Справа № 754/2312/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ "07" листопада 2017 р.

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України

В С Т А Н О В И В:

Дніпровським районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

У зв`язку з закінченням строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд поставив на обговорення питання про доцільність продовження строку вказаного запобіжного заходу до закінчення розгляду кримінального провадження.

Прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим на 60 днів, мотивуючи тим, що не зникли та наявні на сьогоднішній день ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які унеможливлюють застосування до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу.

Потерпілий підтримав думку прокурора та просив продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою, при цьому зазначив, що обвинувачений ОСОБА_9 неодноразово йому погрожував, постійно викрикував в приміщенні суду на його адресу погрози, які він сприймав як реальні.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_9 заперечували проти продовження строку тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_8 заперечували проти продовження строку тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. При цьому, захисник просив врахувати, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, вже другий рік перебуває під вартою, на сьогоднішній день допитані всі свідки. Крім того, ОСОБА_8 зазначив, що за час перебування під вартою різко погіршився стан здоров`я, потрібне лікування.

Захисники ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_10 заперечували проти продовження строку тримання під вартою обвинувачених та просили призначити запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. При цьому врахувати, що прокурором не надано жодного доказу на підтвердження зазначених ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Вислухавши думку обвинувачених та захисників щодо доцільності подальшого тримання обвинувачених під вартою, суд прийшов до наступного:

відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою суд враховує, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких. Перевіряючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого обвинуваченим правопорушення, на даний час існують ризики того, що знаходячись на волі обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 можуть переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченим відсутні.

Крім того, при вирішенні даного питання, суд враховує такі обставини як тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими, їх вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність або відсутність родини, відсутність постійного місця роботи, місця проживання в м. Києві, репутацію, майновий стан, відсутність або наявність судимостей.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.177, 199, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції Українистроком на 60 днів, тобто до 05 січня 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя