Справа № 523/233/18
Провадження №1-кс/523/546/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2018 року слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0004926 від 26.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України, про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:
22.02.2018 року до Суворовського районного суду м. Одеси звернувся прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , із клопотанням про накладення арешту на майно.

Згідно клопотання прокурора, досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з рішенням виконкому Одеської міської ради № 414 від 04.09.1986 року та 01.09.1988 року №399, у користуванні Гімназії №7 знаходиться земельна ділянка площею 2,84 га.

З відведеної під будівництво школи території у період 1986-1989 років було здійснено відселення, з виділенням житла власникам будинків за кошти виконкому, розташованих за адресами: АДРЕСА_1 , що належали громадянам на праві приватної власності. До числа відселених увійшли і власники житлових будинків, що і знаходилися за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Одеською міською Радою від 28.12.2001 року було прийнято рішення №3156-ХХІІІ «Про затвердження проекту відведення та надання в приватну власність земельної ділянки площею 0,0950 га, що знаходиться в користуванні у ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель», а також рішення №3157-ХХІІІ «Про затвердження проекту відведення та надання в приватну власність земельної ділянки площею 0,0946 га, що знаходиться у користуванні ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель», і видано два Державні акти на право приватної власності на землю: на ім`я ОСОБА_4 (бланк НОМЕР_1 , виданий Одеською міською Радою 28.02.2002 року); та на ім`я ОСОБА_6 (бланк НОМЕР_2 , виданий Одеською міською Радою 28.02.2002 року).

В подальшому, вказані особи ОСОБА_4 та ОСОБА_6 уклали окремі договори купівлі-продажу вказаних земельних ділянок з ОСОБА_7 , на підставі яких останньому 03.06.2002 року був виданий Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,1896 га, розташованої по АДРЕСА_4 .

Рішенням Суворовського місцевого районного суду м. Одеси від 12.08.2003 року визнано недійсними: Державні акти на право приватної власності на землю: на ім`я ОСОБА_4 (бланк НОМЕР_1 , виданий Одеською міською Радою 28.02.2002 року); та на ім`я ОСОБА_6 (бланк НОМЕР_2 , виданий Одеською міською Радою 28.02.2002 року), договори купівлі-продажу земельних ділянок з ОСОБА_7 , на підставі яких останньому 03.06.2002 року був виданий Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,1896 га, розташованої по АДРЕСА_4 .

В подальшому за наданою ОСОБА_7 генеральною довіреністю від 20.11.2007 року на ім`я ОСОБА_8 , останнім 20.05.2008 року отримувався дублікат державного акту виданого ОСОБА_7 від 28.02.2002 року на право власності на земельну ділянку, та земельна ділянка загальною площею 0,1896 га, розташована за адресою: АДРЕСА_4 , була зареєстрована за ОСОБА_7 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 970173 від 20.05.2008 року, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Крім цього, згідно інформації Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 21.08.2017 року земельній ділянці площею 0.1896 га по АДРЕСА_4 привласнений кадастровий номер :17:028:0001. Цільове призначення ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Власник ОСОБА_7 .

Однак, вивченням документів, які стали підставою отримання дублікату державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 970173 від 20.05.2008 року, встановлено, що паспорт ОСОБА_7 серії НОМЕР_3 виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 02.10.1996 року, а у відомостях у довіреності щодо даних ОСОБА_7 вказано паспорт серії НОМЕР_4 виданий Бобринецьким РВ УМВС України в Кіровоградській області 21.03.2001 року.

Таким чином, невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_4 .

Данні про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 ч.1 КК України 26.09.2017 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004926.

У своєму клопотанні прокурор просить накласти арешт на майно, а саме: земельну ділянку площею 0.1896 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :17:028:0001, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

У судовому засіданні прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 просила задовольнити клопотання.

Дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, дослідивши матеріали поданого клопотання, приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, враховуючи те, що необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене, а також можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, а також перешкоджати у забезпечені цивільного позову, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167-169, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0.1896 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :17:028:0001, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Заборонити до завершення досудового розслідування та судового розгляду вказаного кримінального провадження ОСОБА_7 відчужувати, передавати в користування третім особам, проводити будівельні роботи на вказаній земельній ділянці, а також заборонити службовим особам Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, нотаріусам, реєструвати та посвідчувати вказані угоди та права на земельну ділянку площею 0.1896 га, кадастровий номер :17:028:0001, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_7 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1