Справа № 308/9459/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про надання тимчасового доступу до речей і документів, -
В С Т А Н О В И В:
Як випливає з клопотання, Ужгородським відділом поліції Головного управління Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 07.09.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002381 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , повідомила, що у її власності знаходиться вантажний автомобіль марки «Mercedes-Benz», червоного кольору, 2006 року випуску, моделі 315 СDI VIN № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 . Вказаний автомобіль вона з чоловіком придбали в 2012 році, а саме привезли із-за кордону, де в подальшому розмитнювали та після розмитнення вказаний автомобіль поклали на облік на своє ім`я. Приблизно в серпні 2016 року вказаний автомобіль її чоловік ОСОБА_5 дав у користування їхньому спільному знайомому ОСОБА_6 , оскільки знав його близько 20 років, перебували у дружніх відносинах. Приблизно в жовтні 2016 року ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_4 , що у автомобілі зламався двигун і він дав його на ремонт до Тячівського району, с. Тячівка або с. Мортош до особи на ім`я ОСОБА_7 . На ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер. Як власник, ОСОБА_5 почав шукати належний йому автомобіль. Після спілкування з ОСОБА_7 їм стало відомо, що ОСОБА_8 продав ОСОБА_9 їхній автомобіль за ціною 6000 доларів США.
В той же час, в ході досудового розслідування допитані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили, що десь у вересні 2016 року (до поломки автомобіля) до них приходив ОСОБА_8 та повідомив, що він втратив технічний паспорт на належний автомобіль та ОСОБА_10 просив, щоб вона йому дала генеральне доручення на користування даного автомобіля, однак ОСОБА_4 відмовилася на дачу генерального доручення. Після чого, вона разом з ОСОБА_8 ходили до МРЕО м. Ужгорода з метою відновлення технічного паспорта на належний нам автомобіль.
На підставі наведеного слідчий просить задовольнити клопотання та надати тимчасовий доступ до автомобіля марки «Mercedes-Benz», червоного кольору, 2006 року випуску, моделі 315 СDI VIN № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), технічного паспорту до автомобіля НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ), ключів до даного автомобіля з можливістю їх вилучення та поміщення на спец майданчику ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_2 .
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив таке задовольнити з підстав викладених у ньому.
На підставі ч. 1 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
Заслухавши пояснення слідчого та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 132 КПК України, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до документів, не допускається, якщо сторона кримінального провадження не доведе, що потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні.
Згідно з вимогами ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про надання тимчасового доступу до речей і документів зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
В той же час, подане клопотання не відповідає вищезазначеним вимогам законодавства, зокрема, не містить інформації чи підстав вважати, у кого у володінні перебувають речі та документи, тимчасовий доступ до яких просить надати слідчий; не обґрунтовано значення таких речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні та можливість використання як доказів відомостей,що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести вказані обставини. Водночас, не обґрунтовано необхідність вилучення зазначених речей і документів.
Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання, беручи до уваги, що слідчим не наведено обґрунтування щодо неможливості без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, тимчасовий доступ до яких просить надати. Окрім того, слідчим не обґрунтовано, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
На підставі наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.
Керуючись ст. ст. 93, 131, 132, 159-164,309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про надання тимчасового доступу до речей і документів відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1