Справа № 507/1829/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.12.2017 року смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Любашівка Одеської області, українця, громадянина України, із неповною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, інваліда 2 групи, мешканця АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не маючого судимість,
в скоєні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , винним у вчиненні протиправних дій визнав себе повністю , щиро розкаявся та розповів про обставини вчинення крадіжки, зокрема розповів, що дійсно із сараю ОСОБА_5 він вкрав бензопилу.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, згідно заяви просила кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 розглянути у її відсутність, претензій до обвинуваченого не має, шкода її відшкодована.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні злочину, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч.3 ст.185 КК України, за ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням в інше сховище.
При обранні покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, одружений, має малолітню дитину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря психіатра не знаходиться, перебуває на обліку у лікаря нарколога, має інвалідність 2 групи, також суд враховує пом`якшуючу обставину, якою визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, відшкодування шкоди, обтяжуючі обставини відсутні.
Враховуючи зазначені обставини , суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 достатнім буде покарання, призначене в межах мінімальної санкцій ч.3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, тобто із звільненням від відбування призначеного судом покарання із випробуванням.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався. Підстав, передбачених ст.ст.176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно ст.100 КПК України речовий доказ бензопилу , яка згідно постанови слідчого передана на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити її за належністю.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1