справа №619/180/14-к
провадження №1-кп/619/6/18
ВИРОК
Іменем України

17 квітня 2018 року Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання- ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника- ОСОБА_6 ,

обвинуваченого- ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі кримінальне провадження № 0000446 від 08.03.2013 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, освіта вища, працюючого : ТОВ Астер-М» сервіс-інженер, одруженого, раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 07.03.2013 близько 20.00 години керував технічно справним власним автомобілем «ГАЗ-3110», р.н. НОМЕР_1 та рухався по автодорозі «Харків-Щербаківка» по території Дергачівского району Харківської області у напрямку с. Щербаківка зі сторони м. Харкова.
Під час руху по вказаній дорозі в районі 12 км + 900 м. ОСОБА_7 , діючи необережно, грубо порушив вимоги п.п. 2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
-п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: 6) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну...;
- п.12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»

та допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з одночасним зіткненням з мотоциклом «ІЖ-Юпитер-5», який був без реєстраційного номеру та без включених приладів освітлення, який вони вели попереду нього у попутному напрямку.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих травм помер у лікарні, згідно висновку судово-медичної експертизи №23-ОКБт/13 від 12.04.2013 причиною його смерті стала поєднана черепно-мозкова травма та тупа травма тулубу, яка ускладнилася набряком-набряканням головного мозку, що має прямий причинний зв`язок між отриманими ушкодженнями та причиною смерті, а пішохід ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичної експертизи №165-ОКБ/13 від 14.06.2013 отримав легкі тілесні ушкодження.
Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_7 знаходяться у причинному зв`язку з подією та наслідками, що підтверджується висновком автотехнічної експертизи №653/13 від 18.09.2013 та висновком автотехнічної експертизи №931/13 від 11.12.2013, виразилося в тому, що він, керуючи автомобілем «ГАЗ-3110», проявив неуважність, при виникненні перешкоди для руху у вигляді пішоходів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які вели мотоцикл "ІЖ-Ю-5" попереду нього в попутному напрямку та яких він об`єктивно спроможній був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу та допустив на них наїзд, що спричинило тяжкі наслідки.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав. Пояснив, що він їхав на автомобілі «ГАЗ-3110» по автодорозі «Харків-Щербаківка» у напрямку с. Щербаківка зі сторони м. Харкова зі швидкістю 50-60 км/год.
У світлі фар метрів за 20 побачив об`єкт по середині дороги. За 7-10 м зрозумів, що це мотоцикл. На мотоциклі була одна людина це був ОСОБА_9 . Він лежав на мотоциклі, спав. Він, тобто обвинувачений, застосував екстренне гальмування, виїхав на зустрічну полосу руху, але не зміг уникнути зіткнення. Іншу людину потерпілого ОСОБА_8 - він побачив, коли вийшов зі свого автомобіля. ОСОБА_8 лежав на його, обвинуваченого, смузі руху. Стверджує, що ОСОБА_8 постраждав не від даної дорожньо-транспортної пригоди, тому що він не здійснював наїзд на нього, поскільки побачивши перешкоду, різко виїхав на зустрічну смугу руху і взагалі ОСОБА_8 не бачив. Ділянка, де сталася ДТП, є не досить освітленою. Мотоцикл був без будь-яких освітлюваних приладів. Як пізніше стало відомо, і ОСОБА_9 , і ОСОБА_8 знаходились у стані сильного алкогольного сп`яніння. До даної пригоди котили мотоцикл, який зупинився, поскільки був несправний.

Він, обвинувачений, викликав бригаду швидкої медичної допомоги, співробітників ДАІ. Надав потерпілим допомогу у розмірі близько 3000,00 грн.

Між тим, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується наданими стороною обвинувачення в ході судового розгляду доказами, а саме :

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка повідомила, що очевидцем ДТП вона не була. В той день її чоловік та його знайомий ОСОБА_10 були в нетверезому стані, були на поминках. Їй відомо, що мотоцикл стояв на обочині дороги. Місце ДТП було досить освітлене, мотоцикл неможливо було не побачити;

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що в результаті ДТП загинув його брат ОСОБА_8 . Про ДТП йому повідомила дружина його брата. У лікарні його брат ОСОБА_11 помер. Зі слів знайомого ОСОБА_12 ОСОБА_13 , який також знаходився у лікарні після вказаного вище ДТП, вони з ОСОБА_14 стояли на узбіччі дороги, так як мотоцикл вийшов з ладу, в той час відбулась ДТП.

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що 07.03.2013р. він знаходився на чергуванні у Дергачівському районному відділі міліції. Близько 21.30 год. за вказівкою чергового Дергачівського РВ він з слідчо-оперативною групою виїхав на місце ДТП на а/ш Харків-Щербаківка в районі 13 км. На місці ДТП був пошкоджений автомобіль ГАЗ, який знаходився на дорозі. З лобового скла, фар авто був осип скла. На правій обочині дороги знаходився мотоцикл ІЖ-Ю-5. Він у присутності водія ОСОБА_7 та двох понятих проводив огляд місця пригоди, склав схему ДТП;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що 07.03.2013г. він був у ОСОБА_12 вдома, де вони розпивали спиртні напої. ОСОБА_16 подзвонив знайомий і попросив, щоб той забрав його з с.Лісне Дергачівського району. Він поїхав з ОСОБА_17 . Фрундін був за кермом мотоцикла ОСОБА_18 , він, ОСОБА_9 , сидві позаду нього. Вони поїхали близько 19.00 год., на вулиці темніло. У мотоцикла почав сідати акумулятор і він зупинився. Вони вирішили повертатись додому. ОСОБА_8 товкав мотоцикл за допомогою керма, тобто вів мотоцикл, він же, ОСОБА_9 , товкав мотоцикл позаду нього. Коли товкали - сам мотоцикл та коляска були на проїзджій частині. Як сталась дорожньо-транспортна пригода не пам`ятає;

- показаннями свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що 07.03.2013р. він працював в с.Пятихатки до 20.00 год. Після роботи він подзвонив ОСОБА_16 і попросив його забрати, так як автобусів не було. Він пішов на зустріч по дорозі. Через деякий час йому подзвонив ОСОБА_11 і повідомив, що на мотоциклі сів акумулятор, що вони стоять на узбіччі дороги, попросив, щоб він їх забрав на своєму мотоциклі. Прийшовши додому, він взяв свій мотоцикл та поїхав шукати ОСОБА_20 . Біля кафе «Автогриль» він побачив, що відбулась ДТП, побачив розбитий мотоцикл ОСОБА_12 , машину ГАЗ. ОСОБА_11 лежаві нав землі, мотоцикл був на обочині, авто на дорозі;

-показаннями свідка ОСОБА_21 , який пояснив, що 07.03.2013р. о 20.00 год. він їхав додому у с.Лісне. У с.Руська ОСОБА_22 він бачив, як двоє чоловіків товкали мотоцикл. Робили це мляво, так як знаходились у стані алкогольного сп`яніння. Фари, габаритні вогні на мотоциклі не світились. Один з чоловіків товкав мотоцикл збоку. В цей час наближався попутний автомобіль, який здійснив наїзд на мотоцикл, але він намагався уникнути зіткнення, так як почав з`їжджати на зустрічну полосу. Чоловіків, які товкали мотоцикл, розкидало у різні боки. Водій авто викликав швидку допомогу та ДАІ;

- показаннями свідка ОСОБА_23 , який пояснив, що у березні 2013 р. ввечері знаходився біля ресторану «Козирна карта» в с.Р.Лозова та бачив, що в сторону м.Харкова іхав мотоцикл ІЖ червоного кольору без ввімкнених фар, габаритів. Приблизно через 1 год бачив, як в сторону с.Руська Лозова чоловік товкає даний мотоцикл . Ще через 30 хвилин він побачив, що на дорозі стояв автомобіль з аварійним світлом. Бачив, що на дорозі лежав чоловік в темному одязі.
- даними з протоколу огляду місця ДТП від 07.03.2013, відповідно до якого на автодорозі Харків-Щербаківка, 12 км+900 м здійснювався огляд місця ДТП в ясну погоду в нічний час без опадів, де авто ГАЗ рухався в напрямку с.Щербаківка. Автомобіль ГАЗ має пошкодження передньої частини, мотоцикл - передньої та задньої частини, знаходиться на правому узбіччі.

- даними з протоколу слідчого експерименту від 22.11.2013, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_4 , в ході якого обвинувачений підтвердив свої показання;
- даними з протоколу слідчого експерименту від 29.11.2013, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_4 , в ході якого обвинувачений підтвердив свої показання;
- висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 № 23-ОКБт/13 від 13.03.2013, відповідно до якого ОСОБА_8 , 1974 року народження, 07.03.2013р. о 21 год. 15 хв. машиною швидкої допомоги було доставлено до КЗОЗ «ОКЛ ЦЕМД та МК», та госпіталізовано у відділення політравми, де після лабораторних та клінічних дослідів, а також оперативних втручань встановлено діагноз: «Важка поєднана черепно-мозкова, торако-абдоминальная, скелетна травма: Гостра закрита важка черепно-мозкова травма. Множинні рани лобової області, зліва та справа, спинки носа. Забиття головного мозку важкого ступеню з переважною поразкою стволових структур. Набряк ствола головного мозку, субарахноїдальний крововилив. Забиття шийного відділу хребта. Закрита травма грудної клітки, забиття грудної клітки. Забиття правої легені? Аспіраційний синдром. Закрита тупа травма живота, двомоментний розрив селезінки, розриви 7-8 сегментів печінки, гематоми брижі тонкого та товстого кишковика, динамічний та посттравматичний парез кишковика. Гемоперитонеум І - II ст. Правосторонній мінімальний гідроторакс. Забиття м`яких тканин тулуба, кінцівок. Закритий перелом великого рожка лівої стегнової кістки, осколковий перелом проксимального метадіафіза лівої стегнової кістки зі зміщенням фрагментів. Травматичний шок III ст. 188 60 балів. Поліорганна недостатність, гостра серцево-легенева, ниркова недостатність. Супутній: Алкогольне сп`яніння (клінічно).». 13.03.13р. 12:10 год., не дивлячись на реанімаційні заходи, констатована біологічна смерть.
Ушкодження могли утворитися незадовго до госпіталізації хворого в стаціонар, від не однократної ударної дії тупих твердих предметів, індивідуальні властивості котрих^ не відобразились в ушкодженнях, та могли бути заподіяні в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Синці та садна на грудній клітині та кінцівках, як окремо, так і сукупно, - за ступенем тяжкості відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження (згідно п. п. 2.3.2 п. 2.3.5 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. № 6).
Закритий осколковий перелом верхньої третини лівої стегнової кістки відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я (згідно п.2.2.1.в., п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. № 6).
Закрита важка черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів під мозкові оболонки, шлуночки та тканину головного мозку, яка ускладнилась набряком-набряканням головного мозку - носить ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (згідно п. 2.1.2 п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. № 6).
Закрита тупа травма живота у вигляді розривів печінки, селезінки, та крововиливу у черевну порожнину - носить ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (згідно п. 2.1.2 п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. № 6).
Також при судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_8 виявлено захворювання легень -туберкульоз, яке до причини смерті відношення не має.
1 .Причиною смерті гр. ОСОБА_8 стала поєднана вищевказана черепно-мозкова травма та тупа травма тулуба, яка ускладнилася набряком-набряканням головного мозку, що має прямий причинний зв`язок між отриманими ушкодженнями та причиною смерті.
5.При судово-медичному дослідженні крові гр. ОСОБА_8 знайдено етиловий спирту кількості -2,33 %о.Така концентрація алкоголю в крові, по даним офіційної таблиці, відноситься до алкогольного сп`яніння середнього ступеню;
- висновком транспортно- трасологічної експертизи № 305/13 від 06.07.2013р., згідно якого в момент первинного контакту права передня частина автомобіля ГАЗ-3110 контактувала із задньою частиною мотоцикла. Судячи з наявних ушкоджень на транспортних засобах, в момент первинного контакту права передня частина автомобіля ГАЗ-3110 контактувала із задньою частиною мотоцикла ІЖ-Ю-5. Якщо виходити з протоколу огляду місця ДТП, зі схеми та фото таблиці до нього і механічних пошкоджень транспортних засобів, місце їх зіткнення розташовувалося на ділянці дороги, розташованої між правою передньою частиною автомобіль ГАЗ-3110 та задньою частиною мотоцикла ІЖ-Ю-5.
В зв`язку з обставинами, вказаними в дослідницькій частині висновку, більш точно вказати розташування місця зіткнення транспортних засобів (у вигляді геометричної точки) не представляється можливим. В момент первинного контакту кут між поздовжніми осями автомобіля ГАЗ-3110 та мотоцикла ІЖ-Юпітер-5 складав приблизно 15.. 20° ( схема № 1 в дослідницькій частині висновку).
- показаннями експерта ОСОБА_24 , відповідно до яких він підтвердив висновок транспортно- трасологічної експертизи від 06.07.2013.

- даними із протоколу проведення слідчого експерименту від 12.09.2013, який проводився за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_21 , в ході якого свідок ОСОБА_21 підтвердив свої покази.

- висновком автотехнічної експертизи № 653/13 від 18.09.2013р., згідно якого:

в даній дорожній ситуації водій автомобіля «ГАЗ-3110» ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2 і 12.3 Правил дорожнього руху України.
2.В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «ГАЗ-3110» ОСОБА_7 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.
3,4. З причин, зазначених у дослідницькій частині висновку, для оцінки дій власника мотоцикла «ІЖ-Юпітер-5» ОСОБА_8 , як пішохода, не потрібно застосування спеціальних технічних знань;
- висновком автотехнічної експертизи № 931/13 від 11.12.2013р., згідно якого:

в даній дорожній ситуації водій автомобіля «ГАЗ-3110» ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2 і 12.3 Правил дорожнього руху України.
В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «ГАЗ-3110» ОСОБА_7 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.
В розглянутому в дослідницькій частині випадку, водій, який керував мотоциклом «ІЖ-Юпітер-5» ,повинен був діяти відповідно до вимог п. 19.4 Правил дорожнього руху України.
В розглянутому в дослідницькій частині випадку, в діях водія, який керував мотоциклом «ІЖ-Юпітер-5» вбачаються невідповідності вимогам п. 19.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.
- показаннями експерта ОСОБА_25 , відповідно до яких він підтвердив висновки автотехнічних експертиз від 18.09.2013 та від 11.12.2013.

- висновком судово-медичної експертизи № 437-МК/13 від 25.11.2013, відповідно до якого на представлених предметах одягу трупа ОСОБА_8 виявлені наступні пошкодження:
- куртки - множинні поздовжні і поперечні роз`єднання тканини лицьового і утеплювального шарів лівого рукава, у вигляді розрізів і розривів, що утворилися, найбільш ймовірно, при наданні медичної допомоги;
- множинні однотипні наскрізні розриви тканини і шару, що утеплює на задньо- внутрішній поверхні лівого рукава, в нижньому і середньому відділах;
- множинні наскрізні розриви всіх шарів тканини на спинці куртки, в середньому і нижньому відділах, лінійної і «Г» -образної форм, з вертикальним і горизонтальним довжинними і клаптевими краями, наявністю по краях найбільшого клаптикового розриву тканини спинки, в нижньому відділі, що впровадили в структуру ткацького переплетення частинок і грудочок речовини червоного кольору, схожих на фарбу;
- множинні горизонтальні лінійні розриви тканини і підкладкового матеріалу на задній поверхні правого рукава, в середньому відділі. Перераховані вище розриви тканини куртки, утворилися від їх перерозтягнення, в тому числі і при зачепленні за виступаючі краї тупих твердих предметів під час динамічного контакту.
- брюк - «Г» -подібний і лінійний розриви тканини на задній половинці брюк зліва, в області нижнього краю лівої накладної кишені, що утворилися від їх перерозтягнення, в тому числі і при зачепленні за виступаючі краї тупих твердих предметів під час динамічного контакту.
На представлених півчобітках будь-яких свіжих механічних пошкоджень, крім слідів побутового зносу, не виявлено.
Перераховані вище пошкодження одягу ОСОБА_8 могли утворитися в ході дорожньо-транспортної пригоди в результаті взаємодії рухаючогося автомобіля із стоячим мотоциклом.
Під час первинного контакту рухаючогося легкового автомобіля «ГАЗ-3110», д.н. НОМЕР_1 із стоячим мотоциклом з коляскою, ОСОБА_8 міг перебувати в сидячому положенні на сидінні мотоцикла, при цьому він був звернений до рухаючогося транспортному засобу переважно задньою поверхнею тіла.
При дослідженні одягу і взуття відбитків протектора колеса (коліс) транспортного засобу, що свідчать про перекочування його (їх) через одяг і взуття не встановлено.
- висновком комплексної судово-медичної та авто технічної експертизи № 376-КЕ/2013/11819 від 25.11.2013, відповідно до якого на підставі даних судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження за № 0000446 від 08.03.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, враховуючи дані із наданої медичної документації, у відповідь на поставлені питання експертна комісія дійшла наступних висновків.
1.У ОСОБА_8 мали місце наступні тілесні ушкодження:
-голови: травма голови у вигляді субарахноідальних крововиливів (крововиливів під м`якими мозковими оболонками) в ділянці потиличних долей та мозочка, крововилива у м`які покрови голови з боку їх внутрішньої поверхні в тім`яних областях з переходом на центр потиличної області з наявністю множинних саден в правій тім`яній області (7 саден), садна прямокутної форми в лівій тім`яній області на 5 см від проекції стріловидного шва і правим кінцем в проекції вінцевого шва, садна овальної форми в лобній області зліва на 2см від умовної серединної лінії та на 2см вище проекції середньої третини лівої надбрівної дуги, садна неправильної овальної форми в лівій вилицюватій області з переходом на зовнішній край нижнього повіка лівого ока, множинних переривчастих саден в лівій скроневій області на 5см від зовнішнього кута лівого ока, садна неправильної овальної форми на спинці носа, садна округлої форми на лівому крилі носа, садна лінійної форми, орєнтованого вертикально, на лівій щоці, множинні садна на лівій вушній раковині;
-грудної клітки та живота: травма грудної клітини, живота у вигляді крововиливів у брижу поперечно-ободової кишки в середньому та нижньому відділах, дванадцятипалої кишки, переривчастих крововиливів у брювсу тонкого кишківника, крововилива у черевну порожнину (близько 1200мл крові) в ділянці правого та лівого піддіафрагмального простору, підкапсульної гематоми з лінійним розривом селезінки у ділянці її воріт, лінійного ушкодження передньої стінки шлунку по великій кривизні в нижній третині та лінійного ушкодження стінки поперечно-ободової кишки, розривів капсули та паренхими правої долі печінки по діафрагмальній поверхні (в 7-му та 8-му сегментах), ділянок забою правої легені (рентгенологічно) з наявністю садна неправильної трикутної в проекції 8, 9, 10 лівих ребер по середній пахвовій лінії;
- кінцівок: а) права верхня кінцівка: синець та садно на його тлі в області проекції правого променево-зап`ясткового суглоба на рогинальній поверхні, синець овальної форми на тильній поверхні правої кисті в області основної фаланги 1-го пальця, садно неправильної овальної форми на тильній поверхні правої кисті в області основних фаланг 2 та 3-го пальців; б) ліва верхня кінцівка: садно овальної форми на розгинальній поверхні передпліччя в нижній третині, по одному садну на тильній поверхні лівої кисті в області основних фаланг 3-го та 4-го пальців; в) права нижня кінцівка: садно овальної форми в області проекції колінного суглобу по передній поверхні, садно неправильної округлої форми форми в області проекції колінного суглобу по зовнішній поверхні, синець та садно на його тлі на зовнішній поверхні правої гомілки в середній третині; г) ліва нижня кінцівка: садно овальної форми в області проекції колінного суглобу по передній поверхні, садно овальної форми в області проекції колінного суглобу по передньо-внутрішній поверхні, крупносколковий перелом верхньої третини лівої стегнової кістки в ділянці гребеш міжрожка.
2. Причиною смерті ОСОБА_8 стала сукупна тяжка тупа травма голови, тулуба, лівої нижньої кінцівки та її незворотні ускладнення. Таким чином, між отриманими ОСОБА_8 тілесними ушкодженнями та настанням смерті є причинний зв`язок.
10. За час перебування ОСОБА_8 в стаціонарі КЗОЗ «ОКБ - ЦЕМД та МК» йому була проведена бітемпоральна діагностична краніотомія, діагностична лапаротомія, ревізія черевно порожнини, спленектомія, тампонування печінки та ложа селезінки, трансназальна інтубаці тонкого кишківника, дренування черевної порожнини. Утворені при цих видах медичної допомоги оперативні доступи не можна вважати тілесними ушкодженнями, і їх не можна розглядатися як ті, що впливали на стан здоров`я ОСОБА_8 та настання його смерті.
11. Будь-яких даних про наявність в області травм включення сторонніх речовин (фарби, металу, піску) в медичній документації та при судово-медичній експертизі трупу не зазначено.
15. Характер і локалізація тілесних ушкоджень, встановлених у ОСОБА_8 виключають можливість їх утворення без зіткнення з частинами автотранспорту в результаті падіння на площині («з висоти власного зросту»).
Враховуючи механічні пошкодження на даних транспортних засобах (автомобілі ГАЗ 3110 р.н. НОМЕР_1 та мотоциклі з коляскою ІЖ Ю-5 , характер та локалізацію тілесних ушкоджень на тілах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також механічні пошкодження на одязі потерпілого ОСОБА_8 , механізм їх утворення можна уявити наступним.
В момент первинного контакту автомобіль під кутом близько 0° своєю передньою правою частиною контактував з задньою частиною мотоциклу (в районі заднього крила та задньої лівої частини коляски останнього). Внаслідок цієї взаємодії мотоцикл отримав прискорення, вектор навантаження якого був направлений вперед в напрямку руху автомобіля. При цьому утворилися деформації на правій передній частині автомобіля і задній частині мотоцикла і його коляски. З урахуванням розташування зони контакту на мотоциклі, він почав пересуватися вперед та праворуч за рухом годинникової стрілки. В цей проміжок часу ОСОБА_8 , найвірогідніше за все, був розташований вертикально чи знаходився у положенні близькому до цього позаду коляски мотоциклу та праворуч від правого переднього кута автомобіля, в результаті чого виступаючою деформованою частиною правого крила автомобіля(див. фотознімки 13, 15, 16 у «Висновку» № 305/13 від 06.07.2013) відбувся динамічний тангенційний контакт з задньою поверхнею лівого стегна потерпілого (що знаходилось у положенні відведення) у верхній третині. Внаслідок такої взаємодії у потерпілого утворився закритий чрезвертельний перелом (абдукційний) лівої стегнової кістки та механічні пошкодження (розриви тканини) на задній половинці штанів зліва, а тіло потерпілого було переміщено праворуч від правої сторони автомобіля також за ходом годинникової стрілки з подальшим падінням на мотоцикл, що пересувався в цьому ж напрямку та контактом передньою черевною стінкою і головою з виступаючими частинами мотоцикла, що призвело до утворення закритої травми органів черевної порожнини.
Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, встановлених у ОСОБА_9 , можна вважати, що вони утворилися в період часу, коли він знаходився в вертикальному чи близькому до нього положенні, ліворуч мотоцикла, утримуючись руками за його кермо. З моменту динамічного контакту автомобіля з мотоциклом його тіло пересувалось зпереду назад, а далі - в зворотньому напрямку з розвертанням справа наліво (проти руху годинникової стрілки) з подальшим падінням ліворуч від мотоциклу та ковзанням по дорожьому покриттю. Наявність незначних тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 вказує на розташування його поза зоною вектора травмуючої сили.
- показаннями експерта ОСОБА_26 , відповідно до яких вона підтвердила висновок комплексної судово-медичної та авто технічної експертизи № 376-КЕ/2013/11819 від 25.11.2013

- показаннями експерта ОСОБА_27 відповідно до яких він підтвердив висновок комплексної судово-медичної та авто технічної експертизи № 376-КЕ/2013/11819 від 25.11.2013.

- висновком судової фізико-хімічної експертизи № 4335 від 19.08.2016, відповідно до якого на поверхні тканини спинки представленої куртки потерпілого Фрундіна виявлені нашарування лакофарбового покриття червоного кольору на основі алкідних смол.

На поверхні представлених на дослідження речей та предметів взуття, а саме: штанів (джинсів), джемперу, фуфайки (футболки), спортивних брюк, светра та чоловічих чобіт, будь-яких нашарувань, схожих на лакофарбове покриття, немає.

- висновком додаткової судової фізико-хімічної експертизи № 4314 від 12.01.2018 відповідно до якого

Нашарування лакофарбового покриття червоного кольору, виявлені на поверхні тканини спинки куртки потерпілого ОСОБА_8 , мають спільну групову належність з шаром червоного кольору лакофарбового покриття мотоциклу ІЖ-Юпітер-5.

Таким чином, суд, дослідивши та перевіривши в судовому засіданні докази, які у відповідності зі ст.ст. 85, 86 КПК України є належними та допустимими, оцінюючи їх у своїй сукупності, приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 та його дії, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України.

