Дата документу Справа № 314/5396/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/826/18
Єдиний унікальний № 314/5396/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 81 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, дистанційно в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Дзержинськ Донецької області, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, до засудження навчався у Дзержинському професійному ліцеї Донецької області, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 27.12.2007 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України з іспитовим строком 2 роки;
2) 25.03.2010 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 75, ч. 1 ст.76, ч. 1 ст. 104 КК України з іспитовим строком 2 роки;
3) 05.10.2010 року за ч. 2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 21.03.2014 року по відбуттю строку покарання,

за участю прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 ,

за апеляційною скаргою процесуального прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 січня 2018 року,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі прокурор, вважає, що ухвала Вільнянського районного суду про задоволення вищевказаного клопотання винесена незаконно та необґрунтовано з наступних підстав.

Суддею Вільнянського районного суду при прийнятті рішення невраховані вимоги п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002, згідно якого, судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, у зв`язку з цим суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання по суті внесеного подання, а також повинні ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого ним злочину та додержання вимог встановленого режиму.

Крім цього, потрібно враховувати, що примірна поведінка - це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання засудженого своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Встановлено, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 має 2 заохочення, яке він отримав безпосередньо перед настанням пільги передбаченої ст. 81 КК України. Крім цього, засуджений має 6 стягнень, що свідчить про відсутність активної форми поведінки з боку засудженого та намагання засудженого своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

З моменту прибуття до «Кам`янська ВК № 101» засуджений працевлаштований майже не був, що вказує про відсутність такої обов`язкової ознаки для застосування ст. 81 КК України як сумлінне ставлення до праці.

Крім цього, засуджений ОСОБА_6 взагалі не намагався погасити шкоду, яку заподіяв злочином потерпілим, що знову ж таки вказує на те, що засуджений не визнав свою вину у вчиненому злочині та не бажає ставати на шлях виправлення.

Також, судом першої інстанції не враховано вимоги ст. 50 КК України, а саме того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню останніми нових злочинів.

Таким чином, застосування до засудженого ОСОБА_6 ст.81 КК України суперечить принципам виконання та відбування покарання і за таких обставин взагалі втрачається будь-який сенс дотримуватись засудженими вимог встановленого режиму та отримувати заохочення. Тому прийняття судом першої інстанції такого рішення однозначно вплине на поведінку інших засуджених та призведе до виникнення негативної закономірності серед них.

Просить ухвалу судді Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 від 29.01.2018 про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 щодо застосування відносно нього заохочувальної норми, передбаченої ст.81 КК України - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 щодо застосування відносно нього заохочувальної норми, передбаченої ст.81 КК України умовно - дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу; засудженого, який вважав судове рішення законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали провадження колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого, який відбуває покарання у Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.01.2018 року клопотання засудженого Кам`янської виправної колонії (№ 101) ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення задоволено. Звільнено ОСОБА_6 умовно-достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 19.05.2015 року на невідбутий строк, що складає 1 рік 1 місяць 12 днів.

З матеріалів провадження вбачається, по даній справі засуджений: 19.05.2015 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.04.2016 року зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 19.05.2015 року по 28.07.2015 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Початок строку: 19.05.2015 року. Кінець строку: 10.03.2019 року. З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 101) з 30.09.2015 року. За цей час засуджений характеризується посередньо, має два заохочення правами начальника колонії, також має два стягнення, які на даний момент зняті та погашені у встановленому законом порядку. За характером хитрий. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує дружні та доброзичливі стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Активну участь у суспільно корисній праці, самодіяльних організаціях та з благоустрою відділення не приймає. Займається самоосвітою, читає книжки у бібліотеці установи. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». У скоєному злочині розкаюється щиро, вину визнає, згідно довідки, виданої бухгалтерією ДУ «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» станом на 10.01.2018 року виконавчі листи не числяться. З довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_6 за час відбування покарання у Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» в період з 01.01.2016 по 31.12.2017 року вбачається, що засуджений працював протягом усього періоду відбування покарання. Стягнення, які має засуджений, погашені та зняті в установленому законом порядку, вони є не значними.
Колегія суддів вважає, що судове рішення підлягає скасуванню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким " № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.
У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати : ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався та звільнив засудженого ОСОБА_6 умовно-достроково від подальшого відбування покарання, не зазначивши належних мотивів та достатніх підстав для такого звільнення.
Зокрема суд першої інстанції не з`ясував в повному обсязі дані що характеризують особу засудженого на протязі всього періоду відбування останнім покарання, можливість виправлення після вчинення ним тяжкого злочину.
Висновки суду першої інстанції, про те, що засуджений ОСОБА_6 мав тільки два стягнення, які на даний момент зняті та погашені у встановленому законом порядку і вони є не значними, є необгрунтованими, оскільки із характеристики останнього вбачається, що останній мав 6 (шість) стягнень (а.п. 6), і до нього застосовувалися найбільш суворі види стягнення, зокрема 7 діб карцера, 5 діб ДІЗО (а.п. 7).
Враховуючи вищевказане, а також те, що засуджений ОСОБА_6 характеризується посередньо, активної участі у суспільно-корисної праці, самодіяльних організаціях та благоустрою відділення не приймає, на заходи виховного впливу реагує посередньо, 01.12.2017 року комісією установи йому відмовлено у рекомендаціях про застосуванню до нього ст. 81 КК України (а.п. 6), колегія суддів вважає, що місцевий суд при розгляді питання про сумлінну поведінку засудженого ОСОБА_6 , який довів своє виправлення, допустив невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, фактичним даним про особу останнього.

За таких обставин ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню, а клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього ст. 81 КК України, не можуть бути задоволенні.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 січня 2018 року відносно засудженого ОСОБА_6 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього ст. 81 КК України, відмовити.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: