Справа № 161/8576/17
Провадження № 1-кп/161/489/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 21 вересня 2017 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001489, що надійшло з Луцької місцевої прокуратури 01.06.2017 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньо-спеціальною освітою, офіційно неодруженого, на утриманні перебуває малолітня дитина, українця, гр.України, раніше судимого, зокрема:

1. 28.01.1997 року Рівненським міським судом за ч.3 ст.81 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст..46-1 КК України звільнений від відбуття покарання на 1 рік та 6 місяців;

2. 13.03.2003 року Рівненським міським судом за ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.229-6, ст.70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;

3. 30.10.2007 року Рівненським міським судом за ст.15 ч.2 ст.186 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

4. 11.06.2009 року Костопільським районним судом Рівненської області за ч.2 ст. 85, ст.71 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі,;

5. 27.07.2009 року Рівненським міським судом за ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

6. 27.10.2009 року Рівненським міським судом за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

7. 26.08.2014 року Сарненським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.27 ч.2 ст.307, ст.71 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців 10 днів позбавлення волі. 26.12.2016 року звільнений місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 28.03.2017 року близько 15.20 годині, знаходячись в приміщенні квіткового контейнеру № 2/3 ПП « ОСОБА_5 », що на Варшавському ринку м. Луцька по вул. Карпенка Карого, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю продавця консультанта ОСОБА_7 , повторно таємно викрав із шухляди столу грошові кошти в сумі 1200 гривень, чим приватному підприємцю ОСОБА_5 було завдано матеріальних збитків на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, спрямованими на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст.185 ч.2 КК України.

Під час судового провадження між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 , зокрема 21 вересня 2017 року укладена угода про примирення. Згідно з угодою сторони погоджуються, про відсутність на час складання угоди матеріальних і моральних претензій з боку потерпілої ОСОБА_5 та на об`єм визнання вини обвинуваченим. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначене покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 4 місяців арешту.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. ст. 75, 76 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Угоду від 21 вересня 2017 року по кримінальному провадженні №0001489 про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 - затвердити.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначити покарання у виді у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 залишити попередній у вигляді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

ГОЛОВУЮЧИЙ: