ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5.10.2017 м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одесси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

за участю секретаря ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 521/1509/17-к щодо:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Корощіно Олевського району Житомирської області, громадянина України, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей 2009 та 2013 років народження, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , колишнього інструктора (кулеметника) 1 -ї бойової групи водолазної групи спеціального призначення окремого загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , старшину за військовим званням, судимості в силу ст. 89 КК України не маючого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді інструктора (кулеметника) 1-ї бойової групи водолазної групи спеціального призначення окремого загону спеціального призначення ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), у військовому званні «старшина», з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 19 березня 2015 року, вчинив нез`явлення вчасно на військову службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану до розташування вищезазначеної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та ухилявся від проходження військової служби до 24 грудня 2015 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби,

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину при вищевикладених обставинах визнав повністю та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, скориставшись своїми процесуальними правами від дачі показів про обставини вчинення злочину відмовився.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Оскільки ОСОБА_7 , являючись військовослужбовцем (крім строкової служби), в умовах особливого періоду (крім воєнного стану), не з`явився вчасно на службу без поважних причин, суд кваліфікує його дії як злочин, передбачений ст.407 ч.4 КК України.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. 50, 65 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Крім цього, при призначенні покарання ОСОБА_7 суд приймає до уваги той факт, що обвинувачений має на утриманні двох неповнолітніх дітей, приймає до уваги, що ОСОБА_7 добровільно припинив злочин та з`явився до органів військового управління.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_7 злочину, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 не можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за необхідне застосувати до нього покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом с цим, судом встановлено, що ОСОБА_7 під час проходження військової служби перебував безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій, має поранення, вчинив злочин який не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим ч.ч. 2,3,4 ст. 410 Кримінального кодексу України, не підпадає під категорію осіб, визначених ст.9 Закона України «Про амністію в 2016 році», не заперечував проти задоволення проти нього акту амністії, тому суд вважає можливим звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію в 2016 році».

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 2 Закона України «Про амністію в 2016 році» звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання.
На вирок може бути подана сторонами апеляція в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_8