Справа № 592/9396/17
Провадження № 1-кп/592/158/18
УХВАЛА

14 лютого 2018 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження № 0001294 з обвинувальним актом щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -
встановив:

27.12.2017 р. під час судового розгляду суд продовжив дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на строк до 23.02.2018 р.

У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Захисник та обвинувачений вважають, що немає підстав для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою з наступних підстав.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, той факт, що органами досудового розслідування він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі й тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років; має ряд судимостей за аналогічні умисні злочини проти власності, в тому числі й тяжкі; є достатньо підстав вважати, що існує ризик того, що перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працює, постійного джерела доходів не має, не одружений, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених в ухвалі Апеляційного суду Сумської області про застосування запобіжного заходу від 16.08.2017 р. Крім того, докази сторонами кримінального провадження ще не надавались та не досліджувались. Обставина зазначена стороною захисту стосовно захворювань обвинуваченого не є підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки чинним законодавством передбачений порядок надання медичної допомоги ув`язненим особам й у випадку не надання такої допомоги співробітниками слідчого ізолятору, обвинувачений має право оскаржити їхні дії до суду.
При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
З огляду на викладене, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням відомостей про особу ОСОБА_4 , не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не буде запобігати ризикам, визначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого на строк до 13.04.2018 р. включно.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 331 КПК України, суд, -

постановив:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, на строк два місяці до 24 год. 13 квітня 2018 року.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1