Номер провадження: 11-сс/785/1817/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.11.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу прокурора Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 31.10.2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0003511 від 29.10.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.186 КК України, та застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання,-

ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.186 КК України.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, так як при судовому розгляді клопотання була доведена наявність обґрунтованої підозри, наявності ризиків, передбачених п.п.3,5 ч. 1 КПК України, однак не доведені усі ризики зазначені в клопотанні, зокрема не доведені ризики п.п. 1,4 ч. 1 КПК України, а також не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та винести нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що зазначена ухвала є незаконною. Слідчий суддя, не взяв до уваги тяжкість інкримінованого злочину, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які зазначені в клопотанні слідчого, в зв`язку з чим прийшов до необґрунтованого висновку про недоведеність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно вимог ст.194 ч.ч.1,4 КПК України:
1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
29.10.2017 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.186 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003511.
29.10.2017 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
30.10.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.186 КК України.
Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, так як при судовому розгляді клопотання була доведена наявність обґрунтованої підозри, наявності ризиків, передбачених п.п.3,5 ч. 1 КПК України, однак не доведені усі ризики зазначені в клопотанні, зокрема не доведені ризики п.п. 1,4 ч. 1 КПК України, а також не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.
В ухвалі слідчого судді на підставі матеріалів, наданих до клопотання та досліджених під час судового розгляду, встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 15, ч. 2 ст.186 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорює наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.186 КК України.
Разом з тим, в клопотанні слідчий вказує, як підставу для застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ст.177 КПК України, зокрема, ризик того, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно вливати на потерпілих, свідків і інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Однак, в ухвалі слідчого судді встановлено, що, в порушення п.4 ч. 1 ст. 194 КПК України, органи досудового розслідування не довели наявність всіх ризиків зазначених в клопотанні, зокрема не доведені ризики, передбачені п.п. 1,4 ч. 1 ст.177 КПК України. Посилання слідчого в клопотанні про наявність ризиків передбачених п.п. 1,4 ч. 1 ст.177 КПК України є безпідставними.

Також слідчий суддя прийшов до висновку про те, що органами досудового розслідування не доведено обставин, передбачених п.3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки твердження з цього питання ґрунтуються на припущеннях, в зв`язку з чим підозрюваному був обраний більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Апеляційний суд, дослідивши матеріали провадження та пояснення учасників апеляційного провадження, вважає обґрунтованими висновки в ухвалі слідчого судді про недоведеність органами досудового розслідування наявності ризиків, передбачених п.п. 1,4 ч. 1 ст.177 КПК України, а також про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки жодних доказів суду першої інстанції та апеляційному суду на їх спростування надано не було.
Крім того, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.178 КПК України, врахував особу підозрюваного.
Також, при апеляційному розгляді стороною захисту було надано документи, які позитивно характеризують особу підозрюваного, зокрема наявність міцних соціальних зв`язків, оскільки підозрюваний тривалий час проживає на території України під час навчання, має місце навчання, роботи та проживання, а також має чисельні подяки та нагороди надані Державними установами.
Крім того, слідчий суддя при розгляді клопотання врахував факт того, що під час затримання, підозрюваному ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження.
Дані підстави підтверджуються постановою слідчого ОСОБА_10 , якою призначена судово-медична експертиза за кримінальним провадженням, внесеним в ЄРДР за №0003545 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, щодо заподіяних ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 178, 183 ч. 1, 194 ч.4 КПК України, з урахуванням обставин, передбачених п.4, ч.1 ст.194 КПК України, обрав підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який має забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.
Доводи апеляційної скарги прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,4 ч. 1ст.177 КПК України, а також про те, що менш суровий запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечать запобігання встановленим слідчим суддею ризикам, передбаченим п.п. 3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, відповідними доказами не підтверджені.
Посилання тільки на тяжкість інкримінованого злочину не може бути безумовною підставою для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.
На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив в задоволені клопотання слідчого та обрав запобіжний захід підозрюваному у вигляді особистого зобов`язання, в зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.376 ч.2,404,405,407,419, 422 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 31.10.2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0003511 від 29.10.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 та застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Одеської області є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду буде оголошений 15.11.2017 року, о 16:00 год., в залі судового засідання апеляційного суду Одеської області.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2