Провадження № 1-кп/742/33/18
Єдиний унікальний № 742/3849/17
ВИРОК

Іменем України

01 березня 2018 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001827 по обвинуваченню :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Прилуки, Чернігівської області, українця, громадяна України, з середньою освітою, неодруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
05.09.2016 року Прилуцьким міськрайонним судом за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.263 та ч.1 ст.263-1 КК України,-
за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,-
ВСТАНОВИВ: органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 22.09.2017 року о 17 год. 00 хв. за адресою: м. Прилуки, поблизу буд.№79, по вул. Перемоги працівниками поліції було зупинено мопед марки Suzuki «ZZINCHUPSPORT» сірого кольору без номерних знаків під керуванням ОСОБА_3 . В подальшому в ході огляду вищевказаного мопеда під сидінням було виявлено пістолет марки «RETAY», який згідно висновку експерта від 30.09.2017 № 1301 є ручною короткоствольною вогнепальною зброєю - пістолетом виготовленим шляхом переробки саморобним способом шумового (стартового) пістолета «RETAY MOD.92» № НОМЕР_1 , тим самим своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив незаконне носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Крім того органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що у березні 2017 року, точної дати не встановлено, ОСОБА_3 , за допомогою мережі інтернет замовив та придбав стартовий пістолет марки «RETAY», після чого не маючи передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, саморобним способом, вніс зміни шляхом видалення захисних елементів в каналі ствола та закрив металевою вставкою газовідвідний отвір, внаслідок чого здійснив незаконну переробку пістолета, що згідно висновку експерта від 30.09.2017 № 1301 є ручною короткоствольною вогнепальною зброєю - пістолетом виготовленим шляхом переробки саморобним способом шумового (стартового) пістолета «RETAY MOD.92» № RMDID НОМЕР_2 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не визнав себе винним в інкримінованих йому злочинах та показав, що дійсно він придбав стартовий пістолет через мережу «інтернет» з метою закласти останній в ломбард, оскільки його ціна була незначною і меншою ніж можна було отримати в ломбарді. Даний пістолет весь час находився вдома і він ним жодного разу не користувався. Восени він їхав на своєму мопеді по місту та його зупинили працівники поліції і вилучили стартовий пістолет, який знаходився під сидінням мопеду. Вилучивши пістолет йому повідомили, що він перероблений. Також повідомив, що про те, що пістолет перероблений він нічого не знав, оскільки сам його не перероблював, а зберігав у тому виді в якому придбав. Під час досудового розслідування надавав покази, щодо здійснення перероблення пістолету, оскільки так йому сказав слідчий ОСОБА_6 з яким він знайомий, оскільки проживають по сусідству. Під час ознайомлення з матеріалами справи речових доказів йому та адвокату не надавали. На його прохання до слідчого, ознайомити адвоката з пістолетом, останній відмовив йому.
На підтвердження винуватості та спростування вини ОСОБА_3 в інкримінованих йому злочинах судом досліджені наступні докази надані, як стороною обвинувачення так і стороною захисту, а саме:
показання свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні показав, що він був присутній при огляді місця події і в його присутності було вилучено предмет схожий на пістолет, який був у пластиковій коробці, після вилучення він був поміщений в пакет та опечатаний. Хтось із присутніх говорив, що пістолет перероблений, але хто це був він не пам`ятає;
показання свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні показав, що він був присутній при огляді місця події і в його присутності було вилучено предмет схожий на пістолет, який був у пластиковій коробці. Більше нічого пояснити не може, оскільки пройшло багато часу;
показання свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні показала, що вона є мамою обвинуваченого. Останній в кінці літа 2017 року попросив у неї 200 гривень і повідомив, що хоче купити стартовий пістолет та здати його в ломбард заробивши на цьому гроші, оскільки вартість пістолета в інтернеті дуже невелика. Через деякий час її син приніс пістолет у коробці додому і показав його їй. Пістолет був не новим, на ньому малися подряпини. До 16 вересня пістолет був вдома в комоді. Крім того повідомила, що не бачила, щоб її син здійснював переробку пістолету;
показання свідка ОСОБА_6 , який показав, що ним, як слідчим в данному кримінальному провадженні, здійснювалося досудове розслідування та при ознайомленні з матеріалами справи в його кабінеті знаходилися речові докази, які він відкрив стороні захисту. Чому не запропонував стороні захисту зазначити в протоколі про ознайомлення з речовими доказами пояснити не зміг;
показання свідка ОСОБА_10 , який показав, що він працює начальником СВ Прилучького ВП ГУНП та здійснює функції зберігання речових доказів, а саме вогнепальної зброї. 01 грудня 2017 року він видав слідчому ОСОБА_6 речовий доказ (пістолет), який останній повернув того ж дня. Книга реєстрації про видачу та отримання зброї не ведеться;
показання експерта ОСОБА_11 , який в судовому засіданні роз`яснив висновок експертизи, висновок експерта № 1301 від 30.09.2017 року, зазначивши, що перероблення стартового пістолету здійснено шляхом закриття газовідвідного отвору та видалений з каналу ствола захисного елементу. Також зазначив, що визначити, яким чином було видалено захисний елемент з ствола (шляхом викручення чи виламування) він не може, оскільки в нього відсутня інформація від заводу виробника, щодо даного пістолету;
протокол огляду місця події від 22.09.2017 року з фото таблицями з якого вбачається, що в м.Прилуки по вулиці Перемоги поблизу будинку № 79 було здійснено огляд мопеду марки Suzuki «ZZINCHUPSPORT», який належить ОСОБА_3 . В вході огляду ОСОБА_3 добровільно видав з-під сидіння пластикову коробку чорного кольору в якій знаходився предмет чорно-золотистого кольору з написом «RETAY MOD.92» № RMDID-170200563, а також пристрій для чистки та пляшечка білого кольору. Візуально предмет не пошкоджений, але зверху виявлено запаяний отвір. На даному предметі виявлено сліди папілярних узорів, які були вилучені. Під час огляду було вилучено предмет схожий на пістолет та поміщено останній до пакету № 3489150 та мопед марки Suzuki( а.п.30);
висновок експерта № 1301 від 30.09.2017 року, предметом дослідження якого був пістолет вилучений під час огляду місця події 22.09.2017 року, з якого вбачається, що наданий на дослідження предмет, зовні схожий на стартовий пістолет марки «RETAY» є ручною короткоствольною вогнепальною зброєю, пістолетом виготовленим шляхом переробки саморобним способом шумового ( стартового) пістолета «RETAY MOD.92» № НОМЕР_1 калібру 9 мм Р.А., виробництва Туреччина завод Retay Arms. Конструкція каналу ствола даного пістолета дозволяє здійснювати постріли шляхом роздільного спорядження використовуючи холостий патрон калібру 9 мм Р.А. та круглу свинцеву кулю діаметром 6,5 мм, при цьому забезпечується достатня вражаюча здатність вистріляних з нього снарядів. В пістолеті саморобним способом з каналу ствола видалений захисний елемент (викручений, виламаний) та закритий металевою вставкою газовідвідний отвір. (а.п.35-40);
висновок експерта № 1304 від 03.10.2017 року з якого вбачається, що сліди пальців та слід долоні руки, які вилучені 22.09.2017 року з предмету схожого на пістолет в ході огляду місця події належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п.41-48);
речовий доказ, а саме пістолет «RETAY MOD.92» № НОМЕР_1 калібру 9 мм Р.А., при огляді якого на стволі візуально видно газовідвідний отвір, який закритий металевою вставкою;
копія книги обліку речових доказів, з якої вбачається, що слідчому 01.12.2017 року видавалися речові докази з камери речових доказів , а саме : Таблиці №1 до протоколу огляду місця події зі слідами папілярних узорів та дактилокарта на ім`я ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Оцінюючи докази з точки зору належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.
Так, показання обвинуваченого ОСОБА_3 , показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також протокол огляду місця події від 22.09.2017 року суд вважає належними та допустимими.
Стороною захисту заявлено клопотання про визнання недопустимим протоколу огляду місця події від 22.09.2017 року в зв`язку з тим, що було здійснено фактично обшук мопеду без ухвали слідчого судді та в зв`язку з недопустимістю , як доказу протоколу огляду просить визнати не допустимими висновки експерта № 1301 від 30.09.2017 року та №1304 від 03.10.2017 року, які є похідні від основного доказу.
Згідно вимог ч.1 статті 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщень, речей та документів.
Частиною 1 статті 233 КПК України визначено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише з добровільної згоди особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
З матеріалів справи вбачається, що огляд місця події від 22.09.2017 року був здійснений уповноваженою особою, слідчим за добровільною згодою ОСОБА_3 , яка відображена в особисто наданій останнім заяві, а також відповідно до власноручно написаної заяви ОСОБА_3 добровільно видав стартовий пістолет.
За таких обставин, суд вважає, що протокол огляду місця події є допустимим доказом, а висновки експерта №1301 від 30.09.2017 року, №1304 від 03.10.2017 року не можуть бути визнані недопустимими доказами з цих підстав.
В судовому засіданні сторона захисту зазначила, що під час ознайомлення з матеріалами справи ні обвинуваченому, а ні захиснику не було відкрито речових доказів, а саме: пістолету, Таблиці №1 до протоколу огляду місця події зі слідами папілярних узорів та дактилокарта на ім`я ОСОБА_3 , що тягне за собою їх не недопустимість, а також недопустимість похідних доказів, а саме висновків експерта, також просив визнати недопустимим доказом показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_10 з цих же підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.
Частина дванадцята статті 290 КПК фактично передбачає кримінальну процесуальну санкцію стосовно сторін кримінального провадження, яка реалізується в разі невиконання сторонами обов`язку щодо відкриття матеріалів. Вона полягає в тому, що в майбутньому суд не має права допустити відомості як докази у невідкритих матеріалах.
В контексті забезпечення права на справедливий суд доречно нагадати й акцент Європейського суду з прав людини (далі Європейський суд) на необхідності чіткого дотримання положень з питань допустимості доказів. І хоча Європейський суд у своїх рішеннях наголошує, що допустимість доказів є справою національних судів й він не має загальної компетенції вирішувати, чи припустилися національні суди помилок у застосуванні законодавства або оцінці фактів, він все ж покликаний перевіряти справедливість провадження («Дактарас проти Литви» від 24 листопада 2000 року).
Повертаючись до матеріалів даної справи, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до протоколу надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.11.2017 року(а.с.87) обвинувачений та захисник ознайомлений з матеріалами справи, а саме Том 1 на 106А аркушах, відомостей про надання доступу до речових доказів в даному протоколі відсутні. Обвинувачений та захисник в даному протоколі власноручно здійснили записи про надання доступу лише з письмовими доказами, які знаходяться в Томі 1.
Відповідно до вимог частини 9 статті 290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.
З аналізу даної правової норми вбачається, що єдиним належним доказом, відкриття сторонами матеріалів справи, є письмове підтвердження з зазначення найменування матеріалів, які відкриваються, а в разі відмови стороною надати письмове підтвердження дана обставина повинна бути відображена в протоколі про надання доступу до матеріалів та засвідчена відповідно до вимог КПК України.
Суд відкидає як не спроможні твердження сторони захисту про те, що показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_6 є недопустимими з тих підстав, що прокурором дані докази не були відкриті, а саме не направлено стороні захисту повідомлення про зібрання даних доказів з зазначенням місця і часу для їх ознайомлення, а повідомлення в судовому засіданні про наявність даних свідків та обставини, які вони можуть повідомити суду не є належним відкриттям доказів, оскільки вимоги статті 290 КПК України не визначають чіткого порядку надання доступу до додаткових доказів та не зобов`язують прокурора письмово допитувати свідків.
На переконання суду, та обставина, що прокурор в судовому засіданні повідомив про свідків, які він бажає додатково допитати та обставини, які вони можуть підтвердити є належним відкриттям додаткових доказів.
Крім того, будучи обізнаною про обставини, які можуть повідомити додаткові свідки стороні захисту надавався достатній час для підготування до захисту в зв`язку з відкриттям нових доказів та не заявлялося клопотань про необхідність встановлення додаткового часу для підготовки до судового засідання в зв`язку з цим.
Виходячи в вище викладеного, суд вважає, що показання слідчого ОСОБА_6 , надані в судовому засіданні про те, що при ознайомленні з матеріалами справи, він надавав стороні захисту можливість ознайомитися в тому числі і з стартовим пістолетом , а також показання начальника Прилуцького СВ ГУНП ОСОБА_10 , про те, що ним видавався речовий доказ пістолет слідчому ОСОБА_6 , а також копія книги обліку речових доказів, з якої вбачається, що слідчому 01.12.2017 року видавалися речові докази з камери речових доказів , а саме : Таблиці №1 до протоколу огляду місця події зі слідами папілярних узорів та дактилокарта на ім`я ОСОБА_3 не є належним підтвердження відкриття стороні захисту речових доказів, оскільки в своїй сукупності не спростовують доводи сторони захисту та відомостей зазначених в протоколі про надання доступу до матеріалів справи від 30.11.2017 року, щодо ознайомлення сторони захисту лише з письмовими доказами, так як порядок підтвердження відкриття матеріалів справи встановлений ч.9 ст.290 КПК України.
