Справа № 640/646/18
н/п 1-кс/640/483/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТАНОВИВ:
1. Відмінити постанову про закриття кримінального провадження від 24 червня 2017 року;
3. Зобов`язати слідчий відділ Київського відділення поліції ГУ НП в Харківській області провести економічну (фінансову) експертизу фінансово-господарської діяльності НУЦЗУ з 2005 року по 01.10.2012 рік в частині отримання коштів, згідно кошторисів, на відшкодування видатків на комунальні послуги з усіх мешканців гуртожитку (інв.. номер будівлі №10301192) який розташований за адресою вул.Баварська, 7 і знаходиться на балансі НУЦЗУ.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У ч.1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і субєктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченимиглавою 39цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
Тобто, скаржник просить суд провести процесуальні дії, проведення яких судом КПК України не передбачено.
Таким чином, вимоги, викладені в п.2 поданої до суду скарги, не можуть бути оскаржені в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України слідчому судді.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.
Оскільки заявлена у п.2 скарги скаржником вимога не входить до переліку, визначеного ч.1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за нею в цій частині.
При цьому, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити право скаржника звернутися до слідчого судді зі скаргою з вимогами, передбаченими ч. 1 ст. 303 КПК України, у встановленому чинним КПК України порядку.
В частині вимог скаржника, викладених в п.1 та п.3 скарги, а саме: Відмінити постанову про закриття кримінального провадження від 24 червня 2017 року; Зобов`язати слідчий відділу Київського відділення поліції ГУ НП в Харківській області провести економічну (фінансову) експертизу фінансово-господарської діяльності НУЦЗУ з 2005 року по 01.10.2012 рік в частині отримання коштів, згідно кошторисів, на відшкодування видатків на комунальні послуги з усіх мешканців гуртожитку (інв.. номер будівлі №10301192), який розташований за адресою вул. Баварська, 7 і знаходиться на балансі НУЦЗУ, то в цій частині скарга підлягає поверненню скаржнику, з наступних підстав.
Згідно з ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченому КПК України.
Пунктом 3 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Тобто, подати скаргу до суду на постанову слідчого про закриття кримінальної справи можуть заявник та потерпілий, чи його представник і законний представник.
Згідно з ч.1, ч.2 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 3 ст.55 КПК України встановлено, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.
Скаржник, зокрема, вказав, що він неодноразово звертався до підполковника поліції ОСОБА_3 , її безпосереднього та вищого керівництва Національної поліції в Харківській області, до прокуратури Київського району Харківської області та прокуратури міста Харкова з клопотанням про надання йому статусу «Заявник» або «Потерпілий» в першу чергу для того, щоб він мав можливість приділяти достатньо уваги лобіюванню проведення досудового слідства вказаного вище кримінального провадження й користуватись правами, наданими «Заявнику» або «Потерпілому» КПК України, проте цього не сталося.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 304 КПК України скарга повертається судом, якщо вона подана особою, яка не має права подавати скаргу.
Одночасно скаржнику роз`яснюються вимоги ч.7 ст.304 КПК України, відповідно до якої повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 303, п.1 ч.2 ст.304, ст.372, ст.392 КПК України, слідчий суддя, -
Роз`яснити заявнику право звернення до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України.
Скаргу ОСОБА_2 в частині вимог п.1 та п.3 скарги, а саме: Відмінити постанову про закриття кримінального провадження від 24 червня 2017 року; Зобов`язати слідчий відділу Київського відділення поліції ГУ НП в Харківській області провести економічну (фінансову) експертизу фінансово-господарської діяльності НУЦЗУ з 2005 року по 01.10.2012 рік в частині отримання коштів, згідно кошторисів, на відшкодування видатків на комунальні послуги з усіх мешканців гуртожитку (інв. номер будівлі №10301192) який розташований за адресою вул. Баварська, 7 і знаходиться на балансі НУЦЗУ - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати скаржнику ОСОБА_2 разом зі скаргою та доданими до неї документами.
Роз`яснити ОСОБА_2 , що повернення скарги не позбавляє його права на повторне звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Оскільки ухвалу слідчого судді ухвалено без виклику особи, яка може її оскаржити, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1