АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/716/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №632/1465/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ЗУ «Про амністію у 2016 році»
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2017 року, -
В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі п. «в» ст. 1 зазначеного закону - відмовлено.
В обґрунтування прийнятого рішення міськрайонний суд вказав, що вироком Сумського районного суду Сумської області від 12.04.2011 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.11.2008 року та остаточно призначено до відбування 3 роки 1 місяць позбавлення волі.
Пунктом «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що амністія не застосовується до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
Оскільки ОСОБА_7 після ухвалення вироку Ковпаківського районного суду Сумської області від 19.11.2008 року та до повного відбування покарання, знову вчинив умисний злочин передбачений ч.2 ст.296 КК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що амністія до нього застосована бути не може.
В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу міськрайонного суду, застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році» та звільнити від відбування покарання. Вказав, що вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, має неповнолітню дитину 2013 року народження, батьківських прав не позбавлений та на нього розповсюджується дія вказаного закону.
Заслухавши суддю-доповідача; з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
ОСОБА_7 19.11.2008 року був засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ч.2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 12.04.2011 року Сумським районним судом Сумської області за ч.2 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.11.2008 року та остаточно призначено до відбування 3 роки 1 місяць позбавлення волі.
При цьому, згідно з вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.11.2008 року злочин за ч. 2 ст. 286 КК України ОСОБА_7 було вчинено в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за злочини, пов`язані з порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, вчинене особою у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів (частина друга статті 286 КК України 2001 р.).
Остаточне покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області від 12.04.2011 року ОСОБА_7 призначено із застосуванням ст.71 КК України, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.11.2008 року, яким ОСОБА_7 був засуджений за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який він вчинив, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи наведені обставини, Закон України «Про амністію у 2016 році» не може бути застосований до засудженого ОСОБА_7 на підставі п. «е» ст. 9 вказаного закону.
Обгрунтування суду першої інстанції про неможливість застосування до засудженого акту амністії з підстав, передбачених п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» є помилковим.
Дана норма закону забороняє звільнення особи від відбування покарання за амністією, якщо вона після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинила умисний злочин.
Системний аналіз Закону України «Про амністію у 2016 році» свідчить про те, що формулювання «знову вчинила умисний злочин» означає, що обидва злочини повинні бути умисними.
Злочин за ч. 2 ст. 286 КК України є необережним, а тому застосування положень п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» в даному випадку виключається.
Таким чином, засуджений не підлягає звільненню від відбування покарання згідно із Законом України «Про амністію у 2016 році» на підставі п. «е» ст. 9 цього закону.
Виходячи з вищевикладених обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає зміні, а апеляційна скарга засудженого залишається без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 .
Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_7 змінити.
Виключити з ухвали вказівку про застосування судом п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» і відмовити в застосуванні до ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році» на підставі п. «е» ст. 9 цього закону.
В решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Судді: