11-сс/775/52/2018(м)
263/1479/18

Єдиний унікальний номер 263/1479/18 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/775/52/2018(м) Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріал досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000970 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , діючого в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 лютого 2018 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецька Донецької області, громадянки України, яка займає посаду заступника начальника Бахмутського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.3 ст.368 КК України,

застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Маріупольському слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної служби України терміном на 57 днів по 07 квітня 2018 року 15 год. 00 хв., включно. Визначено розмір застави у сумі 88100 грн., -

в с т а н о в и л а:

в провадженні першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області знаходиться кримінальне провадження №0000970 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 06 лютого 2018 року, перебуваючи у приміщенні Бахмутського міського відділу ГУ ДМС в Донецькій області за адресою: вул. Незалежності, 60, м. Бахмут, ОСОБА_9 звернувся до заступника начальника Бахмутського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області ОСОБА_7 з пропозицією надання їй неправомірної вигоди з метою прискореного оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон для себе, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , на що ОСОБА_7 погодилась.

Того ж дня, приблизно о 17.00 год. ОСОБА_7 , будучи службовою особою центрального органу виконавчої влади, яка займає відповідальне становище та постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, діючи умисно, використовуючи своє службове становище, перебуваючи в кабінеті № 1 у приміщенні Бахмутського міського відділу ГУ ДМС України в Донецькій області за адресою: вул. Незалежності, 60, м. Бахмут, на виконання домовленості щодо прискорення оформлення вказаних документів, прийняла від ОСОБА_9 документи для оформлення паспортів громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13

06 лютого 2018 року приблизно о 17.25 год., ОСОБА_7 , діючи умисно, будучи службовою особою центрального органу виконавчої влади, яка займає відповідальне становище та постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, діючи умисно, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, отримала від ОСОБА_9 неправомірну вигоду в сумі 3000 грн. за вчинення в його інтересах, а також інтересах третіх осіб дій щодо прискорення оформлення документів для отримання паспорту громадянина України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

06 лютого 2018 року ОСОБА_7 затримана в порядку ст.208 КПК України.

07 лютого 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

08 лютого 2018 року до слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області звернувся старший слідчий першого СВ СУ прокуратури в Донецькій області ОСОБА_14 із клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Донецької області ОСОБА_6 , про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Маріупольському слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної служби України терміном на 57 днів по 07 квітня 2018 року включно, визначений розмір застави в сумі 88100 грн.

Не погодившись із судовим рішенням, захисником ОСОБА_8 подана апеляційна скарга, в якій він просить ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтовування своїх вимог захисник посилається на те, що при ухваленні судового рішення брав участь слідчий суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді. Підставою для відводу послужило те, що слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу був порушений принцип змагальності ст. 22 КПК України, та були порушені вимоги ч.2 ст.184 КПК України, підозрюваній не були надані за три години до розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також слідчий суддя обґрунтовував своє рішення про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_7 матеріалами відеозапису обшуку за місцем роботи ОСОБА_7 , копія яких стороні захисту не відкривалася та у видачі якої стороні захисту слідчим суддею було відмовлено. Відповідно до ч.2 ст.104 КПК України вона є невід`ємним додатком до протоколу обшуку,і не надання підозрюваній та її захиснику копії запису ,здійсненого під час обшуку і який (запис СД- диски) під час розгляду клопотання передав слідчому співробітник СБУ України,а той його надав слідчому суддя, відповідно до ч.6 ст. 107 КПК України, тягне за собою недійсність даної процесуальної дії. Висновки слідчого судді, викладені в ухвалі не відповідають обставинами кримінального провадження, що виражається в наступному. В обґрунтовування підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України слідчий суддя поклав висновки, які не відповідають обставинам кримінального провадження, а докази, відповідно до ч.3 ст.214,ч.8 ст.223, ч.6 ст.107 КПК України є недійсними та недопустимими. Крім того в порушення вимог ч.1 ст.214 КПК України ні слідчим, ні прокурором не розпочато досудове розслідування. Зазначає, що має місце суперечність між датами внесення відповідних відомостей до ЄРДР, тобто до витягу з ЄРДР, на його думку, були внесенні завідомо неправдиві відомості про те, що кримінальне провадження за № 0000970 було відкрита на підставі заяви ОСОБА_9 . Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Слідчим суддею не перевірені доводи сторони захисту про наявність провокації підкупу на підставі того, що надані стороною обвинувачення докази отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і є недопустимими.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника ОСОБА_8 та підозрюваної ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу захисника, просили її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати й постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; прокурора, який заперечував відносно задоволення апеляційної скарги захисника, а ухвалу слідчого судді, як законну і обґрунтовану, просив залишити без зміни; перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 в її межах, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Виходячи з вимог статей 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя дотримався вимог статей 177, 178, 193 КПК України, перевіривши при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, наявність ризиків зазначених у ст.177 цього Кодексу, а також доведеність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст.178 КПК України повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Зазначена підозра судом правильно визнана обґрунтованою, оскільки матеріали провадження містять достатні дані з приводу цього, зокрема: протокол огляду та вручення грошових коштів від 06 лютого 2018 року, протокол затримання ОСОБА_7 від 06 лютого 2018 року, протокол обшуку від 06 лютого 2018 року, протоколи допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Ураховуючи вказане вище, колегія суддів вважає, що доводи захисника щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, повинні бути відхилені з огляду на їх безпідставність.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому їй повідомлена 07 лютого 2018 року, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо неї такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку про наявність реальних ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваної, передбачених ст.177 КПК України.

Європейський суд в своїх рішеннях «Панченко проти Росії» та «Бекчиєв проти Молдови» неодноразово зазначав, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Так, слідчий суддя, на думку колегії суддів, обґрунтовано послався на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів слідства та суду, впливати на свідків, чинити перешкоди слідству шляхом спілкування з іншими особами, давати їм вказівки на вчинення дій для знищення речей та документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, вік та стан здоров`я, її доводи про гіпертонічній криз та відсутність доказів про необхідність термінового її лікування у медичних заклад охорони здоров`я, відсутність доказів, які б указували на міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місці її постійного проживання, у тому числі відсутність доказів наявності у неї утриманців, її постійне місце роботи, характеристику за місцем роботи.

Указані обставини дають суду підстави вважати, що у разі застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу (домашній арешт, особисте зобов`язання), може бути не забезпечено виконання нею процесуальних обов`язків, а також, з урахуванням тяжкості можливого покарання, на думку слідчого судді вона може вчинити спроби на переховування від органів досудового розслідування, враховуючи, що як і вона, так і ОСОБА_9 та інші особи, яким виготовлялися документи для виїзду за кордон, є внутрішньо переміщеними особами, останні прибули із зони проведення АТО, наявні підстави вважати, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на цих свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином колегія суддів вважає, що слідчий суддя, приймаючи рішення про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Колегія суддів також звертає увагу, що слідчий суддя в повному обсязі дотримався практики Європейського суду з прав людини щодо забезпечення не тільки прав підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів з огляду на тяжкість та специфіку самої підозри, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства (рішення ЄСПЛ у справах Летельє проти Франції, W проти Швейцарії).

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу саме в такий спосіб процесуального примусу.

Враховуючи наведене, вимоги апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості підозри, є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваної ОСОБА_7 та інші обставини, в тому числі і ті, на які посилається захисник в апеляційній скарзі.

Крім того, не заслуговують на увагу й доводи захисника щодо недопустимості доказів, провокації злочину. Вказані обставини були предметом перевірки і не знайшли свого підтвердження. Адже, оглянуті за участю сторін відеоматеріали вказують на фіксацію обшуку саме робочого кабінету ОСОБА_7 . А остання, хоч і вказує на провокацію підкупу, однак не вчинила жодних дій, які передбачені ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції», хоча їй як службовій особі центрального органу виконавчої влади достеменно повинно бути відомо про указану норму права.

Також на переконання колегії суддів, слідчий суддя, визначаючи розмір застави, взяв до уваги обставини, встановлені статтями 177, 178 КПК України, вимоги статті 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 слід визначити заставу у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що застава саме у такому розмірі буде належною гарантією того, що у разі сплати визначеного розміру застави, ОСОБА_7 вирішить не зникати через побоювання втрати заставу.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваної, а тому підстав вважати його завідомо непомірним чи напроти недостатнім для ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

На теперішній час, у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 внесла заставу та вона відповідно до ч.4 п.3 ст.202 з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави вважається такою, до якої застосований запобіжний захід у вигляді застави.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , діючого в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ________________ ________________

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4