Справа №586/601/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/174/18 Суддя-доповідач - Матус

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" квітня 2018 р. колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 на вирок Середино - Будського районного суду Сумської області від 09 жовтня 2017 року яким,

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання, у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

Стягнуто з ОСОБА_7 263,88 грн. в рахунок сплати витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.
ВСТАНОВИЛА:
Як вбачається з вироку суду, 13 травня 2016 року, ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з метою таємного викрадення чужого майна, проник через існуючий отвір в паркані на подвір`я ОСОБА_9 , яка мешкала по АДРЕСА_1 , а надалі через незамкнені двері літньої кухні, розташованої на подвір`ї, проник у середину приміщення кухні, звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_10 на загальну суму 325 грн.

21 лютого 2017 року, близько о 2 год. 30 хвил., ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з метою викрадення чужого майна, через хвіртку, проник на подвір`я ОСОБА_11 , яка мешкала по АДРЕСА_2 . В подальшому, шляхом відкриття вхідних дверей, проник в приміщення сараю, звідки викрав майно потерпілої вартістю 900 грн.

У поданій апеляційній скарзі перший заступник прокурора Сумської області ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки суд, звільняючи ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, на підставі ст. 75 КК України, безпідставно не поклав на обвинуваченого виконання обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, чим допустив неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, що обумовило постановлення неправосудного судового рішення. Тому просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавленні волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки, та поклавши на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В іншій частині вирок залишити без зміни.

Заслухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який згоден з апеляційною скаргою, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за обставин, викладених у вироку, а також правильність юридичної кваліфікації його дій в поданій апеляційній скарзі не оспорюються.

Дії ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно і під сумнів не ставляться.

Разом з цим, доводи прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_7 покарання, ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження і є слушними.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання в разі ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за вчинення інкримінованого злочину, суд першої інстанції в повній мірі дотримався положень ст. 65 КК України і врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, та обставини справи, що пом`якшують покарання, зокрема те, що ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується задовільно, спричинена злочином шкода відшкодована, до обтяжуючих покарання обставин суду відніс вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі цього, суд обґрунтовано дійшов висновку про призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого відповідні обов`язки, перелік яких визначений частинами 1 та 2 цієї норми закону, які суд додатково покладає на осіб, звільнених від відбування покарання.

Отже суд, застосовуючи ст. 75 КК України, в будь - якому випадку повинен був покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України .

Проте суд, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, цих вимог закону не дотримався і, взагалі, вимоги ст. 76 КК України не застосував, тобто неправильно звільнив обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на строк визначений судом першої інстанції з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України та задовольнити таким чином апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419, 420 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Середино - Будського районного суду Сумської області від 09 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_7 скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4