Номер провадження: 11-сс/785/374/18
Номер справи місцевого суду: 520/1861/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.02.2018 року в кримінальному провадженні №0000366 від 14.02.2018 року,-

встановив:
оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, строком до 14.04.2018 року, з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого:

-09.11.2009 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України; 30.01.2013 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України, 02.07.2013 року рішенням Апеляційного суду Одеської області вказаний вирок суду змінений; 20.09.2017 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 289 КК України, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000366 від 14.02.2018 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за наступних обставин.

14.02.2018 року до ЧЧ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_10 про те, що в 04 годині 00 хвилин 14.02.2018 року, невстановлена особа, знаходячись за адресою: м. Одеса, проспект Ак. Глушко, буд. №11е, шляхом вільного доступу, таємно, викрала з салону автомобіля «Toyota Corolla», належній їй речі, а саме: магнітолу, аптечку, панель пластмасову, чим спричинила матеріальний збиток на суму 6000 гривень.
Крім того, 14.02.2018 року до ЧЧ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_11 про те, що о 03 годині 40 хвилин 14.02.2018 року, невстановлена особа, знаходячись за адресою: м. Одеса, проспект Ак. Глушко, буд. №11е, шляхом вільного доступу, таємно, викрала з салону автомобіля «ВАЗ 2104» належні йому речі, а саме: стяжний трос, краби для заряду акумулятора, панель магнітоли, підлокітник, ліхтар, чим спричинила матеріальний збитком на суму 1300 гривень.
14.02.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
14.02.2018 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.02.2018 року у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено, та до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, з забороню залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, з покладенням обов`язків передбачених п.п. 1, 3 ч.5 ст.194 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовуючи до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що слідчим та прокурором в порушення вимог ст. 184 КПК України, лише формально зазначено на ризики передбачені ст.177 КПК України, та не надано доказів того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а одна лише тяжкість інкримінованого їй злочину не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою. Слідчий суддя при прийнятті рішення послався на те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання на території м. Одеси. Прийнявши наведені обставини до уваги, слідчий суддя вважав за достатнє обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 . В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор послався на існування ризиків, а саме те, що ОСОБА_8 під час перебування на іспитовому строці за попереднім вироком суду вчинив новий злочин середньої тяжкості, а тому може переховуватися від органу досудового розслідування, крім того, не має міцних соціальних зв`язків. Не одружений. Дітей не має, проживає без реєстрації, постійного місця роботи, навчання та постійного джерела прибутку не має.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали справи; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування, вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та на думку колегії суддів свідчить про необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Перевіривши доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, оскільки жодних переконливих доказів, що підозрюваний ОСОБА_8 буде переховуватися від органів досудового слідства чи суду, заважати досудовому розслідуванню або продовжувати злочинну діяльність, в клопотанні слідчого не міститься та прокурором жодних підтверджуючих документів в судовому засіданні не надано.

Доводи прокурора про те, що сама тяжкість обвинувачення є підставою для обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку апеляційного суду, є недостатньою.

Апеляційний суд враховує той факт, що прокурор не надав апеляційному суду доказів існування будь-яких ризиків, які б вказували на те, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, не забезпечує виконання ним обов`язків. Апеляційний суд також враховує повідомлення прокурора про те, що підозрюваний самостійно з`явився в суд першої інстанції для вирішення питання щодо обрання відносно нього запобіжного заходу, що спростовує доводи апеляційної скарги про те, що останній може переховуватися від слідства, прокурора чи суду.

Доводи прокурора про те, що слідчий суддя районного суду безпідставно застосував до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою відносно якої підозрюваний не має відношення також є безпідставними, оскільки прокурор не спростував, що підозрюваний мешкає за вказаною у оскаржуваній ухвалі адресою.

Крім того, апеляційний суд враховує те, що в судовому засіданні апеляційного суду прокурор повідомив суду, що він не має даних про невиконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, що свідчить про формальність доводів клопотання про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом обрання відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Разом з цим, прокурор повідомив суду, що з дня прийняття оскаржуваної ухвали та на день апеляційного перегляду рішення слідчого судді, у нього відсутні відомості про невиконання підозрюваним ОСОБА_8 умов домашнього арешту та покладених на нього обов`язків.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є безпідставними.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 19.02.2018 року, якою в кримінальному провадженні №0000366 від 14.02.2018 року підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,3 ч.5 ст. 194 КПК України залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4