Справа № 131/531/17
УХВАЛА
"13" жовтня 2017 р. м.Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець заяву судді ОСОБА_5 про самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження №131/531/17, -
В С Т А Н О В И В :
28.09.2017 року суддя ОСОБА_5 заявив самовідвід від участі у розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000042 від 14.02.2017 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, мотивуючи тим, що він вже висловив свою позицію щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні з приводу пред`явленого йому обвинувачення в ухвалі суду від 16.05.2017 року, якою обвинувальний акт повернув прокурору, у зв`язку із тим, що не було дотримано вимоги ст.291 КПК України, де зазначено про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_4 умисних дій спрямованих на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, що вказує на відсутність суб`єктивної сторони злочину.

Будучи оповіщеним у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, суддя ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, проте його неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви про самовідвід судді, вказуючи на не безсторонність судді.
Обвинувачений ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.
Суд, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження в рамках якого подано заяву, дійшов висновку про таке.

Згідно статті 75 ч.1 п.4 КПК України суддя немає права брати участь у кримінально провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Вимога щодо безсторонності суду під час здійснення ним кримінального судочинства викладена у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Судді повинні бути безсторонніми, а саме вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Визначення юридичного змісту оціночної категорії "безсторонній суд" зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.
Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.
Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.
Судом встановлено, що в ухвалі суду від 16.05.2017 року суддя ОСОБА_5 висловив свою позицію щодо правильності правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , вказуючи на неконкретність висунутого особі обвинувачення, оскільки обвинувальний акт не містить фактичних даних об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тим самим фактично висловив свою позицію у даній справі.
Зважаючи на те, що підстави, на які вказав суддя ОСОБА_5 у заяві про самовідвід про те, що у нього вже сформувалась думка щодо кваліфікації дій обвинуваченого є очевидними і це може позначитися на його безсторонності при розгляді кримінального провадження, отож суд вважає за доцільне заяву задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.75, 80, 81, 82 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Заяву про самовідвід судді ОСОБА_5 про самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження №131/531/17, - задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000042 від 14.02.2017 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - передати для проведення повторного автоматизованого перерозподілу кримінального провадження для визначення іншого судді цього ж суду.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1