Комінтернівський районний суд м. Харкова
Номер провадження №1-кп/641/338/2018 Справа №641/593/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі прокурора ОСОБА_2 ,
представників потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
секретаря ОСОБА_7 ,
В судовому засіданні судом, в порядку вимог ст.331 КПК України, на розв`язання поставлене питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .
Прокурор вважала необхідним продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , зазначила, що ризики якими обґрунтовувалось клопотання про застосування запобіжного заходу на цей час не змінились, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 не має місця реєстрації та постійного місця проживання, не має постійного місця роботи та стабільного заробітку, не одружений не має дітей або осіб похилого віку на утриманні, тобто не має стійких соціальних зв`язків. Крім того, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Таким чином прокурор вважала, що вказані обставини свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів.
Крім того, прокурор заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_5 , посилаючись на те, що ризики встановлені під час застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не змінились. Зазначила, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий за аналогічні злочини, не працює та не має постійного джерела прибутку, не має стійких соціальних зв`язків, що вказує на ризики переховуватись від суду та вчинити нове кримінальне правопорушення. Таким чином прокурор вважала, що вказані обставини свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів.
Представники потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підтримали думку прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти продовження строків запобіжних заходів йому та ОСОБА_8 .
Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував проти продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою та просив змінити йому час перебування під домашнім арештом з цілодобового порядку на перебування з 17 години 00 хвилин до 10 години 00 хвилин, посилався на те, що має намір влаштуватися на роботу з метою відшкодування цивільних позовів в даному кримінальному провадження потерпілим.
Прокурор не заперечував проти зміни часу перебування під домашнім арештом з 17 години 00 хвилин до 10 години 00 хвилин.
Представники потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підтримали думку прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти клопотання ОСОБА_5 .
Суд, заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Так, судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.01.2018 року застосовувався запобіжний заходи у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, строком до 12.03.2018 року, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Положеннями п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 злочину, свідчить про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Європейський суд з прав людини у справі в справах «Летельє проти Франції», «І. А. проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Враховуючи, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема, що обвинувачений може і надалі продовжити свою злочинну діяльність, переховуватись від суду, тому, суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження і приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою на 60 днів.
При вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , суд дійшов наступного.
Так, ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.01.2018 року, застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 181 КПК України Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Враховуючи, що ОСОБА_5 раніше судимий за аналогічні злочини, не працює та не має постійного джерела прибутку, не має стійких соціальних зв`язків, що вказує на ризик його переховування від суду та вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, покласти обов`язки, передбачені положеннями ст. 194 КПК України.
Вимогами ч. 6 ст. 194 КПК України, передбачено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Разом з тим, при вирішенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо зміни порядку перебування під домашнім арештом з цілодобового часу на 17 години 00 хвилин до 10 години 00 хвилин, суд дійшов наступного.
Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 201 КПК України, Підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Таким чином, з врахуванням того, що кримінальним правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 завдано матеріальної шкоди потерпілим, також враховуючи, сімейний та матеріальний стан, відсутність утриманців, офіційного працевлаштування, міцних соціальних зв`язків, суд вважає за необхідне змінити йому час порядку перебування під домашнім арештом з цілодобового часу на перебування з 17 години 00 хвилин до 10 години 00 хвилин.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183,197, 199, 201,376, 392 КПК України, суд, -
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).
Строк дії ухвали до 03 травня 2018 року.
Клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_5 задовольнити частково.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 щодо зміни часу перебування під домашнім арештом задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язавши ОСОБА_5 прибувати до Комінтернівського районного суду м. Харкова за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання в період доби з 17 години 00 до 10 години 00 хвилин за місцем проживання: АДРЕСА_1 без дозволу без дозволу суду; не відлучатись за меді м. Харкова та Харківської області без дозволу суду.
Ухвалу передати для виконання до Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області.
Працівники органів поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченої, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в її житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинувачену обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_2 .
Строк дії ухвали щодо застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 з моменту її проголошення до 03 травня 2018 року, відносно ОСОБА_5 до 06 травня 2018 року.
В іншій частині в задоволенні клопотання прокурора відмовити.
Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
Суддя- ОСОБА_1