Справа № 362/4711/16-к
Провадження 1-кп-209/17
ухвала
Іменем України
22 вересня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002025 від 11.08.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
31 серпня 2017 року до Обухівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002025 від 11.08.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
Ухвалою суду від 31.08.2017 року призначене підготовче судове засідання по вищевказаному кримінальному провадженню.
В підготовчому судовому засіданні прокурором висловлена думка про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду, оскільки воно підсудне Обухівському районному суду Київської області відповідно до Ухвали Апеляційного суду Київської області від 30.08.2017 року, а обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для повернення обвинувального акту або закриття кримінального провадження не має.
Захисник та обвинувачений не заперечили проти призначення судового розгляду.
Потерпілі не з`явились, хоча були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили,
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд встановив такі обставини.
За змістом п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, є обвинувальний акт, у якому викладається сутність обвинувачення та його підстави, дається юридична оцінка і кваліфікація дій обвинуваченого, визначаються межі майбутнього судового розгляду. Невипадково для обвинувального акту законом встановлена спеціальна процесуальна форма (ч.2 ст.291 КПК) та передбачені наслідки у випадку її недотримання (п.3 ч.3 ст.314 КПК).

Так, за змістом п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Обвинувачення у вчиненні злочину вважається сформульованим, якщо у ньому викладене твердження про вчинення особою діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України із викладенням у ньому ознак цього діяння, зазначених у диспозиції відповідної статті Особливої частини КК України і посиланням на обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному процесі. Тільки обвинувачення, яке є конкретним і зрозумілим для обвинуваченого вважається належно сформульованим і породжує відповідні наслідки, в тому числі необхідність та можливість захисту обвинуваченого від даного обвинувачення.

Так, в обвинувальному акті лише зазначається який злочин був вчинений обвинуваченим, без вказівки на ті дії, які обвинуваченим були вчинені для досягнення своєї злочинної мети, без викладення об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину та інших обставин, які підлягають доказуванню у ході кримінального провадження, роблять обвинувачення неконкретним і незрозумілим для обвинуваченого, тобто таким, яке породжує у обвинуваченого право від нього захищатись.

Поза увагою сторони обвинувачення залишилась та обставина, що виклад фактичних обставин вчинення злочину та формулювання обвинувачення є різними складовими частинами обвинувального акту. У зв`язку із цим, формулювання обвинувачення не може підмінятись викладенням обставин вчинення злочину. У даному обвинувальному акті стороною обвинувачення формулювання обвинувачення фактично замінене викладенням обставин вчинення злочину (формулювання обвинувачення починається словами : так, у ході досудового розслідування встановлено, що …), які прокурор вважав встановленими, без формулювання конкретного обвинувачення, що є порушенням вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Крім того, суд звертає свою увагу на відсутності посилання в обвинувальному акті на джерело визначення майнової шкоди, завданої потерпілим, встановлення якої є обов`язковим для злочинів проти власності, які інкримінуються.

Наведене у своїй сукупності вказує на недотримання вимог закону, що визначає вимоги до обвинувального акту (п.5 ч.2 ст.291 КПК України), що перешкоджає суду призначити обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, до розгляду та ухвалення у цьому кримінальному провадженні законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогами цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору для виконання вимог діючого кримінального процесуального законодавства та усунення виявлених недоліків.
Керуючись статтями 291, 314, 315, 384 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002025 від 11.08.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,повернути прокурору для усунення недоліків.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1