АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/1545/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 644/3857/16-к
Категорія: ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

законних представників

потерпілих ОСОБА_10

ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 000624 провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року, ухвалений стосовно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, учня 2 курсу ЦПТО № 3 м.Харкова, раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Харкова, громадянина України, кадета Державної гімназії-інтернату, раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296 та ч.1 ст. 122 КК України, та призначено покарання за ч.2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, за ч.1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_12 і ОСОБА_13 звільнено від відбування покарання із випробуванням строком на один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на користь ОСОБА_14 в рахунок цивільного позову - 10000 грн.
Стягнути солідарно з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на користь ОСОБА_15 в рахунок цивільного позову - 10919 грн.60 коп.
Стягнути з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в частковому відношенні в дохід держави судовий збір по 826 грн.80 коп. з кожного.
Як встановив суд, 19 лютого 2016 року, приблизно в 13 годин 30 хвилин неповнолітні ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , знаходячись на ділянці місцевості в районі гаражів неподалік магазину «Океан» по пр.Альошина,33 в м.Харкові, діючі з хуліганських спонукань, в групі один з одним, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, виражаючись нецензурною лайкою, діючи з особливою зухвалістю скоїли хуліганські дії по відношенню до неповнолітніх ОСОБА_15 і ОСОБА_14 . ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_15 та діючи з особливою зухвалістю наніс йому один удар правою ногою в область спини з лівого боку, а потім кулаком правої руки завдав чотири удари по голові ззаду, а після наніс шість ударів коліном в область обличчя, тулуба і один удар верхньою частиною стопи в область передпліччя правої руки. Від нанесених ударів ОСОБА_15 впав на землю. Після цього до ОСОБА_15 підійшов ОСОБА_13 та діючи з особливою зухвалістю наніс йому один удар кулаком правої руки в область плеча з лівого боку, а потім два удари верхньою частиною стопи в область сідниць. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_13 підійшов до ОСОБА_14 і через ліве стегно перекинув його на землю, при цьому наніс йому один удар верхньою частиною стопи в область тулуба з лівого боку. Від нанесених ударів ОСОБА_14 впав на землю і коли ОСОБА_14 лежав на землі до нього підійшов ОСОБА_12 і завдав ОСОБА_14 один удар верхньою частиною стопи в область нирок з правого боку. Після цього ОСОБА_14 піднявся і ОСОБА_12 наніс йому один удар лобом в область обличчя, носа. В результаті вказаних вище хуліганських дій ОСОБА_12 і ОСОБА_13 потерпілому ОСОБА_15 було спричинено синці на обличчі і правій нозі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а потерпілому ОСОБА_14 було спричинено закриту тупу травму кісток носу у вигляді перелому носової кістки, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, та синець на лівій нозі, який відноситься до легких тілесних ушкоджень.
19 лютого 2016 року приблизно в 13 годин 40 хвилин ОСОБА_13 , знаходячись на ділянці місцевості в районі гаражів неподалік магазину «Океан» по пр..Альошина,33 в м.Харкові, діючі з умислом на спричинення тілесних ушкоджень, стоячи обличчям до потерпілого ОСОБА_15 на відстані витягнутої руки, навмисно наніс потерпілому ОСОБА_15 декілька ударів правою ногою обутою в кросівки в ділянку пальців на правій руці, тим самим спричинивши ОСОБА_15 закритий остеоепіфізеоліз основи проксимальних фаланг 3,4 пальців правої кисті, який відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння, але спричинили за собою тривалий розлад здоров`я.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , що захищає обвинуваченого ОСОБА_12 , просить вирок суду першої інстанції змінити, залишити без розгляду цивільний позов ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в частині відшкодування моральної шкоди, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_15 до ОСОБА_12 в частині відшкодування матеріальної шкоди відмовити. В обґрунтування своєї апеляційної вимоги апелянт зазначила, що суд в порушення вимог закону, без сплати позивачами судового збору, прийняв до розгляду та частково задовольнив цивільні позови законних представників потерпілих. Крім того, захисник ОСОБА_8 , вказує, що суд стягнув з обвинувачених матеріальну і моральну шкоду на користь потерпілих в солідарному порядку, проте на думку апелянта, ОСОБА_12 менш винний ніж інший обвинувачений, а отже і сума відшкодування шкоди ОСОБА_12 , завданої злочином, повинна бути менша ніж у обвинуваченого ОСОБА_13 . Всі наведені обставини, на думку захисника, не були взяті до уваги судом першої інстанції, внаслідок чого було ухвалено незаконне рішення в частині цивільного позову.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , що захищає обвинуваченого ОСОБА_13 , просить вирок суду першої інстанції змінити, відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї апеляційної вимоги апелянт зазначив, що позивачі не надали жодних доказів, які б підтвердили їх моральні страждання та не зазначили в чому вони полягали. Крім того, на думку апелянта, рішення суду не містить мотивів та посилань на докази , якими керувався суд визначаючи розмір завданої моральної шкоди
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги захисників в повному обсязі, та просили змінити вирок в частині вирішення цивільних позовів, думку прокурора та законних представників потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, посилаючись на законність та обґрунтованість вироку районного суду, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційні скарги належить залишити без задоволення з наступних підстав.

За змістом ст. 2 Закону України Про судовий збір ця норма передбачає ставки судового збору, що встановлюються в певних розмірах за подання до суду цивільної юрисдикції, господарського суду, адміністративного суду, за видачу судами документів та в інших випадках, але не містить прямої вказівки законодавця стосовно стягнення судового збору в разі пред`явлення позову у кримінальному провадженні тобто ці правовідносини зазначеним Законом не регламентуються. Спеціальних вказівок, щодо правового регулювання таких правовідносин у кримінальному провадженні цей закон, а також чинний КПК України не містить,.
Разом з цим належить врахувати що, відповідно до п.2 ст. 5 Закону України Про судовий збір передбачені пільги для позивача щодо звільнення від сплати судового сбору - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що розгляд цивільного позову в кримінальному провадженні сприяє більш швидкому відшкодуванню заподіяної злочином шкоди, полегшує цивільному позивачу доказування підстав і розміру цивільного позову, оскільки вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, є одним із обов`язкових елементів предмета доказування, звільняє від сплати судового збору взагалі та зокрема, виходячи зі змісту норми, яка міститься у п.2 ст. 5 Закону України Про судовий збір, дає значну процесуальну економію, усуваючи окремий розгляд цивільного позову в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, апеляційні доводи та твердження захисників, щодо необхідності стягнення з потерпілих у кримінальному провадженні судового збору при поданні в цьому провадженні цивільного позову є помилковими, безпідставними та фактично суперечать положенням Закону України Про судовий збір, що позбавляє суд апеляційної інстанції задоволити їх апеляційні вимоги в частині зміни вироку і залишення позовних заяв потерпілих без розгляду, саме з цих підстав.
Що стосується тверджень та апеляційних доводів захисника ОСОБА_8 про необґрунтоване стягнення судом з ОСОБА_12 шкоди в солідарному порядку з обвинуваченим ОСОБА_13 , колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Шкода, завдана потерпілому спільним діянням кількох осіб, відшкодовується цими особами, за загальним правилом у солідарному порядку. Коли ж є заява про це потерпілого, суд може визначити їх відповідальність у частках, відповідно до ступеня їхньої вини.
Враховуючи фактичні обставини обвинувачення, визнаного судом доведеним, що не оспорюється стороною захисту, колегія суддів дійшла висновку про неприпустимість покладення дольової відповідальності на осіб, яких притягнено до кримінальної відповідальності в одній справі, за вчинення хуліганських дій, пов`язаних спільним умислом, оскільки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , згідно вироку, обидва брали участь у побитті потерпілих, тобто кожен з обвинувачених заподіював низку ударів по різним частинам тіла, як ОСОБА_14 так і ОСОБА_15 , заподіявши своїми діями спільну матеріальну і моральну шкоду, про що суд обґрунтовано та мотивовано вказав у мотивувальній частині свого вироку, задовольняючи частково обидва позови потерпілих.
Враховуючи той факт, що саме хуліганські дії обвинувачених спричинили шкоду, що підтверджується даними кримінального провадження та показаннями потерпілих, то заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_15 мають другорядну роль і на думку колегії суддів, в даному випадку, не можуть бути підставою, за вищевказаних обставин, для застосування дольової відповідальності при стягненні з обвинувачених матеріальної та моральної шкоди.
Зазначені обставини суд першої інстанції з достатньою повнотою проаналізував і прийшов до правильного висновку, вказавши у вироку, що моральна та матеріальна шкода була завдана потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 саме спільними злочинними діями обох обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .. Колегія суддів погоджується з таким твердженням суду, внаслідок чого апеляційні вимоги захисників в цій частині також належить залишити без задоволення.
Апелянти не ставлять під сумнів та не оскаржують вирок в частині правильності та обґрунтованості кваліфікації дій та призначеного покарання обвинуваченим, а отже відповідно до норм ст. 404 КПК України ці питання під час апеляційного розгляду судом апеляційної інстанції не вирішуються.

Поряд з цим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухваленого обвинувального вироку, не вбачається.

Враховуючи вищезазначене, колегією суддів не встановлено правових підстав для скасування або зміни вироку, з урахуванням доводів, зазначених у апеляційних скаргах захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ..

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -.

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року, ухвалений стосовно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 - в той самий строк з дня отримання ними копії судового рішення.

Судді

________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_16 ОСОБА_4