Справа № 177/1548/17
Провадження № 1-кс/177/294/17
УХВАЛА

05.09.2017

Слідчий суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області

за участі: секретаря ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

представника Головного

управління Держгеокадастру

у Дніпропетровській області ОСОБА_3 ,

особи, у користуванні якої

перебуває майно ОСОБА_4 ,

представника користувача майна ОСОБА_5 ,

представника СФГ «Мошуль» ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, клопотання слідчого Криворізького районного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000718 від 22.08.2017 за ст. 356 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Указане клопотання 28.08.2017 надійшло до Криворізького районного суду Дніпропетровської області та обґрунтовано тим, що ОСОБА_9 надано у користування земельні ділянки без кадастрових номерів на території Златоустівської сільської ради Криворізького району, а саме: на підставі рішення 13 сесії XXI скликання Криворізького районної ради Дніпропетровської області від 02.10.1992, надано земельну ділянку площею 35,4 га; на підставі рішення 17 сесії XXI скликання Криворізької районної ради від 11.09.1993, надано земельну ділянку площею 15,9 га; на підставі рішення № 9 4 сесії XXII скликання від 23.03.1995, надано земельну ділянку площею 15,1 га, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею XV-ДП № 015167.

Згідно відомостей Криворізького районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто землі, що передавались на праві постійного користування останньому, не можуть передаватися в якості спадкового майна у постійне користування інших осіб на підставі виданого особі Держакту, що узгоджується з позицією Верховного суду України, викладеною в постанові судової палати у цивільних справах №6-3113цс15 від 23.11.2016.

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельною ділянкою № 152-ДК/160/АП/09/01/-17 від 26.07.2017, проведеної державним Інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель в Апостолівському, Криворізькому, Софіївському, Широківському, районах управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області встановлено, що земельна ділянка загальною площею 66,4 га, якій присвоєно кадастровий номер :02:001:0091, розташована на території Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, за межами населеного пункту, на землях колишнього радгоспу «Комінтерм». За формою 6-зем обліковуються як землі сільськогосподарського призначення надані в постійне користування. Належать до державної власності. На підставі відповідних рішень органів місцевого самоврядування надана у постійне користування ОСОБА_9 . Однак ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а перехід права на землю державної власності, наданої в постійне користування громадянам, законами України та розділом 6 Статуту підприємства «Землі господарства» не передбачено. Таким чином актом встановлено, що на даний час земельна ділянка площею 51,41 га, самовільно зайнята та використовується без правовстановлюючих документів головою СФГ «Мошуль», ОСОБА_4 , чим спричинено шкоду Державі у особі Головного управління . Держгеокадастру у Дніпропетровській області, у розмірі 154677,75 грн. При цьому з загальної площі вказаної земельної ділянки, ділянка площею 15,1 га, - засіяна сільськогосподарською культурою - соняшником. .

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 22.08.2017 внесено до ЄРДР за № 0000718, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Оглядом земельної ділянки, розташованої поблизу с. Златоустівка, Златоустівської сільської ради, Криворізького району, кадастровий номер :02:001:0091, площею 66,4 га, яка надавалась у користування ОСОБА_9 згідно з Державним актом про право постійного користування та розташована серед земель сільськогосподарського призначення Златоустівської сільської ради встановлено, що з південної сторони земельна ділянка межує з земельною ділянкою, що належить СФГ «Січ» та розпайована, частиною якої є ділянка з кадастровим номером :02:001:0014, а з північної сторони поле межує з галявиною, балкою та пасовищами. Частина вказаної земельної ділянки, яка розташована на межі зі східного боку біля лісосмуги, не налічує будь якої рослинності на площі орієнтовним розміром 15 га. Під час огляду на ґрунтовому покритті земельної ділянки, що оглядалася, на орієнтовній площі 15,1 га, виявлено посів сільськогосподарської культури - соняшнику, який на момент огляду перебуває у задовільному стані, в стадії дозрівання, висота рослин сягає 1,5-1,8 м.

23.08.2017 постановою слідчого посів майбутнього врожаю соняшнику, виявлений на земельній ділянці орієнтовною площею 15,1 га, що входить до загальної ділянки кадастровий номер :02:001:0091, загальна площа якої складає 66,4 га, розташованої на території Златоустівської сільської ради, Криворізького району - визнано в якості речового доказу.

