Пр-ня по справі № 1кп/521/895/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Кілійського району м. Вилково, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не офіційно працюючого будівельником в м. Одесі, розлученого, тимчасово проживаючий в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1)24.03.2015 року Малиновським р/с м. Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у сумі 850 гривень; 28.01.2016 року ухвалою Малиновського р/с м. Одеси покарання у вигляді штрафу ОСОБА_5 замінено на громадські роботи строком 50 годин, у скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
12.08.2015 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_5 діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи біля магазину Точка, розташованого за адресою м. Одеса, вул. Лазарева, 27, визнав об`єктом свого злочинного посягання майно, а саме велосипед марки Jamis Komodo (Джеміс Комодо) білого кольору, рама A516-PU11YK08878, який належить ОСОБА_4 та був пристебнутий до металевих грат магазину Точка. Переконавшись, що його дії залишаться непоміченими таємно, з корисливих мотивів, викрав вказаний велосипед, шляхом відрізання дроту яким велосипед був пристебнутий до грат. Після скоєння злочину з місця події втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 12 000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив факт таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_4 за обставинами які викладені в обвинувальному акті. Викрадений велосипед продав на ринку Привоз раніше незнайомій особі. Гроші витратив на лікування померлої дружини. В теперішній час, обвинувачений у скоєному розкаюється, просить суд суворо його не наказувати, обіцяє нових злочинів не вчиняти. Цивільний позов, визнав в повному обсязі.

Окрім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим та потерпілим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень.

Даючи оцінку особистості обвинуваченого, судом встановлено, що він проживає самостійно, без сім`ї. Отримав середню спеціальну освіту. Не офіційно працює будівельником на різних будівельних майданчиках м. Одеси. Зареєстрований в Одеській області, проживає в м. Одесі. Виховувався фактично тільки матір`ю. Має братів. Раніше судимих в сім`ї не має. Раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин. Таким чином бідність, наявність лише середньої спеціальної освіти та відсутність постійного стабільного заробітку, на думку суду привели обвинуваченого до скоєння вказаного злочину.

Враховуючи обставин які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з арештом.

Підстав для застосування ст. 75 КК України або більш м`якого покарання, судом не встановлено, оскільки обвинувачений вчинив повторно злочин проти власності.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 71 КК України, оскільки останній не відбув покарання за попереднім вироком суду. При цьому суд враховує, що покарання призначене Малиновським районним судом м. Одеси за вироком від 24.03.2015 року у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень ОСОБА_5 було замінено ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.01.2016 року на громадські роботи на строк 50 годин. Суд вважає за необхідно на підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за ухвалою суду від 28.01.2016 року у вигляді громадських робіт.

При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 суд керується вимогами ст. ст. 128, 129 КПК України, ст. 11 ЦПК України і ст. 1166 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що шкода завдану майну потерпілого ОСОБА_4 заподіяна обвинуваченим ОСОБА_5 у зв`язку з чим позов заявлений потерпілим виключно до ОСОБА_5 , як до особи що заподіяла її. Сам обвинувачений повністю визнав всі позовні вимоги потерпілого.

Заподіяння шкоди майну потерпілого ОСОБА_4 підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідження яких відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним, оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичних обставин по провадженню.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Документально потерпілим ОСОБА_4 підтверджено заподіяння матеріальної шкоди на загальну суму 12 000 гривень. Суд вважає за необхідне позов потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди задовольнити в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374-376 КПК України,

СУД, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 , винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, у вигляді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково при єднати невідбуту частину покарання замінену Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.01.2016 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків у вигляді арешту на строк 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з моменту законного затримання, тобто з 03.07.2017 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 12 000 (дванадцять тисяч) гривень матеріальної шкоди.

З урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 374, ч. 1 ст. 534 КПК України, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, у вигляді тримання під вартою вважати продовженим. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію, у випадку набрання вироком суду законної сили.

На підставі ч. 2 ст. 534 КПК України, вирок суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному та безумовному виконанню.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1