Справа № 487/6709/17
Провадження № 1-кп/487/291/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004413 від 11.11.17 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, не працюючого, раніше в силу ст.89 КК України не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Миколаївської

місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 11.11.17 приблизно о 13-10 год., ОСОБА_3 спільно з невстановленою в ході досудового розслідування особою, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 побачили припаркований автомобіль марки «Honda Accord» чорного кольору д.н. НОМЕР_1 . Після чого у них виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення майна з автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, ОСОБА_3 попередньо домовившись із невстановленою в ході досудового розслідування особою та розподіливши між собою ролі, а саме ОСОБА_3 повинен був вчинити крадіжку, а невстановлена особа повинна спостерігати за тим, щоб їх дії відбувалися в умовах таємності, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_5 та сторонніх осіб ОСОБА_3 відчинив передні пасажирські двері та таємно викрав з переднього пасажирського сидіння вищевказаного автомобіля жіночу сумку чорного кольору, в якій знаходились два мобільні телефони марки «Samsung» загальною вартістю 400,00 грн. та грошові кошти в сумі 800,00 грн.

Після чого ОСОБА_3 утримуючи викрадене при собі намагався зникнути з місця скоєння злочину. В цей час свідок ОСОБА_6 , яка на момент вказаного злочину знаходилася в салоні вказаного автомобіля, вийшла з салону автомобіля та побігла за ОСОБА_3 , при цьому гучно кричавши і вимагавши його зупинитися.

ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його таємні дії стали явними для оточуючих, продовжив бігти в напрямку будинків розташованих по вул..Погранична в м.Миколаєві, де в подальшому зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1200,00 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України винним себе визнав повністю та повідомив, що дійсно за викладених в обвинувальному акті обставини, він за попередньою змовою вчинив злочин. У вчиненому щиро кається, посить вибачення у потерпілої. Частину збитків потерпілій відшкодував.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила покази обвинуваченого, уточнивши, що за ними вона бігла сама, а ОСОБА_7 залишалася біля машини. На даний час їй обвинуваченим частково відшкодовані матеріальні збитки. Просила ОСОБА_3 суворо не карати.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 вчиненні злочину за викладених вище обставин.

Наведені вище дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст.65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, а саме те, що він є раніше в силу ст.89 КК України не судимим, те, що він вчинив умисний тяжкий злочин, має певне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, знаходиться на обліку у лікаря-нарколога, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, як обставини, що пом`якшують покарання суд враховує щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі, яке суд вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину. Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з цим, враховуючи те, що ОСОБА_3 має певне місце проживання, розкаявся у вчиненому, частково відшкодував завдані збитки, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому й можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Долю речових доказів суд визначає у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367-368,370-374,377КПК України,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Речові докази: мобільні телефони марки «Samsung», серійні номери: R21DC0064KB та НОМЕР_2 , документи на ім`я ОСОБА_5 , а саме: мединна довідка, членський квиток, свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, довідка ЕРДПОУ, паспорт громадянина України та свідоцтво про закінчення автошколи, які передані на відповідальне зберігання потерпілій, вважати такими, що повернуті власнику.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1