Справа № 635/6599/17
Номер провадження 1-кп/635/890/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2017 року с. Покотилівка.

Харківський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000759 від 24.09.2017 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мальдак Сусуманського району Магаданської області, росіянина, громадянина України, освіта вища, не працює, раніше не судимого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Бабаї Харківського району Харківської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, розлучений, раніше судимий: 23.09.1992 року Кам`янець-Подільським міським судом Хмельницької області за ч.3 ст. 81, ч.3 ст. 140, 17, ч.3 ст. 140, ч.2 ст. 141, ч.2 ст. 215, ч.3 ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк шість років, звільненого з місць позбавлення волі 11.09.1996 року умовно-достроково на невідбутий строк один рік чотири місяці шість днів; 22.07.1997 року Кам`янець-Подільським міським судом Хмельницької області за ст.ст. 86-1, 44, 43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років десять місяців шість днів, звільненого з місць позбавлення волі 23.07.2002 року умовно-достроково, на невідбутий строк сім місяців дев`ять днів; 15.06.2009 року Апеляційним судом Хмельницької області за ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 289, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців, звільненого з місць позбавлення волі 21.10.2011 року за відбуттям строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи раніше знайомим з ОСОБА_5 , вступив з останнім у злочинну змову на таємне викрадення чужого майна.

23.09.2017 року в обідній час ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_5 на Карачівському Шосе біля кіоску Кулиничі, який розташований перед в`їздом до сел. Бабаї, Харківського району, Харківської області та у ході розмови ОСОБА_5 повідомив, що в нього є інформація, що в гаражі, який розташований у сел. Пісочин знаходиться нова автомобільна гума у великій кількості. Після чого у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник намір на викрадення із вказаного гаражу автомобільної гуми.

23.09.2017 року біля 21.00 години згідно попередньої домовленості ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 на автомобілі марки ВАЗ 21114 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням останнього, взявши всі необхідні інструменти, які планували використати для злому та проникнення до гаражного приміщення, попрямували у напрямку сел. Пісочин, Харківського району Харківської області.

Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 24.09.2017 біля 02.00 годин, рухаючись на вказаному автомобілі, прибули в сел. Пісочин Харківського району Харківської області та проїхавши пров. Донський через 150 метрів, звернули вправо у бік лісового насадження та проїхавши 20 метрів зупинили автомобіль.

Далі ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 взяли з автомобілю заздалегідь заготовлені для проникнення до гаражного приміщення два металевих ломи та рушили в бік пров. Донського після чого пішли з заднього боку ряду гаражів, поки не дійшли до п`ятого по ходу руху гаражу, побудованого із шлакоблоків сірого кольору.

Після чого ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 з метою проникнення всередину гаража по черзі, металевими ломами, почали розбивати задню стінку гаражу, наносячи удари ломами у лівий цементний шов стіни доти, поки не з`явився отвір у лівій частині задньої стіни гаражу.

Потрапивши до гаражу ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне заволодіння чужим майном, витягли за межі гаражу належне ОСОБА_7 майно, а саме: 5 коробок з чоловічим взуттям кустарного виробництва Paolla summer shoes Made in Ukraine та Roksol, у кожному з яких знаходилось по 8 пар черевиків, а всього 40 пар взуття, вартістю 125 гривень за одну пару, та запаковану коробку з витяжкою PYRAMIDA TL glass 60 вартістю 2354 гривень, а всього згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2 від 13.10.2017 року на загальну суму 7354,00 гривень.

Через деякий час на місце події прибув потерпілий ОСОБА_7 разом зі своїм товаришем, оскільки спрацювала встановлена у гаражі сигналізація, а ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 усвідомивши, що їх протиправні дії викрито, залишили місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки їх протиправні дії були викриті потерпілим, а ОСОБА_5 , намагаючись втекти з місця вчинення кримінального правопорушення - злочину, був затриманий потерпілим.

Зазначені обставини ніким із учасників судового провадження не оспорювались.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, визнали повністю, щиро розкаялися у скоєному, пояснили про вчинення кримінального правопорушення при викладених вище обставинах.

Покази обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особи обвинувачених, а також тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів.

Суд вважає винуватість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в скоєнні правопорушення повністю доведеною і їх дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, оскільки вони скоїли закінчений замах на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особи винних та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд не вбачає.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Суд враховує, що:

- обвинувачений ОСОБА_4 є громадянином України, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за попереднім місцем роботи на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

- обвинувачений ОСОБА_5 є громадянином України, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Велес Авто».

Суд знаходить, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в своїй сукупності не є виключними та істотно не знижують ступінь тяжкості скоєних правопорушень, не знижують суспільну небезпеку правопорушень до рівня, що виходить за межи, встановлені у санкції ч.3 ст. 185 КК України, покарань, що виключає застосування до обвинувачених положень статті 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Одночасно, суд, враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , здійснили закінчений замах на злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, знаходить необхідним, застосувавши положення ст. 68 ч.3 КК України, призначити їм покарання у розмірі не більше двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією частини третьої ст. 185 КК України.

Відповідно до абзацу 17 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічні характеристики обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

З досудової доповіді, що складена представником персоналу органу пробації Харківського районного відділу з питань пробації Північно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 20.11.2017 року вбачається, що:
- ОСОБА_4 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, з рідними та близькими перебуває у дружніх відносинах, конфліктів не виникає, при можливості намагається допомагати рідним та близьким, веде себе посередньо, алкогольними напоями не зловживає, наркотичних речовин не вживає, з особами, які ведуть антисоціальний спосіб життя зв`язків не підтримує, від сусідів скарги не надходили, проживає в квартирі, проблем з житлом не має, має неповнолітню дитину та дружину, які проживають разом з ним, тимчасово не працює, має готовність змінити своє життя, має чіткі плани на майбутнє, однак не до кінця знає яким чином їх реалізувати. Відповідно до розділу 3 «Оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення», ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, а ризик небезпеки для суспільства як низький. З висновку органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_4 вбачається, що виправлення останнього можливе без ізоляції його від суспільства. У разі звільнення від відбуття покарання, Харківський РВ з питань пробації вважає за доцільне покладання на правопорушника додаткового обов`язку згідно п.2 ч.2 ст. 76 КК України;
- ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, підтримує дружні стосунки із рідними та близькими, компрометуючими матеріалами Харківський ВП ГУ НП в Харківській області відносно нього та членів родини не володіє, проживає в квартирі разом із співмешканкою, проблем з житлом немає, працює офіційно директором ТОВ «ВЕЛЕС АВТО» в місті Харкові, алкогольними напоями не зловживає, не має знайомих з кримінальним минулим, з якими підтримує стосунки, не впливають на прояву неправомірної поведінки знайомі з кримінальним минулим та антисоціальною поведінкою, має готовність змінити своє життя, має деякі плани на майбутнє, однак не до кінця знає яким чином їх реалізувати. Відповідно до розділу 3 «Оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення», ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, а ризик небезпеки для суспільства як низький. На думку Харківського РВ з питань пробації, виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі звільнення від відбуття покарання, Харківський РВ з питань пробації вважає за доцільне покладання на правопорушника додаткового обов`язку згідно п.2 ч.2 ст. 76 КК України.
Таким чином, суд вбачає підстави для застосування до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пробації системи наглядових та соціально-виховних заходів, що застосовуються за рішенням суду та відповідно до закону до засуджених, виконання певних видів кримінальних покарань, не пов`язаних з позбавленням волі (п.6 ч.1 ст.2 ЗУ «Про пробацію»).
З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обтяжуючих покарання обставин, відомостей про особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, ставлення обвинувачених до вчиненого діяння та наслідків діяння, а саме: що вони щиро розкаялися у скоєному, активно сприяли розкриттю злочину, суд приходить до переконання, що виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства та призначення останнім покарання у виді позбавлення волі без його відбування, тобто з випробуванням та іспитовим строком, відповідно до ст.75 КК України.
При цьому, суд призначаючи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинувачених, для запобігання вчиненню ними нових злочинів, таким, що відповідають їх особам, справедливим, а також є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права.
Зазначене вище узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якими встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом… Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань прокурора про обрання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.
На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, суд скасовує накладений ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 29.09.2017 року арешт на тимчасово вилучене 24.09.2017 року майно, а саме: автомобіль марки ВАЗ 21114 державний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , дві сокири з дерев`яною рукояткою, молот з дерев`яною рукояткою, кайло металеве, фомки стальні у кількості 5 штук, мобільний телефон «SONY», мобільний телефон «SAMSUNG GT-E1200M».
Відомості щодо судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України та, застосувавши положення ч.3 ст. 68 КК України, призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо він, на протязі трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, суд покладає на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України та, застосувавши положення ч.3 ст. 68 КК України, призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання, якщо він, на протязі трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, суд покладає на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт майна, який накладено згідно ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 29.09.2017 року на автомобіль марки ВАЗ 21114 державний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , дві сокири з дерев`яною рукояткою, молот з дерев`яною рукояткою, кайло металеве, фомки стальні у кількості 5 штук, мобільний телефон «SONY», мобільний телефон «SAMSUNG GT-E1200M» скасувати.

Речовий доказ - автомобіль марки ВАЗ 21114 державний знак НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_5 повернути власнику - ОСОБА_8 .

Речові докази: дві сокири з дерев`яною рукояткою, молот з дерев`яною рукояткою, кайло металеве, фомки стальні у кількості 5 штук, які зберігаються в кімнаті речових доказів прокуратури Харківської області знищити.
Речові докази - 5 коробок з чоловічим взуттям кустарного виробництва Paolla summer shoes Made in Ukraine та Roksol, у кожному з яких знаходиться по 8 пар черевиків, а всього 40 пар взуття та запаковану коробку з витяжкою PYRAMIDA TL glass, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , вважати переданими за належністю.

Речовий доказ - мобільний телефон «SONY», який зберігається в кімнаті речових доказів прокуратури Харківської області - повернути ОСОБА_4 .

Речовий доказ - мобільний телефон «SAMSUNG GT-E1200M», який зберігається в кімнаті речових доказів прокуратури Харківської області - повернути ОСОБА_5 .

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник у частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1