печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9667/18-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.04.2018 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Особа, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, розробила злочинний план направлений на самовільне захоплення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , всупереч установленого порядку передачі (надання) земельних ділянок з установленням меж та оформлення речового права на фізичних осіб, оформивши кадастровий номер ділянки :91:109:0341, шляхом залучення до вчинення кримінального правопорушення виконавців для підробки документів та підставних осіб для оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна.

Встановлено, що особі, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, відповідно до рішення Київської міської ради від 26.07.2007 року за № 112/1946 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 з кадастровим № :91:109:0163 (державний акт на право власності на земельну ділянку від 19.12.2008).

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час та в невстановленому досудовим розслідуванням місці (більш точні дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), особа, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, вирішила всупереч встановленому порядку, передбаченому ст. 116, ч.1 ст. 117 ч.ч. 6, 7, 8, 9 ст. 118 Земельного Кодексу України, оформити право власності на частину земельної ділянки (кадастровий номер :91:109:0341), що межує з земельної ділянкою, яка належить їй на праві власності, з подальшим її використанням у власних цілях шляхом юридичного оформлення її на підставних осіб, а у подальшому на ОСОБА_5 , з яким у останнього родинні зв`язки, достовірно знаючи про те, що рішення щодо відведення вказаної земельної ділянки Київська міська рада не приймала та вказана земельна ділянка з кадастровим номером :91:109:0341 не надавалася у власність чи користування.

З метою реалізації злочинного умислу направленого на самовільне захоплення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , особа, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, вирішила оформити право власності на вказану земельну ділянку шляхом підроблення рішення суду та вчинення фіктивного правочину, а саме укладення договору дарування між підставною особою та ОСОБА_5 , предметом якого виступив індивідуальний будинок по АДРЕСА_2 , який фактично не був збудований на зазначеній земельній ділянці та його подальшої реєстрації.

Реалізуючи свій злочинний умисел, влітку 2014 року (більш точні дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) особа, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, звернулася до свого знайомого ОСОБА_4 з проханням допомогти йому в формальному оформленні документів щодо узаконення права власності на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому переконавши ОСОБА_4 у правомірності та законності своїх дій.

ОСОБА_4 будучи необізнаним у злочинних намірах особи, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, щодо самовільного зайняття земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , що знаходиться в охоронних зонах з метою самовільного будівництва на ній, вирішив допомогти останньому, маючи надію на встановлення дружніх відносин з ним. Так, ОСОБА_4 , розуміючи, що не зможе використати власний паспорт громадянина України, через відсутність у ньому запису щодо місця своєї реєстрації., однак не бажаючи відмовляти особі, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, через те, що останній, на думку ОСОБА_4 , маючи великий досвід роботи у сфері нерухомості, міг допомогти ОСОБА_4 в подальшому, вирішив скористатись даними свого рідного брата - ОСОБА_6 , використавши при цьому його паспорт громадянина України та ідентифікаційний код, про що повідомив особу, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження.

Так, влітку 2014 року (більш точну дату в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання свого рідного брата - ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на підробку підпису брата ОСОБА_6 у документах з метою їх використання особою, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, при здійснені правочину щодо земельної ділянки без відома ОСОБА_6 , що в свою чергу сприяло особі, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, у підробці документів, які останній мав надавати в державні установи та підприємства для надання правомірності своїм діям, взяв паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 та ідентифікаційний код, неповідомляючи про це ОСОБА_6 , після чого в телефонній розмові повідомив дані свого рідного брата ОСОБА_6 особі, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, а саме дані паспорта, зокрема прізвище, ім`я, по-батькові, дату народження та місце народження.

У подальшому, особа, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, підшукав невстановлену особу, матеріали стосовно якої також виділені в окреме провадження, для виготовлення підробленого рішення суду, якій надав анкетні дані ОСОБА_6 . В результаті зазначених дій невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали стосовно якої також виділені в окреме провадження, виготовлено рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23.01.2014 року у справі №112/2367/14-ц, відповідно до якого право власності на індивідуальний будинок площею 134 кв.м. по АДРЕСА_2 визнано за ОСОБА_6 .

В подальшому у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час та місці (більш точну інформації з`ясувати на представилося за можливе), але до 06.03.2014 року невстановлена особа, матеріали щодо якої також виділені в окреме провадження, передала особі, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, підроблене рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23.01.2014 року у справі №112/2367/14-ц, відповідно до якого право власності на індивідуальний будинок площею 134 кв.м. по АДРЕСА_2 визнано за ОСОБА_6 .

Відповідно до отриманої інформації з Дніпровського районного суду м. Києва за період з 01.01.2011 року по 23.09.2015 року до провадження Дніпровського районного суду м. Києва справа за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання права власності не надходила, судом рішення у справі №112/2367/14-ц від 23.01.2014 року не виносилося.

Особа, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел направлений на самовільне заняття земельної ділянки з метою подальшого здійснення будівництва на ній, з метою надання правомірності набуття права власності на земельну ділянку, надав підроблене рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23.01.2014 року до Головного управління юстиції у м. Києві, на підставі якого 06.03.2014 року до Державного реєстру прав на нерухоме майно 06.03.2014 року внесено запис про право власності №4905925 про реєстрацію права власності на індивідуальний будинок літ «А», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_6 . Крім того особа, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, достовірно знала, що на зазначеній земельній ділянці житловий будинок відсутній.

Надалі особа, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, 12.06.2014 року особисто прибув та організував прибуття до офісу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 сторін фіктивного правочину - ОСОБА_4 та свого сина - ОСОБА_5 для укладання договору дарування індивідуального будинку літ «А», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 132 кв. м., достовірно знаючи, що ОСОБА_4 використовував паспорт свого брата ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_4 12.06.2014 року перебуваючи в приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 , реалізовуючи свій умисел направлений на внесення недостовірної інформації у документи, а саме на вчинення правочину, видаючи себе за рідного брата - ОСОБА_6 використати його документи, тобто вчинити фактично підроблення правовстановлюючих документів на земельну ділянку з метою їх подальшого використання особою, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження. Надавши на прохання нотаріуса ОСОБА_9 оригінал паспорту громадянами України та ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_6 , ОСОБА_4 маючи схожі з братом зовнішні прикмети скористався цим, розуміючи протиправний характер своїх дій поставив підписи від імені ОСОБА_6 у Договорі дарування 1/2 частини будинку за АДРЕСА_5 та Договорі дарування 1/2 частини будинку за АДРЕСА_6 , відповідно до яких ОСОБА_6 , від імені якого виступав ОСОБА_4 , безоплатно передає у власність ОСОБА_5 нібито належний йому на праві приватної власності індивідуальний будинок літ «А», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 132 кв. м., тим самим вчинив підроблення офіційного документа.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого обвинувачення, та пояснив, що влітку 2014 року до нього звернувся ОСОБА_10 з проханням допомогти йому в формальному оформленні документів щодо узаконення права власності на земельну ділянку. Він будучи необізнаним у злочинних намірах ОСОБА_10 та у зв`язку з неможливістю використання власного паспорту громадянина України, взяв паспорт громадянина України на ім`я свого брата - ОСОБА_6 та ідентифікаційний код, неповідомляючи про це ОСОБА_6 , після чого в телефонній розмові повідомив дані свого рідного брата ОСОБА_11 , а саме дані паспорта, зокрема прізвище, ім`я, по-батькові, дату народження та місце народження. Після цього, 12.06.2014 року в приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 він, видаючи себе за рідного брата - ОСОБА_6 , надав на прохання нотаріуса ОСОБА_9 паспорт та ідентифікаційний код брата, та поставив підписи від його імені у Договорах дарування. Також обвинувачений зазначив, що щиро кається у вчиненому та зробив для себе відповідні висновки.

В судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів у справі, а саме: показів свідків та письмових доказів, оскільки фактичні обставини нікім не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції учасників судового провадження.

Оцінюючи докази зібрані в судовому засіданні, суд находить винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведеною.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у підробленні офіційного документа, який посвідчується приватним нотаріусом, і який надає права з метою використання його іншою особою, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, суд кваліфікує за ч. 3 ст. 358 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення те, що воно відноситься до злочинів середньої тяжкості, є умисним, а також особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, усвідомив протиправність своїх дій, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, на спеціальних обліках не перебуває, та його дії під час вчинення даного кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті та застосувати ст. 75 КК України звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обраховувати з 04.04.2018 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , на користь держави (УДКСУ у Печерському районі м. Києва, банк одержувач ГУДКСУ у м. Києві; р/р 0007; МФО 820019; КЕКД 24060300, символ звітності 115) процесуальні витрати за проведення почеркознавчої експертизи № 305/тдд від 01.04.2016 року в сумі 4233,92 грн. та за проведення почеркознавчої експертизи № 8-4/1659 від 29.09.2017 року в сумі 5948,80 грн., а всього на суму 10182,72 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва, через Печерський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1