УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/148/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю : прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05 січня 2018 року,
в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 .
Згідно ухвали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого з огляду на те, що незастосування арешту на майно може призвести до його відчудження, вказане майно було набуте за кошти отримані злочинним шляхом, а саме внаслідок вчинення протиправних кримінально-каранних дій підозрюваним ОСОБА_9 на території України, який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину що має насильницько-корисливий характер, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 187 КК України, а санкція вказаної статті, передбачає конфіскацію майна як виду покарання.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, власник майна ОСОБА_7 подала на неї апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно. Зазначає, що судом безпідставно накладено арешт на майно, однак не враховано чи існує обгрунтована підозра щодо вчинення злочину, не з`ясовано, що квартира на яку накладено арешт не належить підозрюваному, а перебуває у власності ОСОБА_7 і куплена нею за особисті кошти задовго до цих подій. В даній квартирі вона проживає разом з дітьми, іншого житла не має.
Окрім цього, у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали, оскільки участі в судовому засіданні вона не приймала, а копію оскаржуваної ухвали нею було отримано лише 12.02.2018 року.
Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною і обгрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Колегія суддів поновляє ОСОБА_7 строк на оскарження ухвали слідчого судді, оскільки вважає, що вказаний строк вона пропустила з поважних причин.
Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
14.12.2017року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 187 КК України.
Слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05 січня 2018 року клопотання слідчого задоволено.
З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було досліджено матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.
Згідно із ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності підстав вважати, що суд у випадках передбачених КК України може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , з тих підстав, що ОСОБА_9 , який є чоловіком ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 187 КК України, санкція вказаної статті, передбачає конфіскацію майна як виду покарання, а квартира на яку накладений арешт є спільною сумісною власністю подружжя.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального та колегією суддів не встановлено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі представника власника майна обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05 січня 2018 року, якою накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді: