Справа № 466/2517/14-к
У Х В А Л А
судового засідання
«07» лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

у с т а н о в и в :

у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що продовжуючи ОСОБА_4 запобіжний захід, суд не врахував наявність у обвинуваченого соціально стримуючих факторів, а саме наявність малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вважає, що суд повинен врахувати можливості зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки до моменту затримання він проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом із матір`ю та сестрою.

ОСОБА_4 перебуває під вартою з 20 березня 2014 року і на даний час строк його перебування під вартою становить 46 місяців 16 днів, з яких 40 місяців 20 днів він перебуває у слідчому ізоляторі. З врахуванням внесених змін до КК України при зарахуванні покарання, згідно з ч.5 ст. 72 КК України, цей строк на даний момент становитиме понад сім років.

Покарання, яке може бути призначене згідно з ч.2 ст. 187 КК України позбавлення волі на строк від семи до десяти років. У відповідності до ч.3 ст. 439 КПК України при новому розгляді у суді першої інстанції застосування суворішого покарання допускається тільки за умови, що вирок було скасовано у зв`язку з посиленням покарання за скаргою прокурора, потерпілого чи його представника. Скарг прокурора, потерпілого чи його представника на вирок суду у даному кримінальному провадженні подано не було, тому звідси вбачається, що з урахуванням ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 фактично відбув більше можливого максимального покарання, яке може бути призначено судом.

Вважає, що подальше продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є нічим іншим, як способом тиску на обвинуваченого. Крім того, такий ризик на який посилається сторона обвинувачення при продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як уникнення можливого покарання є відсутнім, також відсутні і інші ризики зазначені в ухвалі.

Заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_4 , який підтримав клопотання та прокурора, який проти задоволення клопотання заперечив, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Посилання сторони захисту на наявність в обвинуваченого ОСОБА_4 малолітньої дитини не можуть слугувати підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу, оскільки даний факт не спростовує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім цього, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання захисника, суд бере до уваги що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину (ст. 12 КК України), а тому суд, приймаючи до уваги дані про особу, вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою без зміни, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченому процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку. Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження. Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачений, з огляду на свої моральні якості, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування). За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання захисника про зміну запобіжного заходу не достатньо обґрунтоване, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1