справа № 462/5344/14-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Львова, проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше судженого, покарання повністю не відбув,-

за ч. 1 ст. 186 КК України, суд,

В С Т А Н О В И В :

обвинувачений ОСОБА_4 16 липня 2014 року о 04.00 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на АДРЕСА_2 , зайшов в приміщення продуктового магазину ФОП « ОСОБА_6 », де скориставшись відсутністю біля прилавку продавця, викрав звідти п`ятилітрову бочку з пивом, вартістю 222,70 грн., після чого був викритий у вчиненому продавцем магазину ОСОБА_7 , однак бажаючи довести свій умисел на викрадення чужого майна до кінця, вибіг з магазину із викраденим пивом та направився в сторону вул. Одеської у м. Львові.

У судовому засіданні обвинувачений свою винність у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що він повністю згідний із викладеним обвинуваченням. Також зазначив, що визнання ним вини є добровільним, без тиску та примусу.

На підставі повного визнання своєї винності обвинуваченим та доказів вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, які ніким не оспорюються, суд вважає повністю доведеними факт скоєння злочину та винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинних дій.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, обставини та мотиви скоєння злочину, особу обвинуваченого, який відшкодував завдану ним шкоду, на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, за місцем реєстрації характеризується позитивно, на його утриманні перебуває неповнолітня дитини, стан його здоров`я, а саме інвалідність ІІІ групи, а також, обвинувачений визнав свою винність у скоєному злочині, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що є обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На основі наведеного суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочини у виді позбавлення волі, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 .

Так як обвинувачений ОСОБА_4 , засуджений 04 липня 2013 року Личаківським районним судом м. Львова до 4 років позбавлення та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування основного покарання з випробуванням строком на 2 роки, покарання повністю не відбув, суд вважає, що невідбуте покарання за попереднім вироком слід приєднати. Принцип обрання остаточного покарання підсудному відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, слід обрати часткове приєднання.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора про можливість звільнення обвинуваченого від призначеного покарання, у зв`язку із застосуванням п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання, оскільки в обвинуваченого, на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» є дитина, якій на день набрання чинності цим законом не виповнилось 18 років, а тому до нього слід застосувати п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 369 371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та обрати йому покарання 1 /один/ рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, засудженому ОСОБА_4 частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Личаківського районного суду міста Львова від 04 липня 2013 року, та остаточно, за сукупністю вироків, обрати йому покарання 4 /чотири/ роки 1 /один/ місяць позбавлення волі.
На підставі п. в ст. 1 Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі на 4 /чотири/ роки 1 /один/ місяць.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Копія вірна.

Суддя: ОСОБА_1