Відповідно до принципу рівності сторін, сторона обвинувачення не вправі приховувати, не надавати обвинуваченому матеріали, що перебувають у неї або доступні їй, які можуть допомогти обвинуваченому звільнитися від кримінальної відповідальності чи отримати менш суворий вирок. Це право (і, відповідно, обов`язок держави) було підтверджено у справі «Джасперс проти Сполученого Королівства» від 16 лютого 2000 року. Таке правило стосується й матеріалів, які можуть викликати сумнів щодо доказів, наданих обвинувачем.
Відповідно до вимог справедливості, передбаченої статтею 6 Конвенції, прокуратура мала ознайомити захист з усіма доказами у справі як на користь, так і проти обвинуваченого, і те, що у вказаній справі цього не було зроблено, призвело до недоліків судового розгляду.
За таких обставин суд визнає, стартовий пістолет, Таблицю №1 до протоколу огляду місця події зі слідами папілярних узорів та дактилокарту на ім`я ОСОБА_3 , які вилучені під час огляду місця події , які визнані речовими доказами, недопустимими доказами.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Гефген проти Німеччини» від 30.06.2008 року викладено концепцію «Плоди отруйного дерева», сенс якої зводиться до того, що якщо джерело доказів («дерево») є недопустимим, то всі докази, отримані за його допомогою («плоди») будуть такими ж.
Керуючись даною концепцією, суд визнає недопустимим доказом висновок експерта № 1301 від 30.09.2017 року, та висновок експерта № 1304 від 03.10.2017 року, предметом дослідження яких був пістолет та відбитки пальців з пістолету вилучені під час огляду місця події 22.09.2017 року, а також показання експерта, який в судовому засіданні надав покази, щодо роз`яснення даного висновку.
Оцінюючи доказ, які визнані судом належними та допустимими, кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що вони є послідовними, логічними та такими, що доповнюють один одного, але жодним чином не доводять вини обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.263 та ч.1 ст.263-1 КК України.
Так показання обвинуваченого ОСОБА_3 , показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , а також протокол огляду місця події від 22.09.2107 року в своїй сукупності підтверджують належність вилученого 22.09.2017 року стартового пістолету обвинуваченому ОСОБА_3 , але жодним чином не свідчать, що даний пістолет являється вогнепальною зброєю , а також не містять інформації, щодо здійснення незаконної переробки зброї в тому числі і обвинуваченим.
Посилання в протоколі огляду на ту обставину, що вилучений пістолет містить запаяний отвір, суд вважає недостатнім, для доведення винуватості обвинуваченого та не свідчить про належність даного пістолета до вогнепальної зброї , а також не свідчить про здійснення переробки вогнепальної зброї, а є лише припущенням, щодо можливості належності даного пістолету до вогнепальної зброї та здійснення його переробки.
Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України та ч.1 ст.263-1 КК України стороною обвинувачення не надано.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Згідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Згідно зі ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. У разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, ухвалюється виправдувальний вирок.
Пунктом 3 ч.1 ст.373 КПК України визначено, що виправдовувальний вирок ухвалюється, якщо не доведено, що в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
За таких обставин, суд оцінюючи докази з точки зору достатності приходить до висновку, що доказів на які посилається сторона обвинувачення недостатньо для доведення, «поза розумним сумнівом», наявності в діях обвинуваченого складу кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.263 КК України та ч.1 ст.263-1 КК України, тому суд приходить до висновку про виправдання обвинуваченого ОСОБА_3 .
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати не винуватим за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.1 ст.263 КК України та ч.1 ст. 263-1 КК України , та виправдати на підставі п. 3 ч.1 ст.373 КПК України, в зв`язку з не доведенням , що в діянні обвинуваченого є склад кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.263 КК України та ч.1 ст. 263-1 КК України.
Речові докази : стартовий пістолет марки «RETAY», Таблицю №1 до протоколу ОМП зі слідами папілярних узорів , які знаходяться в кімнаті збереження зброї Прилуцького ВП- знищити;
мопед марки Suzuki «ZZINCHUPSPORT» , який належить ОСОБА_3 та знаходиться на майданчику для зберігання транспортних засобів Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) діб з моменту проголошення .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1