Провадження № 1-кп/127/1782/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2018 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого Залізко- ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_8
представника Служби у справах дітей Вінницької міської ради ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 13 листопада 2017 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0005300 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Обиходи, Немирівського pайону, Вінницької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, студента 2 курсу ДНЗ «Гущинецького ВПУ», спеціальності «Тракторист-машиніст с/г виробництва», проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 13.11.2017 року, близько 19.00 год., перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , побачив раніше незнайомого малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час, у ОСОБА_10 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном ОСОБА_7 .
Так, ОСОБА_11 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою реалізації злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення майна, керуючись жагою до легкої наживи та протиправного збагачення, підійшов ззаду до ОСОБА_7 та зупинив його, схопивши рукою за ранець. Після чого, ОСОБА_11 , висловив протиправну вимогу щодо передачі ОСОБА_7 мобільного телефону, на що останній передав ОСОБА_12 свій мобільний телефон марки «Lenovo А 1000», в корпусі чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , відповідно до висновку експерта №6700/16-21 від 23.11.2017 ринкова вартість якого становить 532,70 грн.
В подальшому ОСОБА_11 , відкрито заволодівши мобільним телефоном ОСОБА_7 із викраденим майном з місця події зник та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши злочинними діями ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 532, 70 грн.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся та пояснив суду, що 13.11.2017 року, близько 19 години, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_3 , побачив незнайомого хлопця в якого вирішив викрасти мобільний телефон. Зокрема, підійшов до потерпілого ззаду, схопивши рукою за рюкзак зупинив його та повідомив щоб потерпілий віддав йому свій мобільний телефон, що ОСОБА_7 в подальшому і зробив, після чого вони розійшлись в різні сторони. В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений попросив у потерпілого вибачення за вчинений ним злочин. Заявлений законним представником потерпілого цивільний позов у відшкодування моральної шкоди, неповнолітній обвинувачений визнав частково.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_13 в судовому засіданні попросила вибачення в потерпілого та його законного представника за вчинений її сином злочин. Заявлений законним представником потерпілого цивільний позов у відшкодування моральної шкоди, законний представник визнала частково, в розмірі 2000 грн.
Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що13.11.2017 року, близько 19 години повертався з тренування додому, перебуваючи в дворі, по вул. Пирогова, м. Вінниці, біля будинку №97 він відчув, що його ззаду за рюкзак хтось зупинив, повернувшись він побачив, раніше невідомого йому хлопця, який показавши кулака повідомив йому щоб він дістав телефон та передав його останньому, що він в подальшому і зробив, після чого вони розійшлись в різні сторони, а він попрямував додому. Потерпілий повідомив, що викрадений мобільний телефон йому повернуто.
Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 суду пояснила, що ОСОБА_4 , 13.11.2017 року, близько 19 години, в дворі будинку АДРЕСА_3 , пограбував її малолітнього сина ОСОБА_7 . Зокрема, відібрав в останнього мобільний телефон, застосовуючи при цьому фізичну силу, тримаючи її сина за рюкзак та погрожував йому фізичною розправою у разі непокори, показавши сину кулак. Законний представник потерпілого в судовому засіданні заявлений нею цивільний позов про відшкодування завданої злочином моральної шкоди підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 13.11.2017 року з заявою про вчинення злочину звернулась ОСОБА_8 , що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.11.2017 року. Згідно вказаної заяви вона просить прийняти міри до невідомої особи, яка 13.11.2017 року, приблизно о 19:00 год., біля будинку №97, що по вул. Пирогова в м. Вінниці, відкрито заволоділа мобільним телефоном її малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , марки «Lenovo А 1000», в корпусі чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , вартістю 2000 гривень, з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 .
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 13.11.2017 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.11.2017 року за участю представника потерпілого ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_7 впізнав, за формою окулярів (квадратні, чорні), рисами обличчя, особу на фото під №4 ( ОСОБА_4 ), яка 13.11.2017 року, близько 19:00 год., в дворі будинку №97, по вул. Пирогова в м. Вінниці, забрала у нього мобільний телефон марки «Lenovo А 1000».
Згідно протоколу огляду місця події від 18.11.2017 року, проведеного за участю понятих та законного представника, в приміщенні кабінету №34 Вінницького ВП, вбачається, що на запитання гр. ОСОБА_4 « чи є при ньому речі та предмети, які йому не належать?...» останній повідомив, що є, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo А 1000», в корпусі чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , який ОСОБА_4 забрав у незнайомого хлопця, по вул. Пирогова в м. Вінниці, 13.11.2017 року, приблизно о 19 годині, з метою подальшого користування. Вказаний мобільний телефон ОСОБА_4 добровільно передав працівникам поліції, що підтверджується відповідною заявою останнього.
Згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи №6700/16-21 від 23.11.2017 року ринкова вартість телефону мобільного зв`язку торгової марки «Lenovo» моделі «А 1000» (ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ), з урахуванням зносу, станом на момент вчинення злочину, а саме на 13.11.2017 року, складала: 532,70 грн.
Згідно постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 24.11.2017 року телефон мобільного зв`язку торгової марки «Lenovo», моделі «1000», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0005300 та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , що також підтверджується розпискою останнього.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Заслухавши показання неповнолітнього обвинуваченого, законного представника неповнолітнього обвинуваченого, малолітнього потерпілого та його законного представника, дослідивши надані під час судового провадження докази, суд дійшов наступних висновків.
Під час судового провадження неповнолітній обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочину, повідомив, що жодні обставини встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті ним не оспорюються, надав показання та повідомив про обставини вчинення ним злочину.
Розглянувши вказане провадження в межах висунутого обвинувачення, дослідивши докази у справі в заявленому сторонами обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість неповнолітнього обвинуваченого доведена стороною обвинувачення, оскільки підтверджена сукупністю доказів у справі, які суд приймає до уваги як належні, допустимі та достатні.
Так, суд приймає до уваги показання неповнолітнього обвинуваченого, який повідомив, що 13.11.2017 року, близько 19 години, помітив в дворах будинків, що по вул. Пирогова в м. Вінниці, незнайомого хлопця, підійшовши до якого він зупинив останнього та повідомив, щоб потерпілий надав йому свій мобільний телефон, що останній в подальшому й зробив. Отримавши від потерпілого телефон він покинув місце злочину, а викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд.
Вказані показання неповнолітнього обвинуваченого повністю узгоджуються зі змістом заяви потерпілого до правоохоронних органів, протоколом огляду місця події від 18.11.2017 року та висновком експертизи, яка свідчить про суму завданих збитків, речовими доказами у справі.
Вказане надає підстави стверджувати, що винуватість неповнолітнього обвинуваченого є доведеною, оскільки подані докази містять достатні дані, що підтверджують наявність умислу ОСОБА_4 на відкрите заволодіння чужим майном, корисливий мотив його дій та об`єктивні дії, вчинені ним для досягнення його мети.
Таким чином, суд оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При вирішенні питання щодо обрання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67,103 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості розвитку неповнолітнього, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
По місцю навчання та проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно.
Згідно листа служби у справах дітей Немирівської РДА Вінницької області від 20.11.2017 року №01-15/1523 вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у службі як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах, не перебуває.
Згідно акту обстеження умов проживання від 20.11.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 проживає разом з батьками та сестрою у житловому будинку 79,0 м2, що також підтверджується довідкою Райгородської с/р від 20.11.2017 року. ОСОБА_4 має окрему кімнату, стіл для занять, шкільне приладдя, багато книг. Дитина повністю забезпечена одягом та взуттям, предметами побуту, особистої гігієни, приділяється значна увага здоров`ю, повноцінному харчуванню. Забезпечується всім необхідним в повній мірі.
Згідно досудової доповіді Вінницького МРВ з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань пробації виконання кримінальних покарань та пробації МЮ, за вих. №494 від 12.01.2018 року, вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4 зацікавлений у змінах, має позитивні плани на майбутнє, готовий брати участь у програмах та заходах із втручанням. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб.
Відповідно до довідки Немирівської ЦРЛ ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Згідно епікрізу лікаря ОСОБА_14 вбачається, що ОСОБА_4 встановлено діагноз: «з 05.05.2017 року - вторинна кардіопатія; з 17.02.2016 року НЦД по корд типу, Скаліотична постава, двобічне плоскостопія…».
Згідно вимоги про судимість від 21.11.2017 року ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Згідно листа ПАТ КБ «Приват Банк» від 24.12.2017 року вбачається, що на особистому банківському рахунку ОСОБА_4 міститься сума коштів в розмірі 1760,76 грн.
Таким чином, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості будучи неповнолітнім, вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся, викрадений телефон потерпілому повернуто.
Обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину щодо малолітнього.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення неповнолітнього ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді штрафу, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. При цьому суд враховує положення ст. 99 КК України та данні, що підтверджують наявність у ОСОБА_4 власних коштів (особистих накопичень), що підтверджено довідкою ПАТ КБ «Приват Банк» про стан його рахунку.
При вирішенні цивільного позову законного представника потерпілого ОСОБА_8 до неповнолітнього ОСОБА_4 та ОСОБА_13 про стягнення моральної шкоди, завданої злочином, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого. Шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до п. 9 ППВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках.
Відповідно до ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.
Законним представником потерпілого ОСОБА_8 на обґрунтування моральної шкоди зазначено, що ОСОБА_4 заволодівши телефоном її сина ОСОБА_7 для задоволення власних потреб, тим самим заподіяв її сину глибоке моральне страждання, змусивши в подальшому у кожному перехожому бачити тільки грабіжників, злочинців та людей позбавлених совісті, моралі та уміння проживати у нормальному соціалізованому суспільстві, а також позбавив можливості користуватись своїм, законно придбаним майном, а саме мобільним телефоном марки «Lenovo А 1000».
Разом з тим, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Виходячи із засад розумності, поміркованості і справедливості, враховуючи характер та обсяг моральних страждань, які зазнав потерпілий та ступень вини обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає що вказаний цивільний позов підлягає частковому задоволенню, а тому із законного представника обвинуваченого ОСОБА_13 необхідно стягнути на користь ОСОБА_8 2500,00 гривень у відшкодування моральної шкоди.
Крім того, згідно ст. 133 КПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ст. 124 КПК України, що регулює розподіл процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
З квитанції № 0.0.927684615.1 від 27.12.2017 року вбачається, що законним представником потерпілого ОСОБА_8 сплачено судовий збір в розмірі 640,00 гривень за подачу цивільного позову, що зумовлює стягнення зазначених процесуальних витрат із законного представника неповнолітнього обвинуваченого
Залізо- ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 .
Окрім того, із ОСОБА_4 слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта №6700/16-21 від 23.11.2017 року, становлять 198,00 гривень, та вирішити питання щодо речових доказів відповідно до ст. 100 КК України.
Керуючись ст. 65-67, 102, 186 КК України, ст.ст. 99, 100, 124, 127-129, 373, 374 КПК України, ст. 1177 ЦК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні в сумі 198,00 грн.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 та ОСОБА_13 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином задовольнити часткового.
Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_8 2500,00 гривень у відшкодування моральної шкоди завданої злочином.
У задоволенні решти вимог позову ОСОБА_8 відмовити.
Стягнути із ОСОБА_13 640,00 гривень на користь ОСОБА_8 , сплачену останньою суму судового збору за подання позовної заяви.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
- телефон мобільного зв`язку торгової марки «Lenovo», моделі «1000», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити у власності останнього.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: