Справа № 308/7236/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.11.2017 місто Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в особі Уповноваженої особи Фонди гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0002337 від 29.07.2015 року,
В С Т А Н О В И В:
ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в особі Уповноваженої особи Фонди гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 , звернулося до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0002337 від 29.07.2015 року.

На обґрунтування вимог скарги зазначає, що старшим слідчим СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0002337 від 29.07.2015 року щодо ФОП ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

29.03.2017 року у вказаному кримінальному провадженні слідчим прийнято рішення про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З таким рішенням банк не погоджується, вважає його таким, що винесено передчасно, без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

Вважає, що обсяг проведених слідчих дій є недостатнім для прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні.

За твердження скаржника слідчим не проведено жодної слідчої дії, не зібрано достатньо доказів щодо спростування вини до причетності у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 , не проведено навіть допит останнього щодо обставин, викладених банком в заяві про злочин, слідчим не встановлено коло свідків, не допитано представника банку, тощо.

Також зазначає, що слідчим порушено вимоги ст. ст. 111, 284 КПК України, так як постанова про закриття вищевказаного кримінального провадження направлена на адресу банку тільки після запиту ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Враховуючи викладене вважає, що постанова про закриття кримінального провадження прийнята передчасно та з порушенням вимог КПК України, зокрема щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, а тому підлягає скасуванню.

Таким чином, вважає, що орган досудового розслідуваний зобов`язаний вжити всіх вичерпних заходів для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, а не обмежуватися лише формальними слідчими діями, як це відбулося під час досудового розслідування кримінального провадження № 0002337 від 29.07.2015 року.

Вказує, що постанова про закриття кримінального провадження надійшла на адресу банку 19.07.2017 року та зареєстрована за вхідним № 1898, у зв`язку з чим вважає, що скарга про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження подається в строк, визначений ст. 304 КПК України.

Також у скарзі повідомляє, що представник банку не має можливості прибути до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з поважних причин, зокрема, неможливість прибуття у судове засідання обумовлено значною територіальною віддаленістю суду від м. Київ, де розташовані усі підрозділи банку, що здійснюють роботу на даному напрямку, а в зв`язку з проведенням ліквідаційної процедури щодо ПАТ «ВіЕйБі Банк», грошові кошти для відрядження працівників до інших областей, відсутні.

З посиланням на викладене скаржник просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0002337 від 29.07.2015 року та направити матеріали кримінального провадження до СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області для продовження досудового розслідування.

У дане судове засідання скаржник явку свого уповноваженого представника не забезпечив, при цьому згідно з прохальною частиною скарги просить провести розгляд скарги без участі представника скаржника та згідно із змістом самої скарги скаржник складу суду довіряє та свої вимоги підтримує в повному обсязі.

Слідчий у дане судове засідання не з`явився, про причини неявки слідчого суддю не повідомив.

Водночас на запит слідчого судді до суду старшим слідчим СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 скеровано матеріали кримінального провадження № 0002337 від 29.07.2015 року.

Статтею 22 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Слідчим суддею, з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, та положень ч. 3 ст. 306 КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутності слідчого, на підставі наданих скаржником доказів та матеріалів кримінального провадження № 0002337.

Вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження № 0002337, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходилося кримінальне провадження № 0002337 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, відомості про яке 29.07.2015 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про кримінальне правопорушення за фактом того, що ОСОБА_7 , у якого банк ПАТ «ВіЕйБі Банк» орендував приміщення за адресою м. Ужгород, вул. Швабська, 71 А, умисно не допустив до приміщення працівників банку та відмовився повертати майно банку. При цьому, у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення заявник зазначав, що маючи злочинний умисел, ОСОБА_8 протиправно заволодів майном та коштами банку, у зв`язку з чим заявник вважає, що у діях ОСОБА_8 містяться ознаки злочинів, передбачених ст. ст. 185, 190, 192 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_4 від 29.03.2017 року кримінальне провадження № 0002337 від 29.07.2015 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
За змістом оскаржуваної постанови слідчий констатував, що із змісту заяви встановлено, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» винаймав приміщення у громадянина ОСОБА_7 , у якого у свою чергу наявний договір оренди на невизначений термін, однак підприємство було ліквідоване, в свою чергу договір оренди продовжив діяти, як такий, який є дійсним. З самих матеріалів, наданих заявником, вбачається, що дане звернення стосується більш правового поля, а саме їм потрібно вчинити дії, спрямовані на розірвання договору оренди, що є компетенцією суду. Згідно з відомостями з реєстру речових прав на нерухоме майно власником будівлі за адресою АДРЕСА_1 , є ОСОБА_9 . Слідчий дійшов висновку, що враховуючи наведене та приймаючи до уваги те, що дії, перераховані у зверненні уповноваженої особи, не містять ознак кримінального правопорушення, оскільки стосуються умов розірвання договору оренди, що не є компетенцією органів Національної поліції України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Однак, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, у ході проведених органом досудового розслідування заходів не було всебічно, повно і неупереджено досліджено обставини кримінального провадження та перевірено факти, викладені у заяві ПАТ «ВіЕйБі Банк».

З матеріалів кримінального провадження № 0002337 вбачається, що старшим слідчим СВ Ужгородського МВ УМВС України ОСОБА_10 виносилася постанова від 06.08.2015 року про закриття кримінального провадження, згідно з якою кримінальне провадження № 0002337 від 29.07.2015 року на підставі заяви уповноваженої особи ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» було закрито за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Вказану постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 06.08.2015 року у подальшому було скасовано постановою керівника Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_11 від 25.08.2016 року з тих підстав, що вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказана постанова не відповідає вимогам кримінально процесуального законодавства та прийнята передчасно, всупереч вимогам ст. ст. 2, 9 КПК України слідчим не забезпечено всебічність та повноту розслідування, усі необхідні слідчі та процесуальні дії не виконані. Прокурором констатовано, що вивченням матеріалів встановлено, що вищевказане кримінальне провадження не належним чином кваліфіковано, а саме заявник у своєму зверненні просить кваліфікувати дане діяння за ч. 1 ст. 190 КК України, так як особи, які винаймали приміщення, на думку заявників, шахрайським шляхом заволоділи майном банку, а тому існує необхідність у перекваліфікації та проведенні подальшого досудового розслідування. Разом з тим, прокурор у своїй постанові зауважив, що у кримінальному провадженні не проведено жодної слідчої (розшукової) дії, направленої на встановлення істини по суті відповідно до вимог КПК України.

Слідчим суддею також встановлено, що прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_12 виконувачу обов`язків начальника СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_13 було надано вказівки у порядку п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України від 25.08.2016 року, згідно з якими з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно провести наступні слідчі (розшукові) та процесуальні дії: скласти план розслідування та активізувати досудове розслідування у даному кримінальному провадженні; дати доручення оперативним підрозділам Ужгородського MB УМВС України у Закарпатській області на проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України; допитати в якості потерпілого представника ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 ; відібрати пояснення від ОСОБА_7 з приводу даної події; встановити можливих свідків даної події, а саме представників банку та колишніх працівників; встановити вартість викрадених речей та встановити чи вказані речі знаходилися на балансі ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.
За приписами ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Проте слідчим суддею встановлено, що слідчим не проведено у повному обсязі слідчих (розшукових) та процесуальних дій, про проведення яких з метою повного, всебічного та неупередженого розслідування усіх обставин у кримінальному провадженні № 0002337 давав письмові вказівки прокурор Ужгородської місцевої прокуратури, а також слідчим проігноровано недоліки, які були наведені керівником Ужгородської місцевої прокуратури у постанові про скасування попередньої постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю відповідно до норм КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, який зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

За змістом п. п. 1, 2, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Разом з тим, слідчий в оскаржуваній постанові не зазначив, які саме докази зібрані та досліджені у кримінальному провадженні та які слідчі (розшукові) чи процесуальні дії проводилися під час досудового розслідування.

Крім того, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Однак оскаржувана постанова належним чином не вмотивована, оскільки з її змісту та резолютивної частини не вбачається в діях конкретно кого та який саме відсутній склад кримінального правопорушення, відсутнє посилання на те, яка саме суб`єктивна чи об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення відсутня.
Враховуючи вищевикладене, оскільки у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0002337 допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість викладеного висновку в оскаржуваній постанові слідчого, а тому вважає недотриманими при її винесенні вимог КПК України, у зв`язку з чим постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу кримінального правопорушення в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.
За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами КПК України. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення під час досудового розслідування може бути, зокрема про скасування рішення слідчого, що передбачено положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 307 КПК України.

Керуючись ст. ст. 110, 303, 304, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_4 від 29 березня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0002337 від 29 липня 2015 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1