Постанова

Іменем України
15 лютого 2018 р.

м. Київ
Справа № 664/2078/16-к

Провадження № 51 795 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

розглянув в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003021 від 11 грудня 2014 року щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Подо-Калинівка Цюрупинського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ст. 185 ч. 3 КК України,
за касаційною скаргою прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, - ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 16 березня 2017 року щодо ОСОБА_6 .
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини
Вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 26 жовтня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_6 залишено раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 вказано рахувати з 12 вересня 2016 року.
На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк відбуття покарання період його перебування під вартою з 12 вересня 2016 року по 26 жовтня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Прийнято рішення щодо речових доказів.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено те, що він 09 грудня 2014 року близько 19 години в АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння повторно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження навісного замка проник до приміщення сараю, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки викрав велосипед «Україна» вартістю 500 гривень та алюмінієві каструлі вартістю 50 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 550 гривень.
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 16 березня 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 за апеляційною скаргою засудженого залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить ухвалу щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, оскільки апеляційний суд не дав оцінки доповненням до апеляційної скарги ОСОБА_6 та не перевірив дотримання судом першої інстанції вимог ст. 349 ч. 3 КПК України.
Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні прокурор вважав касаційну скаргу необґрунтованою і просив залишити її без задоволення.
Засуджений в судовому засіданні вважав касаційну скаргу прокурора обґрунтованою.
Мотиви Суду
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
З положень ст.ст. 418 ч. 2, 419 КПК України вбачається, що судові рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються в порядку, передбаченому статтями 368-380 цього Кодексу. Ухвала суду апеляційної інстанції, окрім іншого, має містити короткий зміст доводів особи, яка подала апеляційну скаргу, а при залишенні апеляційної скарги без задоволення - підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою, викладаються докази, що спростовують її доводи. При цьому, якщо особа, яка подала апеляційну скаргу, звернулася із доповненнями до неї в порядку ст. 403 ч. 3 КПК України, відповідна оцінка має бути дана і доводам зазначеним у таких доповненнях.
В порушення таких вимог процесуального закону суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок суду щодо ОСОБА_6 , усіх доводів його апеляційної скарги з урахуванням доповнень до неї належним чином не перевірив, та обґрунтування підстав, з яких частину з них залишив без задоволення, у своїй ухвалі не навів.
Так, засуджений ОСОБА_6 у доповненнях до своєї апеляційної скарги просив перекваліфікувати його дії з частини 3 на частину 2 статті 185 КК України, оскільки у його діях не було проникнення до приміщення сараю у зв`язку із тим, що він мав вільний доступ до домоволодіння потерпілої.
Вказаних обставин апеляційним судом перевірено не було та обґрунтованих відповідей на такі доводи доповнень до апеляційної скарги засудженого в ухвалі не зазначено.
При цьому апеляційний суд зазначив, що відповідно до частини 2 статті 394 КПК України колегія суддів залишає вказані доповнення без розгляду з підстави заперечення ОСОБА_6 обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
Разом із тим, такий висновок апеляційного суду є передчасним і не може вважатися правильним без перевірки дотримання судом першої інстанції порядку дослідження доказів, передбаченого ст. 349 ч. 3 КПК України. Крім того, в доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_6 ставив питання про правильність кваліфікації його дій, на що мав таке передбачене законом право.
Отже, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що у відповідності з вимогами ст. 438 ч. 1 п. 1 КПК України є підставою для скасування такого рішення.
За таких обставин, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, а касаційна скарга прокурора задоволенню.
Крім того, відповідно до ст. 433 ч. 2 КПК України суд касаційної інстанції вправі вийти за межі касаційних вимог, якщо цим не погіршується становище засудженого.
Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Повне визнання вини, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин злочину, в якому обвинувачується, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин є обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України.
Із оригінального примірника технічного носія інформації судового засідання суду першої інстанції вбачається, що головуюча, хоч і зазначила про можливість здійснити розгляд в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, наголосивши про неможливість оскарження відповідних обставин в апеляційному порядку, проте, вже під час допиту в суді першої інстанції, після того як ОСОБА_6 не підтвердив усіх обставин вчинення ним інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, а саме: зазначив, що двері до приміщення сараю були відкриті, відповідних заходів не вжила, повторно не з`ясувала позиції ОСОБА_6 щодо можливості такого розгляду, чи правильно розуміє він зміст цих обставин, продовживши розгляд провадження в спрощеному порядку.
Вказане порушення вимог кримінального процесуального закону є істотним, що відповідно до ст. 438 ч. 1 п. 1 КПК України є підставою для скасування вироку щодо ОСОБА_6 в порядку ст. 433 ч. 2 КПК України, оскільки цим не погіршується його становище.
За таких обставин, вирок та ухвала щодо ОСОБА_6 підлягають скасуванню, а у кримінальному провадженні необхідно призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
При новому розгляді суду необхідно врахувати наведене, справу розглянути відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване рішення.
До постановлення вироку судом першої інстанції ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою слід вважати продовженим на строк не більше як на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, - ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 16 березня 2017 року та в порядку ст. 433 ч. 2 КПК України вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 26 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 в суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою вважати продовженим на 60 днів.

Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3