справа № 216/3499/17

ВИРОК
іменем України
28 березня 2018 року
Центрально-М іський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб не має, працює водієм в ПАТ «Північтранст», раніше не судимого, проживає АДРЕСА_1
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,-
учасники судового провадження:
обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
02.12.2016 року приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_3 , в темний час доби, керуючи технічно справним автомобілем «Мерседес Бенц Спрінтер 312Д» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пасажирами, рухався в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу по мокрому асфальтному покриттю, освітленої міським електроосвітленням проїжджій частині дороги вул.. Святомиколаївська з боку Першотравнева, в напряму вул. Українська.
В цей час, по переду руху автомобіля «Мерседес Бенц Спрінтер 312Д», у попутному напрямку, на проїжджу частину дороги вул. Святомиколаївська вийшов пішохід ОСОБА_5 , який вийшов на дорогу на зустріч руху транспортного засобу обвинуваченого, та рухався біля правого краю дороги, наближаючись до смуги руху вказаного автомобіля, згодом ОСОБА_5 змінив напрямок свого руху та почав переходити проїжджу частину дороги вул. Святомиколаївська, в районі нерегульованого пішохідного переходу розташованого в району електроопори №167, з права на ліво по ходу руху автомобіля, в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись в темпі швидкого кроку не змінюючи темп та напрямок свого руху.
Водій ОСОБА_3 , при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_5 , що наближався до смуги руху керованого ним автомобіля, проявив неуважність до дорожньої обстановки, маючи технічну можливість запобігти наїзду на пішохода, вчасно заходів для зменшення швидкості руху автомобіля «Мерседес Бенц Спрінтер 312Д», реєстраційний номер НОМЕР_1 , або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди не прийняв, технічно не обґрунтовано та упереджено застосував відворот рульового керма ліворуч та не зупинив керований ним транспортний засіб, для того щоб надати можливість перейти дорогу, та уникнути наїзду на пішохода, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме: п.п. 1.5, 2.3 б), 2.3 д), 12.3 ПДР України, відповідно до яких:
- «1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху… не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, … і не відволікатися від керування ним у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху».
- «12.3. у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
Внаслідок недотримання зазначених правил безпеки дорожнього руху, водій ОСОБА_3 допустив наїзд керованого ним автомобіля «Мерседес Бенц Спрінтер 312Д», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_5 , який рухався в невстановленого для цього місці, не по пішохідному переході.
В наслідок ДТП пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна лівої скроневої області; закрита травма груді: перелом 6-8 ребер ліворуч. Уламковий перелом вертлюгової западини ліворуч з вклиненням голівки стегнової кістки, перелом лонної кістки ліворуч, перелом крижа ліворуч. Гемопневмоторакс, які згідно висновку судово-медичного експерта №2284 від 12.12.2016 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, суду пояснив, що 02.12.2016 року, в темну пору доби, десь після 17-00 год., рухався на автомобілі «Мерседес Бенц Спрінтер 312Д», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Святомиколаївська, м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, з боку вулиці Першотравнева, в напрямку вул. Українська. В салоні автомобіля знаходились пасажири. Під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, побачив що йому на зустріч, по правому краю проїжджої частини дороги за напрямком руху його автомобіля, рухається пішохід. При наближені на своєму автомобілі до вказаного пішохода, останній різко змінив напрямок руху та почав переходити дорогу неподалік пішохідного переходу, зважаючи на незадовільні погодні умови, темна пора доби та ішов дощ, не встиг належно та своєчасно зреагувати на виниклу небезпеку для руху, в наслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .
В наслідок даного ДТП, потерпілий ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження, усі витрати на лікування потерпілого ОСОБА_3 відшкодував, в зв`язку з чим в потерпілого відсутні до нього матеріальні претензії.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_3 , які полягали в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, за ч. 2 ст. 286 КК України.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину.
Обтяжуючі покарання обставини судом встановлено не було.
Беручи до уваги тяжкість вчиненого злочину, особу винного, зважаючи на сукупність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме: щире каяття та повне визнання обвинуваченим своєї вини, сприяння досудовому та судовому слідству, відшкодування шкоди потерпілому те, що обвинувачений раніше не судимим, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з призначенням йому покарання в межах санкції статті 286 ч. 2 КК України та зважаючи на подане ОСОБА_3 клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію в 2016 році», до нього слід застосувати, як до учасника бойових дій, пункт д) ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році».
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив необережний злочин, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів. Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 являється учасником бойових дій.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавлення волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законних сили: пункт д) ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
А тому, ОСОБА_3 слід звільнити від призначеного за цим вироком покарання.
З обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають до стягнення в дохід держави витрати пов`язані з проведенням експертизи на досудовому слідстві в розмірі 790,96 грн.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі п. д) ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 790 (сімсот дев`яносто) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок.
Речовий доказ: автобус «Мерседес Бенц Спрінтер 312Д» реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_3 , - вважати повернутим законному власнику ОСОБА_3 .
На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження які не були присутні в судовому засіданні копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1