Справа №560/1293/17
Провадження №1-кп/560/149/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2017 року м.Дубровиця
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
потерпілого: ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, студента 1 курсу ВПУ №22 м.Сарни, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
05 серпня 2017 року близько 03-ї години ОСОБА_4 , який раніше вже вчиняв злочини проти власності, перебуваючи в приміщенні сільського клубу в с.Берестя, Дубровицького району Рівненської області, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із жіночої сумочки, що знаходилася на підвіконні в приміщенні, таємно викрав мобільний телефон марки "Samsung SM-J110Н" вартістю 1562 грн. з сім-карткою "Київстар" вартістю 25 гривень, сім-карткою "МТС Україна" вартістю 25 гривень та карткою пам"яті microSD 4 Гб вартістю 130 гривень, що належав ОСОБА_7 , чим завдав йому майнову шкоду на суму 1742 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
06 жовтня 2017 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7 було укладено угоду про примирення в кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. 471 КПК України.
За умовами угоди про примирення підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав винуватість в зазначеному діянні, передбаченому ч.2 ст. 185 КК України. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік із звільненням обвинуваченого на підставі ст.ст.75, 104 КК України від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік з покладенням на нього обов"язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження вищевказаної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Частиною 3 ст. 469 КПК України встановлено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримано правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші, передбачені угодою заходи.
Обвинувачений, законний представник, захисник обвинуваченого не заперечували щодо затвердження вказаної угоди з потерпілим, дали згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів, у разі затвердження угоди.
Потерпілий також просив угоду затвердити.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК є злочином середньої тяжкості.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.2 ст. 185 КК України.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення і характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіий ОСОБА_7 розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч.1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Оскільки умови угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7 відповідають вимогам КПК та КК України, а також, виконавши в судовому засіданні вимоги ч. 4 і ч. 6 ст. 474 КПК України, та переконавшись у відсутності підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених у ч. 7 ст. 474 КПК України і враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , що передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , що передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.
Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 376, 394-395, 468, 474, 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про примирення від 06 жовтня 2017 року укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку у 1 (один) рік, не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: телефон "Samsung SM-J110", який знаходиться на зберіганні у законного володільця ОСОБА_7 - повернути власнику.
Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.
Суддя: підпис.
З оригіналом згідно.
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1