АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/737/17 Справа № 711/2081/17 Категорія: ч. 1 ст. 286 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

представника потерпілого, адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 серпня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 220 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3 740 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами. Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження, задоволено частково та стягнуто на відшкодування матеріальної шкоди 30 910,22 грн. та моральної шкоди 1 500 грн., а всього 32 410,22 грн. Стягнуто витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в загальній сумі 2 994 гривні 40 коп. Вирішено долю речових доказів, -

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 18 квітня 2016 року, близько 16 години 30 хвилин, керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Смілянській в м. Черкаси, від бульвару Шевченка в напрямку вул. Гоголя, в порушення вимог п. 2.3 «б», 10.1 та 11.4 Правил дорожнього руху України, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, а тому, знаходячись неподалік будівлі № 31 по вул. Смілянській в м. Черкаси, рухаючись по дорозі з двостороннім рухом, що має щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, не переконавшись в безпеці виконання маневру - повороту ліворуч до кафе «МакДональдз», що по вул. Смілянській, 31 в м. Черкаси, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, де допустив зіткнення з мотоциклом «Suzuki Intruder VS800», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався в зустрічному напрямку по вул. Смілянській та з моменту виникнення небезпеки для руху не мав технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_9 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/755 від 16.05.2016 отримав тілесні ушкодження: травму правого колінного суглобу з ушкодженням медіальної та латеральної зв`язки у вигляді її розриву, травму голови зі струсом головного мозку. Вказані тілесні ушкодження відносяться: травма правого колінного суглобу з ушкодженням медіальної та латеральної зв`язки у вигляді її розриву - до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; травма голови зі струсом головного мозку відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Придніпровського районного суду від 14.08.2017 р., залишивши без розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 та роз`яснивши йому зміст ч. 7 ст. 128 КПК України щодо права пред`явити позов в порядку цивільного судочинства. Також просить в ході апеляційного розгляду дослідити матеріали кримінального провадження: позовну заяву про відшкодування шкоди завданої злочином від 17.05.2017 р.; висновок судової авто товарознавчої експертизи № 4/1091 від 27.07.2016 р.

Не оскаржуючи встановлені фактичні обставини справи щодо вчиненого кримінального правопорушення, а також покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 , апелянт вважає, що вирок місцевого суду в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 є незаконним через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінально процесуального закону.

Указує, що позовні вимоги потерпілого не підлягають задоволенню, враховуючи, що позовна заява ОСОБА_9 про відшкодування шкоди, завданої злочином, від 17.05.2017 р. по своїй суті, за змістом та формою не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Матеріальна шкода, заявлена потерпілим, обґрунтовується в тому числі й висновком судової автотоварознавчої експертизи № 4/1091 від 27.07.2016 р., яка проведена з порушенням вимог законодавства, адже експертом в основу визначення матеріальної шкоди покладено калькуляцію, зроблену ФОП ОСОБА_11 . При цьому залишається невстановленим, що це за фізична особа - підприємець та який вид діяльності здійснює, тому висновки експертизи не можуть бути достовірними. Також в експертизі не зазначені та не обґрунтовані види робіт, необхідність їх проведення, матеріали та запасні частини, необхідні для відновлення мотоцикла.

Зазначає, що згідно з обставинами справи дорожньо-транспортна пригода мала місце 18.04.2016 р., після якої транспортний засіб був повернутий ОСОБА_9 , а судова автотоварознавча експертиза проведена 27.07.2016 р. Відповідно з висновком експерта «об`єкт дослідження мотоцикл наданий слідчим Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_12 в не опечатаному стані». При цьому не встановлено, де знаходився мотоцикл протягом трьох місяців та чи був він в експлуатації.

Крім того, мотоцикл після ДТП залишався на ходу й потерпілий залишив місце ДТП на ньому, тому достовірно стверджувати, що пошкодження транспортного засобу сталися саме внаслідок зіткнення із автомобілем ОСОБА_7 не представляється можливим.

Також в позовній заяві ОСОБА_9 не наведено фактів спричинення йому моральної шкоди та не обґрунтовано її розмір.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали подану апеляційну скаргу з мотивів, які в ній наведені, та просили її задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_9 та його представник заперечили проти апеляційної скарги захисника, просив її відхилити.

Прокурор просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, вбачаючи його законним та обґрунтованим.

За клопотанням захисника у судовому засіданні колегія суддів дослідила зміст цивільного позову, заявленого потерпілим, а також висновок судово-товарознавчої експертизи.

