Справа пр. №1-кс/756/2001/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2017 року м. Київ
Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 про поновлення строку на звернення до суду та арешт майна,
в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції м. Києва ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку на звернення до суду та арешт майна.
Під час огляду місця події 09.10.2017 за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 46, слідчим СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві було виявлено та вилучено наступне майно: пристрій сірого кольору, ззовні схожий на пульт сигналізації «Scher-Khan», поліетиленовий пакет білого кольору, у якому знаходилася жіноча шуба чорного кольору, жіночі босоніжки бордового кольору, жіночий спортивний костюм марки «Adidas», жіноча сукня та переносний акумулятор для мобільного телефону «Power Bank» коричневого кольору.
Крім того, під час затримання ОСОБА_5 09.10.2017, у останнього вилучено мобільний телефон марки «IPhone» модель «A1524» у корпусі сірого кольору.
Постановами слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 10.10.2017 вищевказане майно визнане речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а тому, покликаючись на ч. 3 ст. 170, ч. 5 ст. 171 КПК, слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, поновивши йому строк на звернення до суду з клопотанням про арешт цього майна.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання про накладення арешту, просили суд його задовольнити.
Володілець майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відтак, суд ухвалив розглянути справу за відсутності прокурора, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду клопотання про накладення арешту на майно.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, позаяк сторони кримінального провадження не заявляли відповідного клопотання.
Заслухавши думку слідчого та прокурора, дослідивши клопотання, копії наданих документів, слідчим суддею встановлено наступне.
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження за 0009358 від 09 жовтня 2017 року внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Під час огляду місця події 09.10.2017 за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 46, слідчим СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві в порядку ст. 167 КПК України тимчасово вилучено майно, а саме: пристрій сірого кольору, ззовні схожий на пульт сигналізації «Scher-Khan», поліетиленовий пакет білого кольору, у якому знаходилася жіноча шуба чорного кольору, жіночі босоніжки бордового кольору, жіночий спортивний костюм марки «Adidas», жіноча сукня та переносний акумулятор для мобільного телефону «Power Bank» коричневого кольору.
Крім того, під час затримання ОСОБА_5 09.10.2017, у останнього вилучено мобільний телефон марки «IPhone» модель «A1524» у корпусі сірого кольору.
Ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції м. Києва ОСОБА_4 від 10 жовтня 2017 року жіночу шубу чорного кольору, жіночі босоніжки бордового кольору, жіночий спортивний костюм чорно-сірого кольору марки «Adidas», жіночу сукню та переносний акумулятор для мобільного телефону коричневого кольору визнані речовими доказами у кримінальному провадженні за № 0009358.
Постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції м. Києва ОСОБА_4 від 10 жовтня 2017 року мобільний телефон марки «IPhone» модель «A1524» у корпусі сірого кольору «IMEI НОМЕР_3 » визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0009358.
Постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції м. Києва ОСОБА_4 від 10 жовтня 2017 року пристрій сірого кольору, ззовні схожий на пульт сигналізації «Scher-Khan» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0009358.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
У силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення від 24 січня 1994 року) ЄСПЛ зазначив, не є порушенням ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції накладення арешту на майно під час здійснення досудового розслідування, у випадку, якщо такий інститут передбачений відповідним національним законом, і він спрямований не на позбавлення особи права власності на майно, а лише користування ним.
За приписами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З урахуванням вищевикладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів вважаю, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.
Відповідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
У судовому засіданні слідчим та прокурором доведено, що строк для звернення до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна пропущено з поважних причин. Відтак, слідчий суддя вважає, що цей строк слід поновити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 117, 167, 170, 171, 172, 173, 234, 236, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , про поновлення строку на звернення до суду та арешт майна задовольнити.
Поновити слідчому СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 строк на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0009358 від 09 жовтня 2017 року.
Накласти арешт на пристрій сірого кольору, ззовні схожий на пульт сигналізації «Scher-Khan», жіночу шубу чорного кольору, жіночі босоніжки бордового кольору, жіночий спортивний костюм чорно-сірого кольору марки «Adidas», жіночу сукню та переносний акумулятор для мобільного телефону коричневого кольору, мобільний телефон марки «IPhone» модель «A1524» у корпусі сірого кольору «IMEI НОМЕР_3 ».
Тимчасово заборонити будь-яким особам розпоряджатись вказаними речами.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 .
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору і слідчому та не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати іншим заінтересованим особам, які не були присутні при її проголошенні.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1