Дата документу Справа № 331/3943/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/3943/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/1283/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст.180 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2017 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 та захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянки України, яка має середню спеціальну освіту, заміжньої, має двох неповнолітніх дітей, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 195 КК України,

та застосовано запобіжний захід у вигляді особистої поруки строком на 2 місяці, до 24 грудня 2017 року та призначено двох поручителів: ОСОБА_10 , ОСОБА_11
В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 .

За матеріалами кримінального провадження № 0001178 від 5 квітня 2015 року ОСОБА_7 підозрюється у тому, що вона, будучи матеріально відповідальною особою та перебуваючи на посаді старшого кассиру торгівельного залу ТОВ «Торговакомпанія «Ельдорадо», магазин якого знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний 53, переслідуючи корисливі мотиви, направлені на розтрату майна у вигляді побутової техніки, що належить ТОВ «Дієса», з метою особистого збагачення, переконала ФОП « ОСОБА_12 », ФОП « ОСОБА_13 », ФОП « ОСОБА_14 » та ФОН «Флагман» про можливість купівлі побутової техніки ТОВ «Дієса» за акційними цінами, значно нижчими від цін встановлених в магазині. На пропозицію ОСОБА_7 ФОП « ОСОБА_12 », ФОП « ОСОБА_13 », ФОП « ОСОБА_14 » та ФОП « ОСОБА_15 » погодились, та наддали останній в готівковій формі оплату за замовлену побутову техніку. При цьому, інформацію про акційні ціни на товари ТОВ «Дієса» ОСОБА_7 вигадала з метою приховування незаконності своїх намірів та схилити ФОП « ОСОБА_12 », ФОП « ОСОБА_13 », ФОП « ОСОБА_14 » та ФОП « ОСОБА_15 » до надання їй особисто грошових коштів в готівковій формі.

В подальшому, 02.04.2015 р. та 03.04.2015 р., ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці, а саме в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому по АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел на розтрату ввіреного їй майна, діючи умисно з корисливих мотивів, користуючись авторитетом серед співробітників магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », наказала комірнику магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - ОСОБА_16 відвантажити представникам ФОП « ОСОБА_12 », ФОП « ОСОБА_13 », ФОП « ОСОБА_14 » та ФОП « ОСОБА_15 » побутову техніку, яка належить ТОВ «Дієса». При цьому, ОСОБА_7 запевнила комірника магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в тому, що вищевказані приватні підприємці здійснили оплату за вказані товари.

В результат незаконних дій ОСОБА_7 , в період з 02.04.2015р. по 03.04.2015р. зі складу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому по АДРЕСА_3 , була відвантажена побутова техніка на загальну суму 892 625 гривень.

Крім того, у невстановлений в ході досудового розслідування день та час, ОСОБА_17 , знаходячись на своєму робочому місці, а саме в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому по АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на розтрату ввіреного їй майна у вигляді грошових коштів, які вона отримала від ФОП « ОСОБА_12 », ФОП « ОСОБА_13 », ФОН «Молько» та ФОП « ОСОБА_15 » та мала їх оприбуткувати в касі магазину, однак, остання маючи доступ до сейфу в якому вони зберігалися, будучи особою матеріально відповідальною за їх зберігання, діючи умисно із корисливих мотивів, розтратила вищевказані грошові кошти.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_7 заподіяно матеріальну шкоду ТОВ «Дієса», відповідно до висновку судово-економічної експертизи №6/11.1/1309 від 15.09.2016, що на момент вчинення злочину, в шістсот і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян та складають 1 086 914 гривень 88 копійок.

Відомості про вказане правопорушення внесені до ЄРДР за 0001178 від 5 квітня 2015 року.

23 жовтня 2017 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотаннями про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого та застосовуючи запобіжний захід у особистої поруки, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри, тяжкість злочину, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про її особу, міцність соціальних зв`язків і наявність постійного місця проживання, а також відсутність обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж наведений в клопотанні слідчого.
В апеляційних скаргах :

Прокурор просить ухвалу слідчого скасувати та постановити нову, якою застосувати у відношенні підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати на постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
При цьому захисник вказує на необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Вказує на безпідставність зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваної у розшук, вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні.

Посилаючись на відомості про особу підозрюваної, її стан здоров`я, вважає, що заявлені ризики є припущенням органу досудового розслідування.

Також від адвоката ОСОБА_8 надійшло письмове заперечення на апеляційну скаргу прокурора, за змістом якого, захисник просить відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, також повідомила, що на цей час вже складено обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, заслухавши підозрювану ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора і підтримала подану в її інтересах апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , а також повідомила, що доводи сторони обвинувачення з приводу перебування її у розшуку є безпідставними, оскільки вона останні 16 років безперервно проживає за своїм єдиним місцем проживання у с. Малокатеринівка і органу досудового розслідування про це було достовірно відомо, заслухавши захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу, в обґрунтування заперечень проти доводів апеляційної скарги прокурора пояснив, що ОСОБА_7 належним виконує свої процесуальні обов`язки в даному кримінальному провадженні, жодних, встановлених ухвалою слідчого судді обмежень не порушує, на цей час перебуває на стаціонарному лікуванні, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що як апеляційна скарга прокурора, так і апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого, наявність у нього судимостей тощо.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні

З ухвали слідчого судді вбачається, що слідчий суддя, врахувавши зазначені вище вимоги закону, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою у відношенні підозрюваної ОСОБА_7 .

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя оцінив в сукупністю всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, вказавши, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушень, однак не доведено наявність обставин, передбачених пунктами 2 та 3 частини першої статті 194 КПК України, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти заявленим у клопотанні ризикам.

Крім того, оцінюючи доводи сторони обвинувачення про наявність ризику переховування, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що посилання на наявність такого ризику з огляду на те, що підозрювана в даному кримінальному провадженні вже була оголошена у розшук є безпідставними, оскільки постанова про її оголошення у розшук була скасована ухвалою слідчого судді від 27 червня 2017 року.

З такими висновками слідчого судді погоджується колегія суддів і враховує також і фактичну поведінку підозрюваної після розгляду слідчим суддею клопотання та прийняття рішення про відмову у його задоволенні та застосуванні альтернативного запобіжного заходу.

Так, підозрювана ОСОБА_7 , відносно якої 24 жовтня 2017 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, самостійно за викликом апеляційного суду 15 листопада 2017 року з`явилась до судового засідання з розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування відносно неї найсуворішого запобіжного заходу без застосування застави.

З огляду на зазначене судова колегія вважає, що фактична поведінка підозрюваної на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлений в клопотанні слідчого ризик переховування також є мінімальним.

Даних про неналежну процесуальну поведінку підозрюваної прокурором апеляційному суду не надано.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні, в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли і апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із доводами захисника о обґрунтування вимог про скасування ухвали слідчого судді та відмови у задоволенні клопотання слідчого.

Так з ухвали слідчого судді вбачається, що внаслідок розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя прийняв рішення про відмову у його задоволенні та застосуванні менш суворого запобіжного заходу - у вигляді особистої поруки із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Доводи захисника, викладені в його апеляційній скарзі, щодо відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України спростовані дослідженими слідчим суддею матеріалами, доданими слідчим до клопотання про застосування запобіжного заходу.

Що стосується доводів захисника про порушення розумних строків проведення досудового розслідування та недопустимість доказів, якими орган досудового розслідування обґрунтовує підозру, то судова колегія вважає, що ці доводи захисту не спростовують висновків слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення на час розгляду клопотання слідчого, і факти яки є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 180, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Запорізької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_18 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2017 року, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді особистої поруки, залишити без змін.
Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4