року постановою начальника відділення СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 досудове розслідування було відновлено.

07.02.2018 року, ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області, було надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

26.03.2018 року, на підставі ухвали слідчого судді від 07.02.2018 року, ОСОБА_4 був затриманий за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення о 00-26 год. та доставлений до Лозівського ВП ГУНП в Харківській області.

15.07.2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, в спосіб передбачений для вручення повідомлень.

Згідно статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 , свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав частково, зазначив, що дійсно між ним та потерпілим відбулася бійка, яку тривалий час до цього провокував потерпілий, та одного разу потерпілий зі своїм знайомим його побили, це все відбувалося у нього вдома, коли він повернувся з роботи з Києва, дізнався, що його дружина з потерпілим йому зрадила, в зв`язку з чим він звертався до правоохоронних органів, але після вмовлянь потерпілого, який раніше був неодноразово судимий, він забрав заяву з поліції, з дружиною не проживає з того часу, лише відвідує дітей, від органів досудового розслідування не переховувався, а працював в м.Києві, неодноразово приїжджав додому до батьків, але його ніхто не повідомляв щодо порушеної відносно нього справи, також повідомив, що його затримали в ніч з 25.03.2018 року на 26.03.2018 року, близько 24-00 год. та 01-00 год., наділи кайданки, однак ніякого протоколу про затримання не складали, проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою запропонованої слідчим та прокурором заперечував, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що після вручення підозри у спосіб, що передбачений для вручення повідомлень, його підзахисному про підозру не повідомляли, що він не набув процесуальний статус підозрюваного, посилався на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05 від 11.07.2006 року та «Мамедова проти Росії» №7064/05 від 01.06.2006 року, зазначаючи, що «твердження про те, ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини не є достатнім для обрання запобіжного заходу», «посилання на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Звертаючись до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, орган досудового розслідування вказав, 15.07.2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, в спосіб передбачений для вручення повідомлень, однак після затримання ОСОБА_4 повідомлення про підозру не вручалось та матеріали справи надані слідчим та прокурором такої копії не містять, 26.03.2018 року, згідно розписки ОСОБА_4 отримав копію клопотання про обрання запобіжного заходу та матеріали до нього на 26 аркушах, які містять копію повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, вручену у спосіб передбачений для вручення повідомлень.

Прокурор ОСОБА_3 , наполягав на задоволенні клопотання слідчого та обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років, не працює, не має коштів на існування та міцних соціальних зв`язків, вчинив злочин із застосуванням насильства, при цьому просив розмір застави підозрюваному не визначати.

При цьому доводи захисту стороною обвинувачення не спростовані.

Відповідно до ст.209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Згідно ч.4,5 ст.208 КПК України, уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом; про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого, протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим, копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників кримінального провадження, враховуючи, що прокурором не доведено вручення повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України в зв`язку з чим ОСОБА_4 не був належним чином повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та не набув процесуального статусу підозрюваного, що виключає застосування до нього будь-якого запобіжного заходу та в зв`язку з відсутністю процесуального документу на підтвердження факту затримання ОСОБА_4 , у відповідності до ст.208,209 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Згідно положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.177,182,183,208,209,369-372,395 КПК України, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0001185 від 03.05.2016 року про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Копію даної ухвали негайно вручити ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_5 .

Копію даної ухвали направити слідчому ОСОБА_6 та прокурору ОСОБА_3 для відома.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав «____» березня 2018 року о _____ год. _____хв. _____________________
ОСОБА_4