Разом з тим, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що твердження обвинуваченого та його захисника про відсутність в діях обвинуваченого складу інкримінованого злочину, про що свідчать, на їх погляд, недоліки досудового слідства : порушення права на захист, неврахування вини пішоходів у ДТП, неврахування тих фактів, що останні були нетверезими, транспортний засіб був незареєстрований, несправний, без освітлення, порушення при проведенні слідчого експерименту, внаслідок чого всі висновки експертиз, проведених після нього, є недопустимими доказами, інші порушення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки спростовані доказами, добутими в ході судового розгляду.

При цьому суд відмічає, що деякі докази, такі, як показання свідків, містять незначні розбіжності, які при цьому є несуттєвими, оцінюються судом як такі, що надані після спливу значного проміжку часу після скоєного, пояснюються різницею у можливостях сприйняття конкретними особами подій та фактів, що залежить від рівня розвитку, віку, інших чинників.

У зв`язку з наведеним суд не вбачає підстав для постановлення виправдувального вироку суду, на чому наполягали обвинувачений, його захисник.

Вивченням даних про особу ОСОБА_7 встановлено, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання,працює, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується виключно позитивно.

Обставин, що пом`якшують покарання винуватого ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставина, що обтяжує покарання винуватого ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. 67 КК України - тяжкі наслідки.
Відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, які обтяжують, пом`якшують покарання, при цьому призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Таким чином, при призначенні покарання ОСОБА_7 суд відповідно до вимог ст.65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставину, яка обтяжує покарання, а також дані про особу обвинуваченого.
Згідно ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у своїй постанові від 01 лютого 2018 року (справа №634/609/15-к, провадження №51-658 км17) зазначив, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Також суд враховує роз`яснення п. 20 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в яких зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також особу винного.

Отже, крім зазначеного вище суд враховує поведінку обвинуваченого після скоєного злочину : викликав швидку медичну допомогу, працівників міліції, частково, не в значному розмірі. відшкодував збитки; поведінку та дії потерпілого та свідка ОСОБА_9 до даної події: знаходились у стані алкогольного сп`яніння, в темну пору доби без будь-яких освітлювальних приладів переміщувались на технічно несправному транспортному засобі, внаслідок поломки товкали мотоцикл, згідно висновку авто-технічної експертизи в діях водія мотоцикла мали місце порушення ПДР України, які знаходяться у причинному зв`язку з ДТП.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити винному ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі у межах санкції даної статті, але із застосуванням ст. 75 КК України та вважає доцільним застосування до нього позбавлення права керувати транспортними засобами, в межах санкції частини цієї статті, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Заявлений потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у розмірі 300 000,00 гривень суд вважає можливим задовольнити частково, виходячи з вимог розумності та справедливості і стягнути 80 000,00 грн, враховуючи тяжкість перенесених та існуючих моральних страждань, з врахуванням також обставин справи, даних про обвинуваченого, зазначених вище.
Вимоги щодо стягнення понесених витрат на лікування та поховання ОСОБА_8 у розмірі 100 000.00 грн. задовольнити частково, а саме в частині понесених витрат на поховання, що підтверджується розрахунком-замовленням КП «Ритуал» у розмірі 2492,93 грн., а також витратами на поминки у зв`язку з похованням 14973,00, а всього 17 465,93 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача не підлягають задоволенню в межах розгляду кримінального провадження, оскільки це не є матеріальними збитками, моральною шкодою.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 20.12.2013 (справа №640/22712/13 к) було накладено заборону на автомобіль ГАЗ-3110, реєстраційний номер № НОМЕР_1 .
Арешт підлягає скасуванню.
Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з іспитовим строком 3 роки.

Зобов`язати ОСОБА_7 на підставі ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В часткове задоволення позовної заяви стягнути з ОСОБА_7 в рівних частинах на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_4 матеріальні збитки 17 465,93 грн., 80 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 97 465,93 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз:

-транспортно-трасологічної № 305/13 від 06.07.2013- 2200,5 грн;

-автотехнічної № 653/13 від 18.09.2013 586.8 грн;

-автотехнічної № 931/13 від 11.12.2013 585,8 грн;

-фізико-хімічної № 4335 від 19.08.2016 4404.00 грн;

-фізико-хімічної № 4314 від 12.01.2018 8008.00 грн;

Арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харків від 20.12.2013 - скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1