Зважаючи на те, що вказана земельна ділянка є безпосереднім об`єктом злочину у даному кримінальному провадженні, на якій відбулася подія злочину, а також посіви на ній, є доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, з урахуванням ризиків, приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, слідчий просить накласти арешт на посів соняшнику, засіяний на частині земельної ділянки площею 15,1 га, із загальної площі 66,4 га, кадастровий номер :02:001:0091, яка знаходиться на території Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, належить державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, та перебуває у користуванні ОСОБА_4 , шляхом заборони будь-кому розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту, окрім слідчого та прокурора для забезпечення збереження вказаного речового доказу та подальшого звернення врожаю в дохід держави/законних власників.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області при вирішенні вказаного клопотання покладалася на розсуд суду, при цьому пояснила.

ОСОБА_4 , його представник ОСОБА_5 , представник СФГ «Мошуль» ОСОБА_6 , заперечували проти задоволення клопотання, надали у судовому засіданні додаткові документи.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши долучені до клопотання письмові матеріали, дійшов до наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, в провадженні Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, перебуває кримінальне провадження № 0000718 від 22.08.2017, за ст. 356 КК України, за фактом використання головою СФГ «Мошуль», ОСОБА_4 , без правовстановлюючих документів, земельної ділянки площею 51,41 га, яка знаходиться на території Златоустівської сільської ради Криворізького району, що встановлено під час проведення перевірки вказаної земельної ділянки за участі спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною в Апостолівському, Криворізькому, Софіївському, Широківському, районах управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, розмір шкоди становить 154677,75 грн.

За результатами огляду вказаної земельної ділянки встановлено, що на орієнтовній площі 15.1 га, вона засіяна рослинами соняшнику, який перебуває у задовільному стані, у стадії дозрівання, висота рослин сягає 150-180 см.

Постановою слідчого Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 23.08.2017 посіви майбутнього врожаю соняшнику, виявлений на земельній ділянці орієнтовною площею 15,1 га, що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0091, загальною площею 66,4 га, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Разом з тим, згідно з поясненнями представника Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, вказана земельна ділянка обліковується за СФГ «Мошуль». Крім того, в самому клопотанні слідчий зазначає, що згідно форми 6-зем земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0091 обліковується як землі сільськогосподарського призначення, надані у постійне користування.

Вказане також підтверджується звітною податковою декларацією, поданою СФГ «Мошуль» 14.02.2017, відповідно до додатку 1 якої (Відомості про наявність земельних ділянок), земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0091 знаходиться у вказаного товариства на праві користування згідно державного акту серії IV ДП № 015167 від 14.03.1996, за що господарству нараховуються відповідні податки.

Як слідує з державного акту серії IV ДП № 015167 від 14.03.1996, доданого до клопотання та дослідженого в судовому засіданні, земельна ділянка загальною площею 66,4 га надана на праві постійного користування ОСОБА_9 для організації селянського (фермерського) господарства рішеннями Криворізької районної Ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області від 02.10.1992 (35,4 га), 11.09.1993 (15,9 га) та 23.03.1995 (15,1 га) .

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство» (далі за текстом - Закон), що був чинним на час видачі зазначеного державного акта, у постійне користування земля надається громадянам для ведення селянського (фермерського) господарства із земель, що перебувають у державній власності.

За ст. 2 Закону, головою селянського (фермерського) господарства є його засновник або особа, яка є його правонаступником. На ім`я голови селянського (фермерського) господарства видається Державний акт на право постійного користування землею.

Відповідно до вимог ст. 9 Закону після одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку. Сільська, селищна, міська Рада народних депутатів заносить до спеціальної погосподарської книги дані про склад господарства, передану у власність та надану у користування господарству земельну ділянку.

Як слідує з свідоцтва серії НОМЕР_1 , 19.10.1992 проведено державну реєстрацію СФГ «Мошуль», що не суперечить вищенаведеним вимогам Закону та свідчить про правомірність користування вказаним господарством земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0091.

Судом не береться до уваги посилання слідчого та прокурора на факт смерті ОСОБА_9 , а також неможливість спадкування земель, переданих йому на праві постійного користування, оскільки вказана земельна ділянка обліковується за СФГ «Мошуль» та із врахуванням вимог ч. 3 ст. 9 Закону надана останньому у користування.

Крім того, суд зауважує, що за ст. 2 Закону головою селянського (фермерського) господарства може бути його засновник або особа, яка є його правонаступником.

Питання накладення арешту на майно врегульовано ст. ст. 170-175 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди злочину чи є предметом кримінального правопорушення. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням того, що прокурором та слідчим не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності ризиків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, не доведено необхідність такого арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також зважаючи на те, що такий спосіб арешту майна може призвести до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності товариства, слідчий суддя не вбачає правових підтавав для його застосування та вважає за необхідне у задоволенні клопотання відмовити.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 110, 170, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Криворізького районного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000718 від 22.08.2017 за ст. 356 КК України, про арешт майна, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 07.09.2017.

Суддя: