Справа № 401/44/17;
1-кп/401/93/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"13" листопада 2017 р. Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2016 року за № 0002424 та 10.10.2017 року за № 0001953за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Світловодська Кіровоградської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України такого, що не має судимості,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
На початку грудня місяця 2016 року, в денний час, ОСОБА_4 перебував в гостях у свого сина ОСОБА_5 , який проживає в квартирі АДРЕСА_2 . В цей же день, ОСОБА_4 , виходячи з приміщення вказаної квартири, помітив біля вхідних дверей квартири, АДРЕСА_3 , чавунну батарею на 12 секцій, яка привернула його увагу як ціна річ, власником якої є ОСОБА_6 . Розуміючи, що самостійно викрасти дану чавуну батарею на 12 секцій він не зможе, ОСОБА_4 вирішив попрохати допомоги у своїх знайомих. 20.12.2016 року, близько 16:30 години, ОСОБА_4 зателефонував на мобільний телефон (м.т. НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 )) своєму знайомому ОСОБА_7 та попрохав надати йому допомогу у перенесенні чавунної батареї на 12 секцій, яку він бачив біля вхідних дверей до квартири АДРЕСА_4 , при цьому повідомивши останньому, що батарея належить йому, чим ввів в оману ОСОБА_7 щодо належності вказаного майна. Будучи введеним в оману відносно дійсних намірів ОСОБА_4 , ОСОБА_7 погодився надати йому допомогу. Доводячи свої злочинні дії до кінця, 20.12.2016 року, близько 17:00 години, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 прибули до квартири АДРЕСА_4 .

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи цілеспрямовано, переконавшись, що його дії не помітні іншими особам та бажаючи настання негативних наслідків, ОСОБА_4 за допомогою ОСОБА_7 не вступаючи у злочину змову з останнім, таємно викрав чавуну батарею на 12 секцій, вартість якої складає 375 гривень. При цьому, ОСОБА_4 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як його протиправні дії були викриті потерпілим ОСОБА_8 та його знайомим ОСОБА_9 .

Крім цього 09.10.2017 року, у вечірній час ОСОБА_4 прийшов у гості до свого знайомого ОСОБА_10 до будинку АДРЕСА_5 . Перебуваючи у приміщенні кухні вказаного будинку ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 вживав алкогольні напої, під час чого ОСОБА_4 помітив на столі мобільний телефон марки «NOKIA», який привернув його увалу як джерело незаконного збагачення. ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та розуміючи, що його злочинні дії не помітні, для ОСОБА_10 , який перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння заснув та не спостерігає за його діями, перебуваючи у приміщенні кухні будинку АДРЕСА_5 , таємно, повторно викрав мобільний телефон марки «NOKIA 301» в корпусі рожевого кольору, вартістю 300 гривень, із вмонтованою у нього сім-карткою мобільного оператора зв`язку «Київстар», вартістю 24 гривень. З викраденим майном, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 324 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, та суду пояснив, що дійсно, він у час та у спосіб, зазначений в обвинувальному акті, вчинив крадіжку чужого майна, а саме чавунну батарею у потерпілого ОСОБА_8 та мобільний телефон у потерпілого ОСОБА_10 . У вчиненому щиро розкаявся. Запевнив суд, що не допустить у майбутньому подібних діянь.

До суду надійшла заява потерпілого ОСОБА_8 (а.с. 18, 25) у якій він просить розглянути справу без його участі. Не заперечує проти розгляду обвинувального акту згідно ч. 3 ст. 349 КПК України. Будь яких претензій матеріального або морального характеру до ОСОБА_4 не має.

До суду надійшла заява потерпілого ОСОБА_11 (а.с. 101) у якій він просить розглянути справу без його участі. Не заперечує проти розгляду обвинувального акту згідно ч. 3 ст. 349 КПК України. Будь яких претензій матеріального або морального характеру до ОСОБА_4 не має.

В зв`язку з визнанням обвинуваченим вини в повному обсязі, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, заслухавши учасників кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та визначив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, обмеживши його допитом обвинуваченого, та вивченням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина повністю підтверджується зібраними у справі доказами, дослідженими у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Оцінивши сукупність наведених доказів, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у закінченому замаху на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), та таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в силу статті 89 КК України є таким що не має судимості, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Проходив військову службу з травня1990 року по грудень 1992 року. Повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, запевнив суд, що не допустить в майбутньому подібних діянь.

Обставинною, що пом`якшує покарання суд вважає щире каяття обвинуваченого у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, що пом`якшують покарання, виходячи з основних засад призначення покарань, визначених ст. 65 КК України, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

Проте, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність пом`якшуючих покарання обставин, думку потерпілих, які не мають претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 , вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, і його можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку, на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Призначення такого виду та розміру покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, а також принципам «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов у справі не заявлений. Судові витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України. .

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України та ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 1(один) рік, з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків пов`язаних з призначенням зазначеного покарання а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Речові докази, а саме чавунну батарею на 12 секцій, передати потерпілому ОСОБА_6 за належністю, мобільний телефон марки «NOKIA 301» в корпусі рожевого кольору передати потерпілому ОСОБА_10 за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя Світловодського міськрайонного суду ОСОБА_1