Справа № 204/7997/17
Провадження №1-кс/204/1556/17
УХВАЛА
іменем України

14 грудня 2017 року м. Дніпро

Слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 у порядку ст. 206 КПК України про незаконне тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявникаОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою у порядку ст. 206 КПК України про незаконне тримання під вартою, в якій посилається на безпідставне триманняОСОБА_2 в ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» та просить звільнити його з-під варти. В обґрунтування заяви вказує, що ухвалою апеляційного суду Донецької області від 01 червня 2016 року відносно ОСОБА_2 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2016 року продовжено застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_2 . Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2017 року в задоволенні заяви представника ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_2 відмовлено. Заявник зазначає, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2017 року в задоволенні заяви представника ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_2 відмовлено. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2017 року вищезазначене рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська залишено без змін. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2017 року продовжено застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_2 , та ця ухвала оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області і не набрала чинності. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська скасована та справа повернута на новий розгляд суду першої інстанції. Заявник зауважує, що з 03 червня 2017 року ОСОБА_2 без будь-якого рішення суду, яке набрало законної сили, позбавлений свободи в інший спосіб, і незаконно тримається під вартою у ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України».

Ознайомившись з поданою заявою, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, згідно з цим Кодексом.

За змістом заяви та доданих до неї документів вбачається, що до ОСОБА_2 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Судом враховується, що згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Жодних доказів незаконного тримання під вартою, без відповідного судового рішення, або з перевищенням строків дії такого судового рішення в розумінні ст. 206 КПК України, заява та додані до неї документи не містять. Таким чином, посилання заявника про необхідність урахування вимог ст. 206 КПК України суд вважає безпідставними, оскільки вказана стаття передбачає обов`язок слідчого судді захистити права людини, яка утримується під вартою, у випадках грубого порушення її прав, пов`язаних з незаконним позбавленням свободи, застосування насильства під час затримання та тримання під вартою.
У відповідності до вимог п. 2 ч. 2 ст. 304 скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне заяву представника заявника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 повернути.

Керуючись п.2 ч.2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 у порядку ст. 206 КПК України про незаконне тримання під вартою повернути заявнику.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня отримання заявником копії ухвали.

Слідчий суддя: