11-кп/775/109/2018(м)
241/1188/17

Єдиний унікальний номер 241/1188/17 Головуючий суддя у суді 1-ої інст.: ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/775/109/2018(м) Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.187 КК України
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області (м. Маріуполь) у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000419 за апеляційною скаргою прокурора військової прокуратури Маріупольського гарнізона на вирок Володарського районного суду Донецької області віл 08 листопада 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Іскрисківщина Білопільського району Донецької області, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, неодружений, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнений від відбування призначеного судом покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз 2967 грн.

Вирішено долю речових доказів.

В с т а н о в и л а:

вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він, будучи військовослужбовцем Збройних сил України, проходячи службу за контрактом, перебуваючи на посаді розвідника номера обслуги розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувально-диверсійної роти ВОС НОМЕР_1 військової частини польова пошта НОМЕР_2 у званні старшого солдата, 03 серпня 2017 року у вечірній час, керуючи автомобілем «Ніссан Тірано», проїжджав повз автозаправну станцію «Ялта», яка розташована в АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , вирішив вчинити напад на вищевказану АЗС, з метою особистого збагачення, шляхом незаконного заволодіння грошовими коштами, що знаходились на АЗС «Ялта».

Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного заволодіння належними вказаній АЗС грошовими коштами, ОСОБА_7 підготував закріплений за ним у зв`язку з проходженням ним військової служби пістолет «Макарова» № НОМЕР_3 , який мав намір та в наступному використав в якості засобу психічного насильства, шляхом погроз його застосування при вчиненні розбійного нападу.

Так, 03 серпня 2017 року приблизно о 21.40 год. ОСОБА_7 з метою реалізації свого наміру, зупинив свій автомобіль «Ніссан Тірано», реєстраційний номер НОМЕР_4 , неподалік АЗС, після чого пішки прибув до АЗС «Ялта», яка розташована по вул. 40 років Перемоги, 41/3 в смт. Ялта Мангушського району Донецької області, після чого, підійшов до вікна будівлі АЗС, де діючи умисно та маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужих коштів, направив дуло пістолета на оператора АЗС «Ялта» ОСОБА_10 . Після чого, шляхом погрози застосування насильства, тримаючи в руці пістолет «Макарова» та, погрожуючи оператору застосуванням фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я, ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами в сумі 910 грн., які знаходились в касі АЗС «Ялта», у вигляді доходу від законної діяльності ПП ОСОБА_11 , після чого з місця злочину зник, спричинивши ПП «Таушан» в особі власника ОСОБА_9 , якому належить АЗС «Ялта», матеріальну шкоду на вказану суму.

Не погодившись із судовим рішенням, прокурором подана апеляційна скарга, в якій він, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду першої інстанції скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без застосування положень ст.2 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначив, що відповідно до ЗУ «Про амністію у 2016 році», до ОСОБА_7 не може бути застосована амністія, оскільки останнього засуджено за злочин, передбачений ст.187 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, вирок суду скасувати, ухваливши новий вирок, яким обвинуваченого ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без застосування положень ст.2 ЗУ «Про амністію у 2016 році»; обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували відносно задоволення апеляційної скарги прокурора, а вирок суду, як законний і обґрунтований, просили залишити без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора в її межах, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Згідно з ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 1 статті 404 КПК України передбачено, що суд першої інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів провадження та вироку, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджується наявними у матеріалах провадження доказами, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються.

Суд обґрунтовано визнав винуватим ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та відповідно кваліфікував його дії.

А тому висновки суду в частині щодо фактичних обставин провадження, винуватості обвинуваченого і правильності кваліфікації його дій, які не оскаржуються в апеляційній скарзі, згідно до ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, то вони заслуговують уваги.

Суд першої інстанції, застосовуючи положення Закону України «Про амністію у 2016 році», допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до вимог статей 409, 413, 420 КПК України, є підставою для скасування вироку суду першої інстанції.

За змістом ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» визначені категорії осіб, на які амністія не поширюється.

Стаття 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року містить вичерпний перелік випадків і суб`єктів, до яких амністія не може бути застосована. Зокрема, амністія не може бути застосована до осіб, яких засуджено за злочини, передбачені ст.187 КК України (розбій), тобто за злочин, за який засуджено ОСОБА_7 .

У зв`язку з викладеним, на підставі п.4 ч.1 ст. 420 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 скасувати та ухвалити новий вирок.

Обговорюючи питання про призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст.187 КК України, колегія суддів приймає до уваги обставини, що підлягають врахуванню згідно ст.65 КК України, а саме тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, що згідно ст.12 КК України є тяжким злочином; пом`якшуючі покарання обставини, якими є повне визнання вини, щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність у обвинуваченого статусу учасника бойових дій; думку потерпілого ОСОБА_9 , який просив суворо не карати ОСОБА_7 ; відсутність обставин, що обтяжують покарання; відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 на час вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу ВЧ ПП НОМЕР_5 за контрактом, за місцем проходження служби характеризувався задовільно, неодружений, на утриманні осіб не має, не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Аналізуючи наведені обставини у сукупності, колегія суддів, враховуючи межі апеляційного розгляду, визначені ст.404 КПК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.187 КК України, із застосуванням положень ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Маріупольського гарнізона задовольнити частково.

Вирок Володарського районного суду Донецької області віл 08 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити у цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.187 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 05 серпня 2017 року по 03 жовтня 2017 року.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 в порядку виконання вироку.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Вирок Апеляційного суду Донецької області може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_______________ ________________ ______________

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3