Справа № 357/767/18
1-кп/357/553/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.03.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальну справу з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Немиринці Ружинського району, Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зі слів проживає за рахунок надання послуг з будівництва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого:
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:
28.12.2017 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи біля входу на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав металеві ворота з двох частин, металевий стовп та металеву хвіртку.

Після чого залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 630 гривень.

Між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 досягнуто та підписано угоду про примирення від 1 березня 2018 року, яку подано під час виконання судом вимог ст. 314 КПК України, за змістом якої сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Крім того, обвинувачений зобов`язався публічно вибачитись в судовому засіданні перед потерпілим.
В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
У судовому засіданні обвинувачений після роз`яснення йому суті обвинувачення, визнав свою вину у скоєнні інкримінованого злочину за ч. 1 ст. 185 КК України. Також пояснив суду, що розуміє права, надані йому законом, угоду укладає добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди зрозумілі, готовий виконати умови угоди та понести визначене в ній покарання. Просив затвердити зазначену угоду. Публічно вибачився перед потерпілою.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 просила затвердити угоду про примирення та заявила, що зазначену угоду укладено добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Прийняв вибачення обвинуваченого.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК та КПК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення , суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду про примирення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, віднесений до злочину середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.
Потерпілій ОСОБА_4 відповідно до умов угоди роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Виходячи з умов угоди, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, потерпілій зрозумілі.
Також, в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України,є щире каяття, відшкодування завданого збитку.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.314, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
УХВЛАЛИВ:
Затвердити угоду від 1 березня 2018 року про примирення, між сторонами судового провадження потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні злочину , передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджену сторонами в угоді про примирення міру покарання у виді штрафу в розмірі 50(п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в сумі 286 грн. 00 коп.

Речові докази: металеві ворота з двох частин, стовп та хвіртку, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 залишити потерпілій

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1