Провадження 1-кп/331/68/2017
ЄУН 331/5616/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2017 року Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/68/2017 за фактом скоєння ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 289 КК України, та ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 357 КК України, ОСОБА_11 ч.3 ст. 289 КК України

В С Т А Н О В И Л А:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт за фактом скоєння ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 289 КК України, та ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 185, чю.3 ст. 289, ч.3 ст. 357 КК України, ОСОБА_11 ч.3 ст. 289 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просив суд продовжити строк тримання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під вартою, оскільки наявні усі ризики, передбачені ст. 177 КПК України, щодо обвинувачених, крім того, просила врахувати, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачують у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні вважали, що підстав для продовження терміну дії запобіжного заходу не має, оскільки прокурором не доведено підстав для продовження терміну дії запобіжного заходу та клопотання прокурора не викладено у письмовій формі, що є порушенням КПК.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні просили змінити запобіжний захід на інший, не пов"язаний із позбавленням волі та врахувати наявність у обвинуваченого малолітньої дитини та цивільної дружини.

Заслухавши думку прокурора, обвинувачених та захисників, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає необхідним продовжити термін дії запобіжного заходу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих або свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Відповідно до ст.. 331 КПК України незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження терміну дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 колегія суддів враховує, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні декілької епізодів злочинних дій, яки були вчинені на протязі нетривалого проміжку часу, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі, вчинив інкриміновані йому злочини у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, що свідчить про навність та доведеність ризику того, що ОСОБА_9 може продовжити злочинну діяльність перебуваючи на волі, про що свідчить також і наявність численних фактів його засудження з 1977 року до теперішнього часу, на теперішній час зазначений ризик не змінився, інших обставин в матеріалах справи немає, тому колегія суддів приходить до висновку про доцільність продовження у відношенні ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіряючи наявність підстав для продовження терміну дії запобіжного заходу ОСОБА_10 колегія судів зазначає, що відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_10 , обвинувачується у вчиненні чотирьох епізодів злочинних дій, які були вчинені на протязі нетривалого проміжку часу, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів. На тепершній час обвинувачений перебуває під вартою понад 4 роки у зв"язку із переглядом його справи повторно іншим складом суду після скасування вироку суду. Таким чином, на думку колегії суддів тривалість перебування обвинуваченого під вартою обумовлена об"єктивними причинами.

Вирішуючи питання про навність ризиків, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_10 на момент затримання у 2013 році перебував у м. Запоріжжі тимчасово, є громадянином Росії, має постійне місце проживання в іншій країні, неодружений, місця роботи на територіїУкраїни не має. Зазначені факти свідчать про те, що обвинувачений не має міцних соціальних зв"язків, якіб переконали суд у тому, що перебуваючи на волі він не вчинить спроб переховатися від суду з метою уникнення від покарання через відсутність будь-яких зв"язків із країною, у якій проводиться судовий розгляд його справи. При цьому доводи захисника про те, що ОСОБА_10 має дружину та дитину, із якими мешкає на території Запорізької області, є голослівними та не підтвердженими ніякими доказами.

Крім того, на думку колегії суду на сьогодні не зник ризик того, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність, з огляду на серйозність обвинувачення, яке йому пред"явлено (вчинення особливо тяжких злочинів, які постягають на власність громадян, та супроводжувались застосуванням насильства до потерпілих), а також через те, що вказані злочині були вчинені групою осіб, що свідчить про схильність ОСОБА_12 до втягування його у злочинну діяльність, а також відсутність будь-якого офіційного доходу, що може спровокувати обвинуваченого до отримання грошових коштів для власного користування незаконним шляхом.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що на тепершній час суспільні інтереси переважають право особи на особисту свободу, а інші більш м"які запобіжні заходи не зможуть забезпечити потреб судового розгляду та запобігти ризикам, встановленим судом, тому підстав для зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 на тепершній час немає, а обраний раніше запобіжний захід підлягає продовженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.177,183, 331 КПК,

У Х В А Л И Л А:

Продовжити у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звинувачується за ч. 3 ст. 187, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у СІ № 10 м. Запоріжжя терміном дії на два місяці до 27 грудня 2017 року включно.
Продовжити у відношенні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який звинувачується за ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 289, ч.3 ст. 357 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у СІ № 10 м. Запоріжжя терміном дії на два місяці до 27 грудня 2017 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3