У х в а л а

16 листопада 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_3., розглянувши скаргу засудженого ОСОБА_1 про перегляд судових рішень щодо нього Верховним Судом України,

в с т а н о в и л а:

Засуджений ОСОБА_1 у заяві порушує питання про перегляд постановлених щодо нього вироку Апеляційного суду Запорізької області від 16 липня 2004 року та ухвали Верховного Суду України від 8 червня 2006 року. Зазначає, що на досудовому слідстві на нього чинився тиск, унаслідок чого він за відсутності захисника написав явку з повинною, в якій обмовив себе у вчиненні 16 лютого 2002 року нападу на ОСОБА_2, за який його засуджено. При цьому, посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кулик проти України» (заява № 3451504) та постанову Верховного Суду України від 9 жовтня 2017 року № 5-159кз(15)17, вважає, що оскаржувані ним судові рішення підлягають перегляду у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень; неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень; невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України. Водночас, посилаючись на частину третю статті 455 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), заявник просить скасувати постановлені щодо нього судові рішення та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 450 КПК, суддя-доповідач перевіряє відповідність отриманої ним заяви вимогам цього Кодексу і в разі, якщо заяву подано без додержання вимог статей 448 і 449 КПК, письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого той зобов'язаний їх усунути.

Відповідно до статті 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За частиною першою статті 445 КПК підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є, зокрема: 1) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання); 2) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї норми права, передбаченої КПК, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень; 3) невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному у постанові Верховного Суду України; 4) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних забов'язань при вирішенні справи судом.

Статтею 448 КПК встановлено вимоги до заяви про перегляд судового рішення. Положення пункту 3 частини другої статті 448 КПК вимагають зазначати обґрунтування відповідної підстави для перегляду оскарженого судового рішення, яке має містити посилання на конкретну норму права та порівняння оспорюваних висновків касаційного суду з правильними, на думку заявника, висновками касаційного суду в іншій справі, де було б ухвалено відмінне за змістом судове рішення, або ж обґрунтування невідповідності оскарженого судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України.

Положення статті 449 КПК передбачають, що до заяви про перегляд судового рішення додаються, зокрема: її копії відповідно до кількості учасників судового провадження (крім випадку, якщо заява подається особою, яка тримається під вартою); копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву; копії різних за змістом судових рішень, якщо заява подається з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 КПК; копія постанови Верховного Суду України, якщо заява подається з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК; копія рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, або клопотання про витребування такої копії рішення, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подає заяву, - якщо заява про перегляд судових рішень подається з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 445 КПК.

Як убачається зі змісту скарги, її подано без додержання зазначених вище вимог закону.

Так, заявник хоча й посилається на передбачені пунктами 1, 2, 3 частини першої статті 445 КПК підстави для перегляду судових рішень щодо нього, проте у заяві відсутні належні обґрунтування таких підстав для перегляду цих рішень Верховним Судом України, не додані до заяви на підтвердження цього копії різних за змістом судових рішень касаційного суду, а також копія постанови Верховного Суду України.

Крім того, у прохальній частині заявник просить скасувати вирок Апеляційного суду Запорізької області від 16 липня 2004 року й ухвалу Верховного Суду України від 8 червня 2006 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на частину третю статті 455 КПК, відповідно до якої за наявності підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 445 КПК цього Кодексу, Верховний Суд України має таке право. Однак таке прохання не узгоджується зі змістом заяви.

Крім іншого, перегляд судових рішень Верховним Судом України здійснюється виключно з питань права. Для реалізації права на звернення про перегляд судових рішень Верховним Судом України заявнику може бути надано правову допомогу, відповідно до статті 59 Конституції України, рішення Конституційного Суду України у справі (про право на правову допомогу) від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, пункту «с» частини 3 статті 6 Конвенції 1950 року, практики Європейського суду з прав людини та Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 2 червня 2011 року.

Згідно з пунктом 7 статті 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» суб'єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу є особи засуджені до покарання у виді позбавлення волі й ті, яким у кримінальному провадженні захисник залучається за призначенням.

За необхідності отримання зазначеної допомоги, засуджений ОСОБА_1 може звернутися до територіального центру надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Вказані недоліки, встановлені при перевірці відповідності заяви вимогам КПК, перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження.

На підставі наведеного, керуючись статтею 450 КПК,

у х в а л и л а:

Про недоліки заяви повідомити засудженого ОСОБА_1 та надати йому строк для їх усунення до 15 грудня 2017 року.

У разі, якщо зазначені в ухвалі недоліки заяви не буде усунуто в установлений строк, заяву буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_3