Ухвала
Іменем України
11 квітня 2018 р.

м. Київ
справа № 401/991/17

провадження № 51-4724 ск 18
Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 31 січня 2018 року,
встановив:
вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2017 рокуОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 1 статті 115 Кримінального Кодексу України (далі КК) на 7 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 ухвалено обчислювати з моменту затримання з 02 січня 2017 року.

На підставі частини 5 статті 72 КК ОСОБА_4 в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 02 січня 2017 року по 20 червня 2017 року, а з 21 червня 2017 року і до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 31 січня 2018 року вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2017 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Посилається на неповноту судового розгляду, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Перевіривши касаційну скаргу засудженого на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Згідно з вимогами частини 2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
В той час, як у частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до частини 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Зокрема, захисник, на обґрунтування своїх вимог, у касаційній скарзі вказує на неповноту досудового розслідування, що відповідно до вимог 438 КПК, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Крім того, як убачається зі змісту касаційної скарги захисник посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та вказуючи, що дії його підзахисного були зумовлені необхідною обороною, не наводить обґрунтувань такої позиції, як і не зазначає, яких помилок допустився суд апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваного рішення.
Також, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не зазначає їх зміст та не наводить мотивів такої позиції з урахуванням вимог статті 412 КПК.

До того ж, вимоги захисника стосуються ухвали суду апеляційної інстанції, однак зі змісту касаційної скарги убачається, що він також вказує на незаконність вироку районного суду, чим допустив неузгодженість своєї позиції та суперечності у своїй касаційній скарзі.
Тобто вимоги захисника, хоч і викладені у відповідності до статті 436 КПК, однак не узгоджуються зі змістом його касаційної скарги.
Звертаємо увагу захисника і на те, що його касаційна скарга адресована до Верховного Суду України, тоді як, у відповідності до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК (в редакції Закону України № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року), судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Таким чином, недодержання скаржником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

Враховуючи наведене та керуючись частиною 1 статті 429 КПК, суд

постановив:
касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 31 січня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишити без руху, надавши йому п`ятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3