06.04.2018 Справа № 756/3517/18
Провадження № 1-кс/756/677/18
Справа № 756/3517/18
УХВАЛА
Іменем України
03 квітня 2018 року, слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представників скаржника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_4 в інтересах Публічного акціонерного товариства «ДІВІ БАНК» на бездіяльність слідчого СУФР ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС в м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000037 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України,

встановив:
До суду звернувся голова правління Публічного акціонерного товариства «ДІВІ БАНК» ОСОБА_4 зі скаргою на бездіяльність слідчого СУФР ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС в м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000037 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України. Просив зобов`язати слідчого повернути тимчасово вилучене протоколом обшуку від 09.11.2017 майно, а саме грошові кошти у сумі 3 002 760,43 грн. та 4 149,00 доларів США.

Зазначив, що вищевказане майно є тимчасово вилученим, є власністю банку, набуте законним шляхом, не містить на собі слідів злочину, не може бути речовим доказом у справі. Дозвіл на його вилучення ухвалою слідчого судді про обшук не надавався, однак слідчим за відповідним клопотанням його не повернуто.

У судовому засіданні представники ПАТ «ДІВІ БАНК» - голова правління ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримали, просили задовольнити, з підстав викладених у ній.

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечили проти вимог скарги, просили відмовити у її задоволенні. Зазначили, що вилучені у скаржника грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, на їх відшукання надано відповідний дозвіл, ухвалою слідчого судді на них накладено арешт, а тому вони не є тимчасово вилученим майном та не можуть бути повернуті.

Дослідивши матеріали скарги, вислухавши пояснення представників скаржника, прокурора та слідчого, слідчий суддя приходить висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з огляду на наступне.

У провадженні слідчого СУФР ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000037 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України.

Із матеріалів скарги вбачається, що згідно з протоколом обшуку від 09.11.2017 начальником відділу та слідчим СУФР ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС в м. Києві ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у приміщеннях по вул. Олександра Кутузакія, 11-А в м. Одеса, на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 19.10.2017 № 756/13881/17 вилучено, зокрема, грошові кошти у сумі 3 002 760,43 грн. та 4 149,00 доларів США, які були у володінні відділення ПАТ «ДІВІ БАНК».

14.11.2017 представник ПАТ «ДІВІ БАНК» звернувся до слідчого судді з клопотанням про повернення тимчасово вилучено майна вищевказаної суми грошових коштів.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 20.11.2017 № 756/15219/17 у задоволенні клопотання відмовлено, оскільки дозвіл на вилучення, зокрема, вказаного майна надано в ухвалі слідчого судді на проведення обшуку і це майно не є тимчасово вилученим.

Крім цього, ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 28.12.2017 № 756/17377/17 за клопотанням слідчого погодженим із прокурором, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, накладено арешт на вилучені в ході обшуку у період часу з 09.11.2017 по 11.11.2017 у всіх приміщеннях по вул. Олександра Кутузакія, 11-А в м. Одеса, у тому числі у ПАТ «ДІВІ БАНК», грошові кошти у загальній сумі 7 730 320,00 грн., 191 832,00 доларів США, 22 795,00 Євро (до складу яких входять вищевказані 3 002 760,43 грн. та 4 149,00 доларів США).

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту (ст. 169 КПК України).

Згідно зі ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Ураховуючи, що на майно (грошові кошти), яке скаржник просив слідчого повернути, ухвалою слідчого судді накладено арешт, воно на цей час не має статусу тимчасово вилученого. Тому відсутні підстави вважати, що слідчий допустив бездіяльність, яка полягає у його неповерненні та зобов`язувати його вчиняти певні дії.

За вищевказаних обставин, скарга на бездіяльність слідчого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 167, 169, 170, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 поданої в інтересах ПАТ «ДІВІ БАНК» на бездіяльність слідчого СУФР ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС в м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000037 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205, ч.3 ст.212 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали оголошено о 14 год. 00 хв. 6 квітня 2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1