Справа № 352/1874/16-к
Провадження № 11-кп/779/489/2017
Категорія ч.2 ст.286 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_9 на вирок Тисменицького районного суду від 14 вересня 2017 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповна вища освіта, працює священнослужителем, українець, громадянин України, раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання 3 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

Звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного судом основного та додаткового покарання у виді трьох років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки на підставі п. «В» ст.1 Закону України «Про амністію в 2014 році» від 19.04.2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 2184 грн. за проведення НДЕКЦ МВС України в Івано-Франківській області судової авто технічних експертиз, та 3243 грн. за проведення Львівським НДІСЕ судової транспортно-трасологічної експертизи №4231 від 05.12.2011 року, а всього разом 5427 грн. понесених судових витрат.

Вирішено питання речових доказів.

Вказаним вироком також задоволено цивільний позов Івано-Франківської обласної клінічної лікарні до ОСОБА_8 про відшкодування понесених матеріальних витрат на лікування потерпілого ОСОБА_10 . Стягнуто з ОСОБА_8 в користь Івано-Франківської ОКЛ 3919, 32 грн. заподіяної матеріальної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_9 40800 грн. заподіяної злочином матеріальної шкоди, та 100 000 грн. спричинених моральних збитків, а всього 140800 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Згідно вироку суду першої інстанції, 27 вересня 2011 року приблизно о 22 год. 20 хв. у темну пору доби, суху погоду, обвинувачений-водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «ВМW» реєстраційний № НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю біля 70 км/год. проїзною частиною вул. Коломийської, що у м. Тисмениця, Івано-Франківської області, в напрямку кільцевої розв`язки з вул. К.Левицького. У цей час в зустрічному напрямку по своїй смузі рухався автопоїзд у складі вантажного сідлового тягача марки «МАN» реєстраційний № НОМЕР_2 та напівпричепа «KRONE» реєстраційний № НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_11 , позаду якого автомобілем марки ВАЗ-211340 реєстраційний № НОМЕР_4 рухався водій ОСОБА_10 .

При наближенні до автопоїзда обвинувачений-водій ОСОБА_8 не обрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, проявив неуважність, не справився з керуванням, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де вчинив зіткнення з лівою боковою частиною автопоїзда під керуванням водія ОСОБА_11 . Продовжуючи свій рух далі, в районі осьової лінії розмітки, водій ОСОБА_8 вчинив зіткнення і з автомобілем марки ВАЗ-211340 під керуванням водія ОСОБА_10 , що рухався у зустрічному напрямку позаду автопоїзда.

При цьому водій ОСОБА_8 порушив вимоги п.1.3; п.1.5; п.2.3 «б»; п.12.1; 12.4 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок допущених ОСОБА_8 порушень Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинув водій автомобіля ВАЗ-211340 ОСОБА_10 , за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 286 КК України.

В суді першої інстанції, ОСОБА_8 свою вину визнав, повністю та послідовно підтвердив обставини вчинення ним злочину, щиро розкаявся, та просив суворо не карати.

Не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення вимог кримінально - процесуального закону.

Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_8 з 2012 року після оголошення йому підозри, переховувався від слідства та був оголошений у розшук, у вчиненому не розкаявся, жодного сприяння слідству та суду обвинувачений не здійснював, перед батьками загиблого ОСОБА_10 не вибачався, доказів того, що дружина обвинуваченого невиліковно хвора, ОСОБА_8 не надав, а відтак висновки суду, про пом`якшуючі обставини, є такими, що не відповідають дійсності.

Також ОСОБА_9 вказує на безпідставне застосування судом до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2014 році» та не врахування судом в даному випадку його думки та заперечень щодо застосування амністії до обвинуваченого.

Крім того, ОСОБА_9 не погоджується з висновком суду щодо часткового задоволення цивільного позову. Оскільки злочин було вчинено ще у вересні 2011 року, то заявлений ним на той час розмір моральної шкоди в сумі 350 000 грн., на даний час з врахування інфляції, є не актуальним.

Ухвалення судом рішення про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. є не співмірним з завданими моральними стражданнями внаслідок загибелі сина ОСОБА_10 .. Судом безпідставно відмовлено в частині щодо відшкодування витрат на проведення поминальних обідів, відправлення 40 днів та року за померлим.