Зокрема, на а.с. 33 міститься цивільний позов, де позивачем указаний потерпілий ОСОБА_9 , а відповідачем обвинувачений ОСОБА_7 . В позові йдеться про обставини справи і про відшкодування шкоди, завданої злочином. Позивач просить стягнути з відповідача 2099 грн. 72 коп. витрат на придбання ліків, додаючи квитанції про їх купівлю; 28 810 грн. 50 коп. завданих його мотоциклові збитків, посилаючись на висновок експерта № 4/1091 від 27 липня 2016 року, а також 30 000 грн. морального відшкодування, посилаючись на перенесені ним біль, душевні та фізичні страждання.

У висновку експерта № 4/1091 від 27 липня 2016 року (а.с. 79-85) указується, що матеріальний збиток, завданий власнику мотоцикла Suzuki Intruder VS800, станом на 18 квітня 2016 року складає 28 810 грн. 50 коп. У якості додатків до висновку наведені ілюстративні таблиці із зображенням наявних на мотоциклі ушкоджень; дефектна відомість, зроблена самим експертом.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

За змістом ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, зокрема законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Аспекти обставин вчиненого обвинуваченим діяння, його доведеності, кваліфікація, визнання особи винуватим, призначення покарання, його вид та розмір в поданій апеляційній скарзі захисника не оскаржуються. Апеляційні вимоги захисника зводяться до оскарження вироку місцевого суду в частині вирішення цивільного позову потерпілого.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При цьому форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, згаданим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При цьому суд зобов`язаний усебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених злочином, установити злочинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Виходячи з указаного вище, колегія суддів вбачає, що апеляційні вимоги, заявлені та підтримані в існуючому вигляді, не можуть бути задоволені з наступних причин.

Зокрема, залишення цивільного позову без розгляду із роз`ясненням позивачеві його права на звернення до суду у порядку цивільного судочинства може відбуватися виключно з передбачених законом підстав, які зазначені у ч. 3 ст. 129 та ч. 1 ст. 326 КПК України. Таких підстав немає. Цивільний позов був заявлений і підтриманий потерпілим, частково визнаний обвинуваченим в частині відшкодування витрат на придбання ліків в сумі 2099 грн. 72 коп., про що вказується у вироку; судом першої інстанції постановлений обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 , який в кримінально-правовому аспекті не оскаржується. Виходячи з цього, суд першої інстанції був зобов`язаний розглянути заявлений цивільний позов по суті, що він і зробив.

Стосовно доводів захисника про невідповідність змісту позовної заяви вимогам закону, а також щодо сумнівів у належності висновку експерта про розмір шкоди, завданої власнику мотоцикла, колегія суддів не вбачає їх достатньо обґрунтованими з наступних підстав.

Дослідження безпосередньо в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції змісту позовної заяви, про що зазначено вище, показує, що в ній містяться усі необхідні складові для належного розуміння її змісту та підстав, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Вказані конкретні суми вимог, надані докази, на підставі яких ці суми позивач просить стягнути з відповідача; указаний бажаний для позивача розмір морального відшкодування із зазначенням підстав для його стягнення так, як їх розуміє позивач. Колегія суддів не вбачає істотних порушень процесуального закону в аспекті змісту позовної заяви, які б унеможливлювали її належний розгляд по суті судом першої інстанції.

Також колегія суддів не може визнати обґрунтованими й доводи захисника щодо змісту експертного висновку № 4/1091 від 27 липня 2016 року (а.с. 79-85). Вказаний висновок наданий експертом Черкаського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_13 на підставі постанови слідчого ОСОБА_12 . Мотоцикл як предмет дослідження був безпосередньо наданий експерту.

Експерт самостійно зробив дефектну відомість щодо ушкоджень мотоцикла, на підставі якої провів відповідні дослідження. Посилання захисника на те, що експертом узята до уваги калькуляція витрат на ремонт мотоцикла, зроблена ФОП ОСОБА_11 , не відповідає дійсності. Така калькуляція дійсно додана у якості додатку до висновку, однак за її результатами витрати на ремонт мотоцикла мають становити 58 285 грн. 00 коп., тоді як за висновком експерта обраховувався не розмір витрат на ремонт, а фактична сума завданих власнику збитків, що є різними за своєю суттю величинами. Адже калькуляція витрат на ремонт це обрахунок суми та її складових, за умови сплати яких конкретний підприємець готовий здійснити ремонт мотоцикла. Ці суми можуть вельми варіюватися у різних підприємців, тоді як обрахунок розміру фактичних збитків власника транспортного засобу є об`єктивною сталою величиною. Тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до розгляду саме ту суму, яка визначена висновком експерта.

Стосовно доводів захисника про те, що мотоцикл міг бути переданий експерту для дослідження не в тому стані, в якому він перебував безпосередньо після ДТП, адже між датою ДТП та проведенням експертизи минуло більше трьох місяців, то ці доводи жодними конкретними даними не обґрунтовані, й висловлюються захисником виключно в формі припущення, тому не можуть братися до уваги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :