Справа №: 272/203/17
Провадження № 1-кп/272/37/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2017 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі колегії:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участю прокурора - ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

законного представника потерпілої ОСОБА_9

законного представника потерпілих ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

захисника ОСОБА_12

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Андрушівка кримінальне провадження № 0000487 по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Івниця, Андрушівського району, Житомирської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 88 КК України раніше не судимого
за ст. ст. 152 ч.4, 156 ч.2 КК України

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_11 вчинив ряд особливо тяжких та тяжкого злочинів проти статевої свободи та недоторканості малолітніх осіб.
У березні 2015 року, у невстановлений в ході досудового розслідування день, близько 15 години, ОСОБА_11 , будучи неповнолітнім, знаходячись за місцем свого тимчасового проживання, а саме на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , помітив знайому йому малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проїжджала поряд на велосипеді по вказаній вулиці. У цей час у ОСОБА_11 , який достовірно знав, що ОСОБА_6 є малолітньою, виник злочинний умисел, направлений на порушення статевої свободи та недоторканості останньої.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на порушення статевої свободи та недоторканості малолітньої ОСОБА_6 , ОСОБА_11 під хибним приводом, шляхом обману запросив малолітню ОСОБА_6 до господарського приміщення, що знаходиться на території вищевказаного домоволодіння.
Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на порушення статевої свободи та недоторканості малолітньої ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , застосовуючи грубу фізичну силу, що виразилось у тому, що він штовхнув малолітню ОСОБА_6 у груди, в результаті чого потерпіла впала на землю, використовуючи її безпорадний стан, так як за своїм фізичним станом - малолітній вік, вона не могла розуміти характер та значення вчинюваних з нею дій та те, що внаслідок застосованого до неї фізичного насильства не могла чинити йому опору, підійшов до малолітньої та стягнув з неї штани та спідню білизну. Після цього ОСОБА_11 , подолавши опір потерпілої, всупереч її волі, задовольнив з нею свою статеву пристрасть природним способом, а потім пригрозив фізичною розправою у разі повідомлення будь-кому про вказану подію.
Крім того, ОСОБА_11 протягом літа 2016 року вчинив ряд злочинів, направлених на порушення статевої свободи та недоторканості малолітньої ОСОБА_7 , а також на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку малолітнього ОСОБА_8 , збудження у останнього статевого інстинкту, шляхом вчинення розпусних дій сексуального характеру.
Так, у невстановлений у ході досудового розслідування час, день та місяць літа 2016 року, в денну пору доби, ОСОБА_11 , знаходячись на березі річки Ів`янка, що протікає в с. Івниця Андрушівського району Житомирської області, помітив знайомих йому малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які відпочивали на березі річки. В цей час у ОСОБА_11 , який достовірно знав, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є малолітніми, виник злочинний умисел, направлений на повторне порушення статевої свободи та недоторканості ОСОБА_7 та на вчинення розпусних дій сексуального характеру стосовно ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на порушення статевої свободи та недоторканості малолітньої ОСОБА_7 , вчинене повторно, порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку малолітнього ОСОБА_8 , збудження у останнього статевого інстинкту, ОСОБА_11 під хибним приводом, шляхом обману запросив малолітню ОСОБА_7 та її брата ОСОБА_8 піти до Івницького парку, що знаходиться при в`їзді в с. Івницю, на березі р. Ів`янка, де погрожуючи застосуванням фізичного насильства, використовуючи безпорадний стан потерпілої, так як за своїм фізичним станом - малолітній вік, вона не могла розуміти характер та значення вчинюваних з нею дій, наказав малолітній ОСОБА_7 зняти з себе одяг. Після цього ОСОБА_11 , всупереч волі малолітньої, повторно в присутності малолітнього ОСОБА_8 , задовольнив з нею свою статеву пристрасть природним способом, після чого пригрозив ОСОБА_7 фізичною розправою у разі повідомлення будь-кому про вказану подію.
Крім того, в невстановлений в ході досудового розслідування час, день та місяць літа 2016 року, в денну пору доби, ОСОБА_11 , який знаходився на березі р. Ів`янка, навпроти буд. №5 вул. Радянської, що в с. Івниця Андрушівського району Житомирської області, помітив знайомих малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які перебували на вказаному березі річки. В цей час у ОСОБА_11 , який достовірно знав, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є малолітніми, виник злочинний умисел, направлений на повторне порушення статевої свободи і недоторканості ОСОБА_7 та на вчинення розпусних дій сексуального характеру стосовно ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на порушення статевої свободи та недоторканості малолітньої ОСОБА_7 , вчинене повторно, порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку малолітнього ОСОБА_8 , збудження у останнього статевого інстинкту, ОСОБА_11 підійшовши до малолітньої ОСОБА_7 наказав зняти з себе одяг, після чого, повторно, всупереч її волі, в присутності малолітнього ОСОБА_8 задовольнив з нею свою статеву пристрасть природним способом, а потім пригрозив їй фізичною розправою у разі повідомлення будь- кому про вказану подію.
Крім того, в невстановлений у ході досудового розслідування час, день і місяць літа 2016 року, в денну пору доби, ОСОБА_11 , який знаходився на березі р. Ів`янка, неподалік від Івницької ЗОШ, що розташована в с. Івниця по вул. Верескова, 1, Андрушівського району Житомирської області, помітив знайомих йому малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які також знаходились на вказаному березі річки. В цей час у ОСОБА_11 , який достовірно знав, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є малолітніми, виник злочинний умисел, направлений на повторне порушення статевої свободи та недоторканості ОСОБА_7 та на вчинення розпусних дій сексуального характеру стосовно ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне порушення статевої свободи та недоторканості малолітньої ОСОБА_7 , порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку малолітнього ОСОБА_8 , збудження у останнього статевого інстинкту, ОСОБА_11 погрожуючи застосуванням фізичного насильства, використовуючи безпорадний стан потерпілої через те, що за своїм фізичним станом - малолітній вік, вона не могла розуміти характер та значення вчинюваних з нею дій, наказав малолітній ОСОБА_7 зняти з себе одяг. Після цього ОСОБА_11 повторно, всупереч волі потерпілої, в присутності малолітнього ОСОБА_8 задовольнив з нею свою статеву пристрасть природним способом, а потім пригрозив їй фізичною розправою у разі повідомлення будь-кому про вказану подію.
У подальшому, в невстановлений у ході досудового розслідування час, день та місяць літа 2016 року, в денну пору доби, ОСОБА_11 , який знаходився у Івницькому парку, що розташований в с. Івниця Андрушівського району Житомирської області, помітив знайому йому малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка разом із малолітнім ОСОБА_8 гралися у вказаному парку. В цей час у ОСОБА_11 , який достовірно знав, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є малолітніми, виник злочинний умисел, направлений на повторне порушення статевої свободи та недоторканості ОСОБА_7 та на вчинення розпусних дій сексуального характеру стосовно ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне порушення статевої свободи та недоторканості малолітньої ОСОБА_7 , порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку малолітнього ОСОБА_8 , збудження у останнього статевого інстинкту, ОСОБА_11 , використовуючи безпорадний стан потерпілої, так як за своїм фізичним станом - малолітній вік, вона не могла розуміти характер та значення вчинюваних з нею дій, наказав малолітнім ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прослідувати за ним на край парку до вул. Садової, де поблизу дерев`яної огорожі, що відділяє вулицю від присадибних ділянок, наказав малолітній ОСОБА_7 зняти з себе одяг. Після цього ОСОБА_11 подолавши опір малолітньої ОСОБА_7 , повторно всупереч її волі, в присутності малолітнього ОСОБА_8 задовольнив з нею свою статеву пристрасть природним способом, а потім пригрозив їй фізичною розправою у разі повідомлення будь- кому про вказану подію.
Крім того, в невстановлений у ході досудового розслідування час, день та місяць літа 2016 року, в денну пору доби, ОСОБА_11 , знаходячись у Івницькому парку, що розташований в с. Івниця Андрушівського району Житомирської області, помітив знайомих йому малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які також перебували у вказаному парку. У цей час у ОСОБА_11 , який достовірно знав, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є малолітніми, виник злочинний умисел, направлений на повторне порушення статевої свободи та недоторканості ОСОБА_7 та на вчинення розпусних дій сексуального характеру стосовно ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне порушення статевої свободи та недоторканості малолітньої ОСОБА_7 , порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку малолітнього ОСОБА_8 , збудження у останнього статевого інстинкту, ОСОБА_11 ,використовуючи безпорадний стан потерпілої через те, що за своїм фізичним станом - малолітній вік, вона не могла розуміти характер та значення вчинюваних з нею дій, наказав малолітнім ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прослідувати за ним на край парку до вул. Садової, де наказав малолітній ОСОБА_7 зняти з себе одяг. Після цього ОСОБА_11 подолавши опір малолітньої ОСОБА_7 , повторно, всупереч її волі в присутності малолітнього ОСОБА_8 задовольнив з нею свою статеву пристрасть природним способом, а потім пригрозив їй фізичною розправою у разі повідомлення будь-кому про вказану подію.
Крім того, у невстановлений у ході досудового розслідування час, день та місяць літа 2016 року, в денну пору доби, ОСОБА_11 , який знаходився за місцем свого проживання, що розташоване в АДРЕСА_1 , помітив знайому йому малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка гралася в одній із кімнат будинку його проживання. В цей час у ОСОБА_11 , який достовірно знав, що ОСОБА_7 є малолітньою, виник злочинний умисел направлений на повторне порушення її статевої свободи та недоторканості.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне порушення статевої свободи та недоторканості малолітньої ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , використовуючи безпорадний стан потерпілої через те, що а своїм фізичним станом - малолітній вік, вона не могла розуміти характер і значення вчинюваних з нею дій, наказав малолітній ОСОБА_7 зняти з себе одяг. Після цього ОСОБА_11 всупереч її волі повторно задовольнив з нею свою статеву пристрасть природним способом, а потім пригрозив їй фізичною розправою у разі повідомлення будь-кому про вказану подію.
Крім того, в невстановлений у ході досудового розслідування час, день і місяць літа 2016 року, в денну пору доби, ОСОБА_11 , який знаходився за місцем свого проживання, що розташоване в АДРЕСА_1 , помітив в садку вказаного домоволодіння малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей час у ОСОБА_11 , який достовірно знав, що ОСОБА_7 є малолітньою, виник злочинний умисел, направлений на повторне порушення її статевої свободи та недоторканості.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне порушенння статевої свободи та недоторканості малолітньої ОСОБА_7 , вчинене повторно, ОСОБА_11 , використовуючи безпорадний стан, так як за своїм фізичним станом - малолітній вік, вона не могла розуміти характер та значення вчинюваних з нею дій, наказав малолітній ОСОБА_7 зняти з себе одяг. Після цього ОСОБА_11 , використовуючи безпорадний стан потерпілої, всупереч її волі, повторно задовольнив з нею свою статеву пристрасть природним способом, а потім пригрозив їй фізичною розправою у разі повідомлення будь-кому про вказану подію.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину не визнав та пояснив, що раніше він проживав разом із сім`єю, яка складається із 8 чоловік по АДРЕСА_2 . У лютому 2014 його сім`я переїхала до іншого будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_11 також вказав, що біля їх колишнього помешкання знаходилась прибудова, яку він з вітчимом разом відремонтували. ОСОБА_6 він знав, так як ходили в одну школу, але ніяких відносин він з нею не мав, зазначивши, що остання його оговорила. ОСОБА_13 приходила до їх додому, де гралась з його меншими братами. Він з ОСОБА_13 також ніяких відносин не мав.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина повністю доведена сукупністю досліджених судом доказів.
Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що ранньою весною 2015 року коли почав розставати сніг, вона їхала на велосипеді зі школи додому. Коли проїжджала поряд з будинком, де проживав раніше ОСОБА_11 , то він , знаходячись на своєму подвір`ї, погукав її повідомивши, що його мати її зве до себе. Вона зайшла на подвір`я їх будинку та ОСОБА_11 завів її до сарайчика. У середині цього приміщення він її штовхнув на землю. Вона не могла пручатись та коли піднялась, то ОСОБА_11 роздягнув її, знявши джинси, трусики. Із себе також зняв штани. Після цього ОСОБА_11 зробив їй боляче. Скільки часу тривали насильницькі дії ОСОБА_11 щодо неї вона не пам`ятає. Пригадує лише, що коли ОСОБА_11 її відпустив, вона швидко одяглась та вибігла із подвір`я. Навздогін ОСОБА_11 їй пригрозив, що якщо вона комусь щось розкаже, то він її знайде. Злякавшись слів ОСОБА_11 вона нічого не розповіла вдома мамі і лише через деякий час розповіла подрузі ОСОБА_14 , але та їй не повірила.
Показаннями законного представника потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_9 яка показала суду, що у той день, коли ОСОБА_11 зґвалтував її дочку ОСОБА_15 , вона прийшла із школи та у неї була брудна куртка. На її запитання що сталось, ОСОБА_16 відповіла, що впала. На одяг вона увагу не звернула, проте дочка стала замкненою. Через деякий час вона дізналась, що місцевий житель с. Івниця ОСОБА_17 зґвалтував її дочку. Про події дізналась від психолога і в її присутності дочка ОСОБА_16 розповідала психологу теж саме, що і в суді.
Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка показала суду, що влітку вона із своїм братом ОСОБА_18 відпочивали біля річки, що у с. Івниця, Андрушівського району. Її побачив ОСОБА_19 та погукав до себе, вона разом із братом ОСОБА_18 підійшли до нього. Тоді ОСОБА_17 завів її у місцевий парк та наказав роздягатись. ОСОБА_18 прибіг за нею. Вона стала відмовлятись, проте ОСОБА_19 став погрожувати, що викличе поліцію і вона їх забере. Вона злякалась і роздяглась. Після цього ОСОБА_17 вступив з нею у статеві зносини. Це все відбувалось у присутності її брата ОСОБА_18 . Коли ОСОБА_17 закінчив її ґвалтувати, то став їм погрожувати, що якщо вони комусь щось скажуть, то він викличе до них поліцію. Після того ОСОБА_11 неодноразово зустрічався з ними в різних місцях, а саме: біля річки в с. Івниця, що неподалік їх школи, у Івницькому парку, а також у будинку, коли вона приходила погратись до його менших братів. Він змушував її роздягатись, а інколи він її роздягав, роздягався сам, і вступав в статеві зносини з нею. Це все траплялось багато раз і кожен раз був присутній ОСОБА_20 . Вона казала ОСОБА_21 , що вона не хоче і просилась відпустити її додому, але ОСОБА_11 проти її волі, висловлюючи погрози вступав із нею влітку 2016 року у статеві зносини.
Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який показав суду, що у його присутності ОСОБА_22 вступав влітку 2016 року у статеві зносини з його сестрою ОСОБА_23 . Це відбувалось у лісі, неподалік річки Ів`янка, у Івницькому парку, біля школи, як йти від річки донизу. Він чув, як ОСОБА_17 наказував ОСОБА_24 роздягатись, проте сам він роздягався першим. Він бачив як ОСОБА_17 своїм оголеним статевим органом вчиняв статеві зносини з його сестрою ОСОБА_25 . Оля просилась відпустити, бо вона не хоче, а він не міг покликати на допомогу, бо боявся ОСОБА_21 , який їм погрожував. Оля йому також розповідала, що ОСОБА_17 ґвалтував її біля своєї хати, коли та приходила гратись до його менших братів.
Показаннями законного представника потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , яка пояснила суду, що про те, що злочин вчинено щодо малолітніх дітей вона дізналась від педагогів ОСОБА_26 . Сім`я ОСОБА_27 є кризовою сім`єю, діти виховуються без батьків, знаходяться в складних життєвих обставинах. Психологу діти розповідали все теж саме, що розповіли і в суді.
Показаннями свідка ОСОБА_28 , яка в судовому засіданні дала показання про те, що ОСОБА_29 є її найкращою подругою. Два роки тому, навесні 2015 року, ОСОБА_30 їй розповіла по секрету, що у дровітнику ОСОБА_22 її вдарив та зґвалтував. Казала, що він їй погрожував що спалить будинок, якщо розповість мамі.
Показаннями свідка ОСОБА_31 , яка показала суду, що на початку літа 2016 року від своїх онуків, ОСОБА_13 та ОСОБА_32 , вона дізналась, що вони налякані ОСОБА_33 . ОСОБА_23 їй розповіла, що ОСОБА_17 приставав до неї декілька разів, роздягав, а ОСОБА_18 на це все дивився. Коли діти розповідали, то були збуджені, плакали, а тому вона вирішила, що діти не обманюють. На її запитання, хто такий цей ОСОБА_19 , ОСОБА_23 та ОСОБА_18 вказали саме на ОСОБА_11 , який у той час знаходився біля магазину с. Івниця. Вона працівників поліції про дані події не повідомляла, оскільки боялась розголосу. Проте сама вона намагалась поговорити з ОСОБА_34 , щоб не зачіпав ОСОБА_35 , але він почав висловлюватись нецензурними словами і погрожувати.
Показаннями свідка ОСОБА_36 , яка показала суду, що вона з березня по грудень 2016 працювала соціальним педагогом Івницької ЗОШ. Їй відомо, що ОСОБА_13 та ОСОБА_20 навчались у 2 класі цієї школи. Батьків у цих дітей немає. З учнями школи вона вирішила провести соціальну роботу та їм було запропоновано намалювати малюнки. ОСОБА_13 намалювала сім"ю, та на малюнку намалювала чоловіків з чоловічими статевими органами. При спілкуванні з ОСОБА_25 , остання їй повідомила, що це таке як у ОСОБА_21 . Вона також їй повідомила, що ОСОБА_22 неодноразово ґвалтував її, вказавши, що це було десь 4-5 разів, про які вона розповідала детально і це були розповіді саме про статевий акт. ОСОБА_13 також розповіла, що її брат ОСОБА_18 був присутній при тому, як ОСОБА_19 її ґвалтував. Перший раз, зі слів дитини, подія сталася у парку. ОСОБА_17 заманив її, сказавши, що дасть 50 грн. Зі слів ОСОБА_24 їй було дуже боляче. При індивідуальному спілкуванні із ОСОБА_6 остання їй розповіла, що коли вона їздила по вулиці то її зустрів ОСОБА_17 , заманив її до сарайчика свого домоволодіння, закрив на защіпку двері, зірвав одяг та зґвалтував її. Після зґвалтування вона взяла велосипед і пішла додому, не сідаючи на велосипед, бо їй було дуже боляче. Після статевих зносин ОСОБА_17 наказав ОСОБА_37 нікому нічого не говорити, та погрожував розправою. Свідок також зазначила, що при своїх розповідях діти не фантазували.
Показаннями свідка ОСОБА_38 , яка дала показання суду, що вона з 2014 року працює практичним психологом у Івницькій ЗОШ. Коли вона прийшла до школи після вихідного, до неї підійшла соціальний педагог ОСОБА_39 і повідомила, що у школі виявлено факт зґвалтування малолітніх. За вказівкою директора школи, у класах школи було проведено бесіди з дітьми. Під час однієї з таких бесід, класовод 4- го класу ОСОБА_40 дізналась від дітей, що від статевого насильства потерпіла також ОСОБА_29 . Свідок пояснила, що вона також була присутня при допитах малолітніх дітей. ОСОБА_13 розповідала про речі, які не притаманні її віковій групі. Розповідала, що ОСОБА_19 ґвалтував її декілька разів. ОСОБА_29 спочатку при допитах була замкненою, проте пізніше також розповіла, що ОСОБА_41 її зґвалтував. Свідок була присутня при допитах потерпілих слідчим, якому вони розповідали про всі епізоди згвалтування та на запитання слідчого про ОСОБА_21 уточнили що саме ОСОБА_42 .
Крім того вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Свідоцтвами про народження потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (т.1 а.с.156, 172, т.2 а.с.4).

Протоколом огляду від 18.11.2016, відповідно до якого оглянуто домоволодіння АДРЕСА_2 , зокрема господарське приміщення (дровітник) (т.1 а.с.211-215).

Протоколом огляду місця події від 30.11.2016 року, відповідно до якого оглянуто територію схилу до річки Ів`янка поблизу Івницької ЗОШ, берег ставка на руслі річки Ів`янка, територію парку в с. Івниця (т.1 а.с.229-242).

Висновком експерта №291 від 26.10.2016 та додаткового висновку експерта №307 від 23.11.2016, відповідно до яких при судово-медичному обстеженні ОСОБА_6 будь-яких ушкоджень на обличчі, волосяній частині голови, шиї, тулубі, верхніх кінцівках, в ділянці зовнішніх статевих органах та промежини, внутрішній поверхні стегон виявлено не було. Цілісність дівочої перетинки ОСОБА_6 порушена, виявлений розрив міг утворитися від дії тупого твердого предмету, внаслідок введення статевого прутня в стані ерекції, в термін не менше 21 доби до часу судово-медичного обстеження.
Можливість утворення розриву дівочої перетинки внаслідок введення статевого прутня в анальний отвір виключається
Згідно Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.95р. статева зрілість у осіб жіночої статі визначається в період з 14 по 18 років, із врахуванням антропометричних даних та даних гінекологічного обстеження. Оскільки станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 виповнилося 12 років, можна вважати, що вона статевої зрілості не досягла. Враховуючи анатомічну будову дівочої плівки ОСОБА_6 можна вважати, що здійснення статевого акту без порушення її цілості було б неможливе (т.1 а.с.162-163, 165).
Висновком судово-психіатричного експерта №390-2016 від 01.11.2016 року, відповідно до якого малолітня ОСОБА_6 на даний час будь-якими психічними захворюваннями не страждає та не страждала ними в період часу до якого відносяться скоєні проти неї протиправні вчинки. Рівень психічного розвитку відповідає нормам її вікового періоду. Спроможна сприймати та відтворювати зовнішню(фактичну)сторону подій в рамках її вікового досвіду, давати покази у відношенні зрозумілих їй деталей подій, що відбулися. До її показів треба відноситись як до показів психічно здорової дитини. Малолітня ОСОБА_6 вираженого фантазування не виявляє: її функції уяви знаходяться на достатньому рівні, а викладення інформації носить конкретний характер, не відірвані від реальності (т.1 а.с.167-169).
Висновком експерта №292 від 26.10.2016 року та додаткового висновку №308 від 23.11.2016 року при судово-медичному обстеженні ОСОБА_7 будь-яких тілесних ушкоджень на обличчі, волосяній частині голови, шиї, тулубі, верхніх кінцівках, в ділянці зовнішніх статевих органах та промежини, внутрішній поверхні стегон виявлено не було. Цілісність дівочої перетинки ОСОБА_7 порушена, виявлений розрив міг утворитися від дії тупого твердого предмету, внаслідок введення статевого прутня в стані ерекції, в термін не менше 21 доби до часу судово-медичного обстеження.
Згідно Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.95р. статева зрілість у осіб жіночої статі визначається в період з 14 по 18 років, із врахуванням антропометричних даних та даних гінекологічного обстеження. Оскільки станом на 26.10.2016 року ОСОБА_7 виповнилося 9 років та 1 місяць, можна вважати, що вона статевої зрілості не досягла. Враховуючи анатомічну будову дівочої плівки ОСОБА_7 можна вважати, що здійснення статевого акту без порушення її цілості було б не можливе. Можливість утворення розриву дівочої перетинки внаслідок введення статевого прутня в анальний отвір виключається(т.1 а.с.174-175,177).

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_43 підтримав надані ним судово медичні експертні висновки та пояснив, що вони зроблені виключно на підставі огляду потерпілих. Висновок щодо утворення розриву дівочої перетинки в термін не менше 21 доби до часу обстеження підтверджує можливість його виникнення в термін понад 21 день, а саме і за рік і півтора до часу обстеження.

Висновком судово-психіатричного експерта №391-2016 від 01.11.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_7 в силу вікової недоусвідомленості в питаннях міжстатевих взаємовідносин неспроможна розуміти протиправну поведінку дорослого по відношенню до неї. Неспроможна розуміти характер і значення скоєних щодо неї протиправних дій, не могла чинити опору. Однак, спроможна поверхнево сприймати і відтворювати зовнішню (фактичну) сторону подій в рамках її вікового досвіду, давати покази у відношенні зрозумілих їй деталей подій, що відбулися. Малолітня потерпіла ОСОБА_7 вираженого фантазування не виявляє: її функції уяви знаходяться на низькому рівні, викладення інформації носить конкретний характер, не відірвані від реальності ( т.1 а.с.179-181).
Висновком комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи № 37 від 07.02.2017 згідно якого малолітній ОСОБА_8 на даний час будь-якими психічними захворюваннями не страждає. Виявляє виражені ознаки сімейно-педагогічної занедбаності, однак вказані ознаки не досягають рівня розумової відсталості. Не усвідомлює себе в статусі потерпілого. Спроможний поверхнево сприймати та відтворювати зовнішню (фактичну) сторону подій в рамках його вікового досвіду, давати покази у відношенні зрозумілих йому деталей подій, що відбулися. Малолітній ОСОБА_8 вираженого фантазування не виявляє: його функції уяви знаходяться на низькому рівні, а викладення інформації носить конкретний характер (т.2 а.с.20-22).
Висновком експерта №296 від 07.11.2016 року , відповідно до якого при судово-медичному обстеженні у ОСОБА_11 будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було, будь-яких аномалій розвитку, тілесних ушкоджень, рубцевих змін та килоподібних утворень, які унеможливлювали б здійснення ним статевого акту виявлено не було.(т.1 а.с.197).
Висновком судово психіатричного експерта №15-2017 від 17.01.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_11 психічними захворюваннями в даний час не страждає. При даному огляді яких-небудь ознак психічних захворювань не виявлено. Порушень в сфері сприйняття не виявляє, розуміє суть звинувачення, логічно будує свій захист.
ОСОБА_11 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, будь-якими психічними захворюваннями, які б позбавляли його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними - не страждав. Вчинки, які йому інкримінують потребували від нього послідовних, пролонгованих у часі дій, з чіткою орієнтацією в просторі та ситуації, при цьому зв`язок з оточенням не втрачав, цілеспрямовано рухався в оточуючому, розподіляв власну увагу. ОСОБА_11 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру (т.1 а.с.245-247).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.11.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , в ході проведення якого вона розповіла та показала де саме та яким чином ОСОБА_11 її зґвалтував. Відомості даного протоколу повністю відповідають тим показанням, які вона давала і в судовому засіданні (т.1 а.с.202-210).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 30.11.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_7 , в ході проведення якого вона розповіла та показала почергово всі місця, де ОСОБА_17 вступав з нею в статеві зносини, що відповідає її показам в судовому засіданні (т.1 а.с.216 - 228).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 03.02.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_8 , в ході проведення якого він розповів та показав почергово всі місця, де ОСОБА_11 вступав в статеві зносини з ОСОБА_7 та при яких він був присутній, що відповідає його показанням в судовому засіданні (т.2 а.с.8 - 18).

Проаналізувавши показання потерпілих в судових засіданнях, обставини, викладені в протоколах проведення слідчих експериментів за участю потерпілих в присутності законних представників і психолога, показання свідків щодо відомих їм обставин зі слів потерпілих, суд приходить до висновку про відсутність у їх показаннях істотних протиріч, їх показання є послідовними та детальними.
У суду нема підстав ставити під сумнів показання потерпілих, оскільки згідно з висновками судово-психолого-психіатричної експертизи, жоден з потерпілих схильності до вираженого фантазування не виявляє, показання потерпілих відповідають їх віковому інтелектуальному розвитку. Наведене свідчить про те, що показання потерпілих не є надуманими.
Окрім того, винуватість ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, що йому інкримінуються, доведена дослідженими в ході судового розгляду вищевикладеними доказами.
Зазначених в ст. 87 КПК України підстав для визнання досліджених доказів недопустимими, судом не встановлено. Заперечень проти наведених доказів сторона захисту не мала, суд вважає, що вони є належними та достовірними доказами та підтверджують вину обвинуваченого в повному обсязі. Показання обвинуваченого ОСОБА_11 щодо відсутності вини суд розцінює, як реалізацію права на захист та намагання уникнути відповідальності.

Оцінивши зібрані по справі докази внаслідок всебічного, повного і об`єктивного їх дослідження суд вважає пред`явлене органом досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_11 доведеним, а доводи його та його захисника про відсутність в цьому його вини такими, що спростовуються зібраними по справі доказами і тому не дають підстав для виправдання обвинуваченого.
Своїми умисними діями, які виразилися у згвалтуванні малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , тобто статевих зносинах з застосуванням фізичного насильства та погрозою його застосування, з використанням безпорадного стану потерпілих осіб, вчинених повторно ОСОБА_11 вчинив злочини, передбачені ч.4 ст. 152 КК України.
Своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні розпусних дій щодо малолітнього ОСОБА_8 , ОСОБА_11 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.156 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 , згідно ст. 66 КК України, є вчинення злочину неповнолітнім по епізоду щодо ОСОБА_6 .
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_11 , згідно ст. 67 КК України не встановлено.
Суд вважає, що посилання в обвинувальному акті як на обтяжуючу обставину вчинення злочину стосовно малолітнього ОСОБА_8 повторно є зайвим та підлягає виключенню, оскільки дані обставини є кваліфікуючими ознаками обвинувачення.
Згідно досудової доповіді на обвинуваченого, складеної працівником Андрушівського районного сектору з питань пробації, вивчалась особистість обвинуваченого. Так, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує ступінь тяжкості, характер та суспільну небезпеку вчиненого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який характеризується негативно по місцю проживання, вчинив злочини по відношенню до малолітніх осіб з малозабезпечених і соціально незахищених сімей, які виховувались в неповних родинах, та які знаходились без належного догляду. Крім того, суд враховує негативні наслідки у вигляді моральних травм, заподіяних малолітнім потерпілим. Все це свідчить про підвищену соціальну небезпеку обвинуваченого, тому суд вважає, що його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого суд вважає за необхідне залишити попередній, у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного і керуючись ст..ст. 368, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_11 визнати винним за ст. ст. 152 ч.4, 156 ч.2 КК України та призначити йому покарання :

за ст. 152 ч.4 КК України десять років позбавлення волі

за ст. 156 ч.2 КК України шість років позбавлення волі

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_11 визначити остаточне покарання у виді десяти років позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з 06. 01. 2017 року із зарахуванням строку попереднього ув"язнення з 06. 01. 2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2