Справа № 405/7818/17
УХВАЛА
23 лютого 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні у м. Кропивницький кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0012258 від 31.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152, ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 грудня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено термін перебування під вартою на шістдесят днів до 25 лютого 2018 року.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки такий термін спливає 25.02.2018року.

Прокурор зазначив про необхідність продовження терміну тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, не працюючий, що свідчить про те, що ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу. Також прокурором зазначено, що ОСОБА_5 не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, що є свідченням того, що обвинувачений не має міцних сталих соціальних зв`язків. На думку прокурора, для здобуття засобів для проживання обвинувачений може вчиняти нові майнові злочини, що є ризиком вчинення інших кримінальних правопорушень. Також прокурором зазначено, що обвинувачений вчинив злочин проти статевої свободи потерпілої, яка є інвалідом дитинства ІІ групи, із застосуванням насильства, що є ризиком впливу на потерпілу з метою зміни показань на його користь. Поряд з цим, прокурором зверенено увагу на суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, що на думку прокурора виправдовує обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наведених обставин, прокурор вважає, що існують ризики кримінального провадження, а саме ризики переховуватись від суду, ризик незаконного впливу на потерпілу та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. У зв`язку з наведеним просив продовжити запобіжний захід обвинуваченому на термін 60 днів.

Адвокат обвинуваченого заперечив проти продовження строку тримання під вартою, зазначивши, що ризики кримінального провадження прокурором не доведені. Просив суд врахувати, що обвинувачений має постійне місце проживання, хворіє на вірусний гепатит «В» і «С», раніше не судимий та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію адвоката.

Відповідно до ч. 1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити

будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути позбавлений свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Вирішуючи питання щодо продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить не лише з вимог чинного кримінально-процесуального законодавства України, а й правових позицій Європейського суду з прав людини. Згідно рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України», зазначено, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Крім цього, при вирішенні даного питання, судом враховано, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»). Також судом враховано обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого та існування ризиків кримінального провадження.

Разом з цим, судом взято до уваги та враховано вік обвинуваченого, стан здоров`я, майновий стан. Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, вчинив злочин із застосуванням насильства до потерпілої, що може бути ризиком продовжити злочинну діяльність та скритись від суду. Також судом враховано ту обставину, що обвинувачений неодружений, до затримання не займався суспільно-корисною працею, не мав постійного джерела доходу, що є свідченням відсутністі міцних сталих зв`язків.

Крім цього, суд прийшов до висновку, що доводи сторони захисту щодо того, що обвинувачений хворіє не зменшують ризиків кримінального провадження, наявність хвороби не є підставою для зміни запобіжного заходу.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 знаходячись на волі, може перешкоджати встановленню істини по справі, переховуватися від суду і вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 23 квітня 2018 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів до 23 квітня 2018року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Кропивницька установа виконання покарань» (№14).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1