В И Р О К
Іменем України
30.10.2017 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
із участю: - секретаря ОСОБА_2 ,
- прокурора ОСОБА_3 ,
- обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, пенсіонерки, інваліда другої групи загального захворювання, вдови, раніше не судимої;
- у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.310 КК України,
УСТАНОВИВ :
Навесні 2017 року ОСОБА_4 на своїй присадибній земельній ділянці, що розташована по АДРЕСА_1 насіяла 8 рядків маку та на протязі певного часу їх обробляла, культивувала та здійснювала за ними догляд, посів та вирощування яких об 11 годині 30 хвилин 25.06.2017 року було виявлено працівниками Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, зокрема, виявлено рослини маку в кількості 450 рослин, кожна з яких має окремий корінь, що відповідно до висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів №1456 від 26.06.2017 року мають анатомо-морфологічні ознаки, характерні для рослин маку снотворного, містять наркотично-активні алкалоїди опію, є наркотиковмісними рослинами виду Мак снотворний та відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби і обіг, яких допускається для промислових цілей.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 винуватою себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю, вказавши, що вчинила його за обставин, викладених вище. Пояснила, що маючи трохи насіння маку, вона у цьому році засіяла ним невелику частину присадибної земельної ділянки поблизу свого будинку з наміром виростити його та використати у їжу вирощене насіння маку. Але одного дня у червні місяці поточного року до неї прийшли четверо працівників поліції, які виявили та вилучили у присутності поняих з числа сусудів усі рослини маку, що зростали на її присадибній ділянці. З кількістю та найменуванням виду вилучених у неї рослин погодилась.
У вчиненому щиро розкаялася і просила суд суворо її не карати та застосувати до неї Закон України "Про амністію у 2016 році", оскільки вона є непрацездатною особою пенсійного віку.
Згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Обвинувачена заявила, що вона правильно розуміє зміст цих обставин; її позиція є істинною та добровільною.
Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень проти вказаного порядку та обсязу дослідження доказів.
При цьому суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою, належить до злочинів невеликої тяжкості, не є складним та є одноепізодним; обвинувачена не має будь-яких фізичних чи психічних вад; у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позицій обвинуваченої; належність та допустимість зібраних під час провадження досудового слідства доказів ніким із сторін не заперечено.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинувачена ОСОБА_4 умисно вчинила незаконний посів та вирощування снотворного маку, а тому вона підлягає кримінальній відповідальності за ч.1 ст.310 КК України.
При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують відповідальність.
Так, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася (а.к.п.24); за місцем проживання характеризується позитивно (а.к.п.19); на обліку у лікарів психіатрів та наркологів не перебувала і не перебуває (а.к.п.22, 23); є пенсіонером, а також згідно висновку МСЕК від 27.06.2007 року їй встановлено інвалідність другої групи загального захворювання безстроково (а.к.п.18).
Відповідно до висновків досудової доповіді, яка була надана Жмеринським міськрайонним відділом з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, ризик вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінено як середній, виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства є можливим.
Ті обставини, що обвинувачена щиро розкаялася та активно сприяла розкриттю злочину слід віднести до обставин, які пом`якшують відповідальність.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, в ході судового розгляду не встановлено.
З урахуванням наведеного з метою запобігання вчиненю кримінальних правопорушень суд доходить висновку про достатність задля перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 застосування до неї в даному конкретному випадку кримінального покарання у виді штрафу.
Натомість, в судовому засіданні було встановлені підстави звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання згідно заявленого нею клопотання на підставі вимог Закону України "Про амністію у 2016 році", виходячи з наступного.
Згідно ст.85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України "Про застосування амністії в Україні" установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Згідно ч.1 ст.5 Закону України "Про застосування амністії в Україні" дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.
Частиною першою статті 10 Закону України "Про амністію у 2016 році" визначено, що питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Відповідно п."г", "ґ" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році", звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, підлягають особи, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572; а також особи, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно.
Так, обвинувачена ОСОБА_4 на день набрання чинності Закону України "Про амністію у 2016 році", тобто станом на 07.09.2017 року є інвалідом другої групи загального захворювання та особою, яка на день набрання чинності цим Законом досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК серії 2-18-АВ та копією пенсійного посвідчення останньої серії НОМЕР_1 (а.к.п.18) й копією її паспорту НОМЕР_2 (а.к.п.16-17). Обвинувачена не належить до визначеного ст.4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України "Про амністію у 2016 році" обмеженого переліку осіб, до яких амністія не може бути застосована.
Тому за сукупністю вказаних обставин, ОСОБА_4 , яка своєю письмовою заявою зазначила про відсутність власних заперечень проти застосування щодо неї вимог закону про амністію, та надалі в судовому засіданні додатково підтвердила ці обставини, підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання на підставі п."г" та п."ґ" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році".
Речові докази вилучені у ОСОБА_4 450 рослин маку снотворного (а.к.п.35-36), підлягають знищенню.
Документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 865,90 грн. (а.к.п.39) слід стягнути з обвинуваченої на користь держави.
Враховуючи, що в ході судового провадження ніким не заявлено про застосування щодо обвинуваченої запобіжного заходу, та необрання його під час досудового розслідування, судом не вбачається повноважень вирішення даного питання до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, ст.85 КК України, ст.3, 4, 5 Закону України "Про застосування амністії в Україні", ст.1, 9, 10 Закону України "Про амністію у 2016 році", суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою та призначити їй за ч.1 ст.310 КК України покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.
На підставі п."г","ґ" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання за цим вироком суду.
Речові докази: 450 рослин маку снотворного, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 865 гривень 90 копійок процесуальних витрат на залучення експертів.
На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1