Справа № 202/3631/15-к
Провадження № 1кп/202/6/2018
УХВАЛА
Іменем України
15 березня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002916від 28.11.2014 року за обвинуваченням:

-ОСОБА_10 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146, ч.2 ст.353 ;ч.2 ст.15, п.п. 6,12 ч.2 ст. 115 КК України КК України,

-ОСОБА_11 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187; ч.2 ст. 146; ч.2 ст.353; ч.4 ст. 358; передбаченого ч.2 ст.15, п.п. 6,12 ч.2 ст. 115 КК України,

-ОСОБА_12 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 чт.187; ч.2 ст. 146; передбаченого ч.2 ст.15, п.п. 6,12 ч.2 ст. 115 КК України, суд

в с т а н о в и в:

Обвинуваченому ОСОБА_12 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого закінчується 23.03.2018 року.

Прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, свою позицію мотивує тим, що обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не змінилися, а застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Потерпілий вважає, що запобіжний захід підлягає зміні на інший не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисники та обвинувачені заперечували проти продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на тривале, поза розумні строки, знаходження обвинуваченого ОСОБА_12 під вартою та на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на показання потерпілого, який не наполягав на утриманні обвинуваченого під вартою і не підтримав обвинувачення за ст. 115 ч.2 КК України.
Захисник обвинуваченого заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, мотивуючи клопотання поганим станом здоров`я обвинуваченого, відсутністю ризиків, тривалим розглядом судового провадження та тривалим знаходженням обвинуваченого під вартою.
Суд заслухавши прокурора, сторону захисту, потерпілого, вважає, що при неодноразовому продовжені запобіжного у вигляді тримання під вартою обвинуваченому суд ураховував вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому суд зазначав,що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Суд зазначав, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

На час розгляду цього клопотання ризик можливості незаконного впливу на потерпілого, свідків у обвинуваченого відсутній, існування обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, з урахуванням практики ЄСПЛ, перестає бути підставою для позбавлення свободи, тому суд і раніше зазначав, що ризики, передбачені ст. 177 КПК значно зменшились. Але на час розгляду цього клопотання ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчинені іншого особливо тяжкого злочину, передбаченого статтею 115 ч.2 КК України, це додає та посилює обґрунтовані ризики переховування його від суду, тому суд вважає, що підстави для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою наявні та актуальні, а продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в тому числі й домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід, з урахуванням його тривалості на даний час, не виходить за межі розумного строку, оскільки тривалий розгляд справи перш за все відбувається з вини обвинуваченого, який декілька разів змінював захисників, що приводило до відкладення судового розгляду, захисників, які десятки разів не з`являлись в судове засідання на завчасно погоджену дату судового розгляду.

Щодо клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, то воно задоволенню не підлягає з мотивів викладених вище, стан здоров`я ОСОБА_12 не перешкоджає його перебуванню у місцях попереднього ув`язнення
Керуючись ст. 331 КПК України, суд

П о с т а н о в и в :

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_12 у вчинені злочинів, передбачених ч.4 чт.187; ч.2 ст. 146; ч.2 ст.15, п.п. 6,12 ч.2 ст. 115 КК України до 13.05.2018 року, включно.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3