Провадження № 1-кс/537/48/2018
Справа № 537/133/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.01.2018 року слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заступника начальника слідчого відділення ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП України в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна,

встановив:
Старший слідчий СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, у встановленому законом порядку погодженим з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури, відповідно до вимог якого просить накласти арешт на речові докази, а саме на кросівки марки «Adidas», 44 розміру, які вилучені в ході проведення огляду місця події у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обґрунтування зазначених вимог клопотання зазначено про те, що у провадженні відділення поліції № 1 Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000095 від 13.01.2018 року, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, ч. 3 ст.185 КК України. Так, 13.01.2018 року, близько 07:00 год., невстановлена особа, шляхом пошкодження стіни приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_1 , проникла до середини магазину, звідки таємно викрала грошові кошти в сумі 2 100 грн., та ноутбук марки «Asus». 13.01.2018 року гр. ОСОБА_6 на підставі письмової заяви, добровільно видав кросівки чорного кольору «Adidas», 44 розміру, які було вилучено протоколом проведення огляду місця події. Враховуючи зазначені обставини та те, що кросівки являються матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі його сліди та містять відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою їх збереження, виникла необхідність в накладенні на них арешту, в зв`язку з чим слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.
Заступник начальника слідчого відділення ВП № 1 КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі з мотивів наведених у ньому.
ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, при цьому надав заяву згідно якої просить клопотання розглядати без його участі.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали поданого клопотання в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Слідчим суддею достовірно встановлено, що 13.01.2018 року до ЄРДР відділенням поліції №1 Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області за № 0000095 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Згідно витягу з кримінального провадження № 0000095, 13.01.2018 року, близько 07:00 год., невстановлена особа, шляхом пошкодження стіни приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проникла до середини магазину, звідки таємно, викрала грошові кошти в сумі 2 100 грн. та ноутбук марки «Asus». Сума матеріального збитку встановлюється.
На час розгляду клопотання повідомлення про підозру за описаним вище фактом жодній фізичній особі не вручено.
З матеріалів поданий в обґрунтування клопотання, а саме протоколу огляду місця події від 13.01.2018 року вбачається, що при огляді приміщення магазину «Литиція», за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено фрагмент гіпсокартонного перекриття із слідом низу взуття, целофановий пакет із слідом низу взуття, 2 сліди папілярних узорів пальців рук, металевий лом. Даний огляд проводився за згодою володільця магазину «Литиція» ОСОБА_7
13.01.2018 року в кабінеті № 9 ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП у Полтавській області у гр. ОСОБА_6 вилучено кросівки «Adidas», 44 розміру, що підтверджується протоколом огляду та заявою ОСОБА_6 .
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
З урахуванням положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2, ч. 3 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини розслідуємого кримінального провадження, а також те, що заступником начальника слідчого відділення з посиланням на наявні матеріали кримінального провадження в судовому засіданні з розгляду клопотання належним чином доведено, що вказане в прохальній частині клопотання майно, яке було вилучене в ході проведення огляду, може бути доказами у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту є законним та обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 167, 168, 170-173, 175, 376 КПК України, слідчий суддя,
постановив:
Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП України у Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на кросівки марки «Adidas», 44 розміру, які вилучені в ході проведення огляду місця події у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Копію даної ухвали вручити заступнику начальника слідчого відділення ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , надіслати прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_8 та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали слідчого судді виготовлено та оголошено 17.01.2018 року.