Справа № 362/2358/17
Провадження № 1-кп/362/233/17
ВИРОК
Іменем України
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , (зареєстрованої) АДРЕСА_2 , (проживаючої) АДРЕСА_3 , українки, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працюючої, має на утриманні двох малолітніх дітей, 2006 та 2012 року народження, раніше не судимої,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
14 серпня 2016 року близько 12 год. обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, та маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, для його реалізації попрямувала до кімнати гуртожитку своєї знайомої ОСОБА_5 , по АДРЕСА_4 , де таємно, через відчинену кватирку вікна на першому поверсі даної кімнати, проникла до приміщення, викрала грошові кошти в сумі 1000 грн. та цифровий фотоапарат марки «Nikon Coolpix», вартістю 1549 грн.
В подальшому обвинувачена ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилась на свій власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2549 грн.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнала повністю, підтвердивши обставини викрадення нею 14 серпня 2017 року з кімнати гуртожитку знайомої ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1000 грн. та цифровий фотоапарат. В скоєному вона щиро розкаювалася та просила суворо не карати.
Суд, з у рахуванням визнання обвинуваченою своєї вини, визнав за можливе, відповідно до положень ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор і обвинувачена, правильно розуміючи зміст даних обставин, і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, з роз`ясненням, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчинення якого обвинувачується особа, мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і що в його вчиненні винна саме обвинувачена ОСОБА_4 .
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім того, обираючи обвинуваченій міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, що відноситься, відповідно до ст.12 КК України, до тяжких злочинів, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачена, вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні має двох малолітніх дітей.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину та особи обвинуваченої, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для обвинуваченої буде покарання у виді хоча й позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.3 ст.185 КК України, але із її звільненням від відбування покарання та встановленням їй іспитового строку.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.349, 368-371, 395 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст.75,76 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк випробування тривалістю 1 (один) рік 6 місяців, з зобов`язанням повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та не виїжджати за межі України без погодженняз уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку з «27» вересня 2017 року.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя ОСОБА_6