Справа № 539/3168/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Почаївка Гребінківського району Полтавської області, громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , працююча у ПП « ОСОБА_6 », одруженої, освіта середня - спеціальна, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 9 серпня 2016 року разом з неповнолітнім ОСОБА_7 , який напередодні їй запропонував здати до ломбарду викрадені ювелірні вироби, а саме : одну золоту каблучку, золоту ладанку та золотий ланцюжок, що були ним викрадені в серпні місяці 2016 року в ОСОБА_8 , прибули в м. Лубни Полтавської області. Після чого, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що золота каблучка, золота ладанка та золотий ланцюжок були здобуті ОСОБА_7 злочинним шляхом, а саме в результаті вчинення ним крадіжки, погодилась збути викрадене майно за винагороду в сумі 800 гривень. Потім ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 приїхали до ломбарду «Свіжа Копійка», що розташований по проспекту Володимирському, 21 в м. Лубни, Полтавської області, де вона, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зайшла до приміщення ломбарду «Свіжа Копійка», де на свій паспорт серії НОМЕР_1 , виданого Гребінківським РВ УМВС України в Полтавській області 11.02.2000 року, достовірно знаючи, що вищезазначені золоті ювелірні вироби являються такими, що одержані злочинним шляхом, вчинила їх збут на загальну суму 5238, 96 грн., за що отримала від неповнолітнього ОСОБА_7 грошову винагороду в розмірі 800 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину при вищевикладених обставинах визнала повністю, про обставини скоєння злочину дала показання, як указано в мотивувальній частині вироку. ОСОБА_5 пояснила, що в серпні 2016 року за грошову винагороду здала до ломбарду в м. Лубни крадені золоті вироби, за що отримала грошову винагороду від ОСОБА_7 в сумі 800 грн.

Згідно ст. 349 КПК України, суд за згодою всіх учасників судового процесу, при дослідженні фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, обмежився тільки допитом обвинуваченої.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Зважаючи на послідовність показань ОСОБА_5 , суд вважає ці показання достовірними.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в заздалегідь не обіцяному збуті майна, завідомо одержаного злочинним шляхом встановлена і доведена, а її дії необхідно кваліфікувати за ст. 198 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною справи, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, оскільки обвинувачена свою вину визнала та виявила готовність нести покарання.

Згідно ст. 67 КК України обставин справи, що обтяжує покарання обвинуваченої суд не вбачає.

Суд, керуючись вимогами ст.65 КК України враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної ОСОБА_5 , яка вину в скоєному визнала, за місцем проживання характеризується позитивно, обставину справи, що пом`якшує покарання, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі.

Разом із тим, суд вважає за можливе відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням. При цьому суд враховує особу винної, те, що вона вину у вчиненому визнала, щиро кається в скоєному, позитивно характеризується по місцю проживання, одружена, має сім`ю, має постійне місце роботи, раніше не судима, те, що вчинений нею злочин не є тяжким, висновок досудової доповіді.

Разом із тим, від обвинуваченої ОСОБА_5 до суду надійшла заява про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від призначеного покарання на підставі статті 1 пункту «в» вказаного Закону. Заява мотивована тим, що вона має на утриманні повнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом 2 групи з дитинства.

В судовому засіданні обвинувачена подану заяву підтримала, та прохає застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2016 році» і звільнити її від відбування покарання, оскільки має повнолітнього сина інваліда 2 групи.

Прокурор та захисник не заперечували щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2016 році».

За змістом ст.85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Згідно ч.2 ст. 3 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році». Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили підлягають особи, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_5 має повнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом з дитинства, має 2 групу інвалідності з 07.04.2017 року згідно довідки МСЕК АВ № 0560817.

Матеріали справи не містять даних пор те, що ОСОБА_5 позбавлялася батьківських прав відносно ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_5 є винною у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України. Даний злочин вчинив до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обвинувачена ОСОБА_5 дала згоду на застосування відносно неї амністії.

Обмежень щодо застосування відносно ОСОБА_5 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", судом не встановлено, амністія щодо неї раніше не застосовувалась.

Отже, на обвинувачену ОСОБА_5 поширюється дія Закону України "Про амністію у 2016 році" та остання підлягає звільненню від відбування покарання, призначеного за даним вироком.

Речові докази підлягають вирішенню згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 374 КПК України,
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Речовий доказ по справ : СД-Р диск із копією технічного запису судового засідання від 19.09.2017 року зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1