Також апелянт зазначає, що суд не звернув уваги та не вжив всіх необхідних дій спрямованих на встановлення вартості відновлювального ремонту автомобіля марки ВАЗ 21340-120-20 д.н.з. НОМЕР_4 , на якому рухався його син, хоча про даний факт ним неодноразово зазначалось і на досудовому слідстві і під час судового розгляду.

З цих підстав, вирок суду першої інстанції в частині звільнення обвинуваченого від основного та додаткового покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 року» ОСОБА_9 просив скасувати, а цивільний позов задовольнити в повному обсязі стягнувши з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 350 000 грн. моральної шкоди, 112 000 грн. заподіяних моральних збитків, та витрат на відновлювальний ремонт автомобіля в сумі 96 716, 61 грн.

В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_9 доводи апеляційної скарги підтримав, та просив про її задоволення.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечив, оскільки вважає вирок законним та обґрунтованим, а тому, просив вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Обвинувачений ОСОБА_8 доводи апеляційної скарги вважає безпідставними, та просив залишити її без задоволення, і вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, який йому інкримінується, а також правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 не оскаржуються, і докази в силу ст. 349 КПК не досліджувалися, то вирок суду, в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Що стосується доводів ОСОБА_9 в частині безпідставного застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2014 році», то такі спростовуються наступним. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року № 1185-VII, амністія застосовується на підставі ст. 92 Конституції України, положень Кримінального кодексу України і Закону України «Про застосування амністії в Україні».

У ст.ст. 1, 2, 3, 4 ЗУ «Про амністію у 2014 році» міститься перелік осіб до яких можна застосувати амністію. Даний перелік стосується обвинуваченого, оскільки в нього на утримуванні була малолітня дитина.

Стаття 14 вказаного закону надає суду право звільнити особу, на яку поширюється дія закону як від основного, так і від додаткового покарання, крім конфіскації майна, якщо в цій частині вирок не був виконаний на день набрання законом чинності.

Згідно статті 10 вказаного закону рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновок суду, про застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 Закону України «Про амністію в 2014 році» є обґрунтованим та вмотивованим.

Що стосується тверджень апелянта щодо розміру відшкодування моральної шкоди, то колегія суддів вважає, що такі заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції поверхнево дослідив доводи цивільного позивача та повністю не обґрунтував своє рішення при визначенні розміру відшкодування.

В зв`язку з цим вирок суду в частині вирішення позову ОСОБА_9 слід змінити.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Аналогічні роз`яснення містяться в п.п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» .

Щодо задоволення вимог в частині цивільного позову про відшкодування моральної шкоди потерпілому, то колегія суддів приймає до уваги невідворотність наслідків, що настали від дій обвинуваченого, глибину душевних страждань потерпілого пов`язаного з втратою рідної людини, оскільки загиблий був єдиним сином, враховуючи принцип розумності, та справедливості, вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди слід збільшити, та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 150 000 гривень моральної шкоди.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Таким чином витрати на поминки померлого (поминальний обід), про які вказує в апеляційній скарзі ОСОБА_9 не є витратами на поховання сина, в розумінні статті вищевказаного закону, а тому не підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого.

Доведеними, та такими, що підлягають задоволенню, є вимоги апелянта щодо відшкодування вартості автомобіля ВАЗ 21340-120-20 д.н.з. НОМЕР_4 . Так, під час апеляційного розгляду справи, ОСОБА_9 надано експертний висновок №170918-5 від 25.09.2017 року, згідно якого ринкова вартість вищезазначеного автомобіля становить 85078.70 грн. а відновлювана 96 716,61 грн.

Таким чином, на думку колегії суддів до уваги повинна братися ринкова вартість, яка в повній мірі компенсує збитки завдані пошкодженням автомобіля.

Крім цього, до стягнення підлягає визначена судом першої інстанції і сума матеріальних збитків, понесених потерпілим в розмірі 40 800 грн., що складається із витрат на лікування - 10 000 грн. та на поховання 30 800 грн. Всього слід стягнути матеріальних збитків на суму 125878,70 грн.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Тисменицького районного суду від 14 вересня 2017 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України в частині вирішення цивільного позову змінити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 125 878 (сто двадцять п`ять тисяч вісімсот сімдесят вісім) гривень 70 копійок на відшкодування матеріальних збитків.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3