Справа № 372/3227/16-к
Провадження № 1-114/17
В И Р О К
іменем України

28 грудня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000419 від 20.03.2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Обухів Київської області, українця, громадянина України, працюючого комірником ТОВ «НІКО СІСТЕМ», одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого статтею 124 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження при перевищенні меж необхідної оборони, за таких обставин.

19 березня 2016 року приблизно о 23 годині (більш точного часу не встановлено), ОСОБА_7 , перебуваючи на території гаражного кооперативу «Промбудівник», біля гаражного приміщення № НОМЕР_1 , що в місті Обухів Київської області по

вулиці Каштанова, під час суперечки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, захищаючись від протиправних дій ОСОБА_4 , який застосував до нього фізичне насильство, яке мало характер посягання та було небезпечним для здоров`я та виразилось у заподіянні йому ударів ногами та кулаками рук по різних ділянках тіла, належним чином не урахувавши засоби захисту і нападу, а саме застосувавши ніж до ОСОБА_4 , який не мав при собі предметів, якими можна було б нанести тілесні ушкодження, маючи можливість припинити посягання шляхом спричинення ОСОБА_4 менш тяжкої шкоди, умисно завдав останньому три удари ножем, який був при ньому, а саме по одному удару в область грудної клітки, живота та правої ноги, причинивши тяжкі тілесні ушкодження, при цьому перевищивши межі необхідної оборони.

Відповідно до висновку експерта №54 у ОСОБА_4 , згідно з медичною документацією, виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення живота з пошкодженням шлунку, проникаючого ножового поранення грудної клітки зліва з пошкодженням діафрагми, гемопневтотораксу, травматичного шоку, рани на правому стегні. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії предметом з колючо-ріжучими властивостями і відносяться: комплекси ушкоджень в області грудної клітки та живота до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння, рана на правому стегні до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, проти цивільного позову повністю не заперечив, показав, що ввечері 19.03.2016 року він з друзями відпочивав в м.Обухів, разом із друзями вони пішли до належного йому гаража в кооперативі «Промбудівець», щоб вживати спиртні напої, між собою жваво розмовляли, коли приблизно о 23 год. проходили по території гаражного кооперативу побачили трьох нетверезих раніше незнайомих хлопців, один із яких був агресивний і намагався розпочати бійку із ними, а інші двоє його тримали, між двома компаніями не було ніякого спілкування, тоді вони із друзями пішли швидше, щоб уникнути конфлікту та зайшли за поворот, він взяв із рюкзака ключі від гаража, який вже був поруч, однак позаду почув, як до них біжать декілька чоловік, він повернувся і пройшов назустріч їм декілька кроків, спитав: «Що сталося», оскільки був найстаршим із друзів і подумав, що їх могли прийняти за крадіїв, хотів пояснити що вони йдуть на власний гараж, побачив, як до них біжать двоє чи троє тих самих хлопців, той, що біг першим без попередніх розмов не зупиняючись несподівано підскочив і вдарив його кулаком в обличчя по носу та збив з ніг, з рук випали ключі від гаража, далі його почали бити руками і ногами щонайменше двоє чоловіків, можливо троє, оскільки точно він не пам`ятає, бо ударів було багато, він намагався захищатись і вставати, але здебільшого лежав або сидів на землі, хто саме наносив які удари він не бачив, оскільки не встигав помітити через відсутність освітлення, короткотривалість побиття і велику силу ударів по голові та тілу, його друзів теж били інші хлопці, тоді він запанікував і зрозумів, що можуть вбити, витягнув із правої кишені штанів розкладний ніж, який мав при собі для нарізання продуктів та відкривання пляшок, декілька разів махнув рукою із ножем знизу вверх із положення на землі сидячи, куди саме потрапить цими ударами не розмірковував, бив у бік найближчого із нападників з метою припинити побиття, після цього йому вдалося встати, його притиснули до стіни гаражів, один із нападників кричав про те, що його підрізали, інший тримав його біля стіни, а третій питав у кого ніж, ще інші нападники (всього приблизно 4-5 чоловік) були біля його друзів, однак він не зізнався в тому, що саме він мав ніж, сховав його у кишеню, потім скориставшись нагодою він із друзями втекли з місця події через дахи гаражів до лісу, чули, як ті хлопці бігали і шукали їх по гаражам, погрожували всіх повбивати. У результаті побиття йому було спричинено тілесні ушкодження, струс головного мозку, тому він лікувався на стаціонарі. Наносив удари ножем виключно для самозахисту, зрозумів, що накоїв лише після того, як побачив рани у потерпілого. Бійка тривала приблизно менше хвилини поблизу сміттєвих баків і належного йому гаража. Раніше потерпілого та його друзів він не знав. Наступного дня він видав ніж поліції та був госпіталізований. Він хотів надати кошти для лікування потерпілого, однак коли дізнався про те, що потерпілий та його друзі дають неправдиві свідчення і саме його безпідставно намагаються звинуватити у нападі, вирішив дочекатись суду. Висловив каяття та готовність відшкодовувати шкоду потерпілому у розумних межах. Запевняв у відсутності намірів вчиняти правопорушення у подальшому.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину повністю доведена показами потерпілого, свідків, письмовими і речовими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 показав, що 19.03.2016 року із друзями святкували день народження одного із друзів у його гаражі в кооперативі «Промбудівець» м.Обухів, вживали спиртні напої, жарили шашлики, було декілька хлопців та дівчат, всього 7 чоловік, він випив приблизно 150 г коньяку, після 22-30 год. перебуваючи на вулиці вони почули, як голосно розмовляє група раніше незнайомих хлопців, що проходили повз них, між двома компаніями не було ніякого спілкування, він відійшов до сміттєвих баків у туалет, в тому місці було темно, потім побачив, як до нього наближається раніше незнайомий хлопець, у якого щось було у руці, тоді він першим вдарив того хлопця кулаком у обличчя на випередження, далі не пам`ятає детально обставин, але відчув як щось тепле потекло по нозі, підняв одяг і виявив у себе дві різані рани живота та одну на нозі, його друзі взяли його під руки та перетянули ногу, незважаючи на стан алкогольного сп`яніння він відчував себе нормально і адекватно, агресії у діях того хлопця він не відчував, коли почалася бійка той хлопець був біля нього один, друзі того хлопця були подалі, а біля нього був його друг ОСОБА_8 . Припускає, що ножові поранення йому наніс саме обвинувачений, однак точно стверджувати не може через недостатність освітлення. Після цього його доставили до лікарні, де він місяць лікувався на стаціонарі, а потім 3-4 місяці продовжував лікування дома, обвинувачений досі не вибачився і не відшкодував шкоду. Просив не позбавляти обвинуваченого волі, але призначити справедливе покарання. Вважав, що у обвинуваченого не було стану необхідної оборони. Підтримав думку свого представника про необхідність закриття провадження по ст.124 КК України та притягнення обвинуваченого за більш тяжкий злочин.

Представник потерпілого ОСОБА_5 вважав, що у обвинуваченого не наступив стан захисту, його дії по спричиненню тяжких тілесних ушкоджень були умисними, просив закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого за ст.124 КК України за відсутністю складу злочину, направити матеріали кримінального провадження прокурору для притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ст.121 КК України.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що перебуває у дружніх відносинах із потерпілим, разом компанією із 9 осіб святкували його день народження у його гаражі в м.Обухів, вживали спиртні напої, жарили шашлики, разом із потерпілим, ОСОБА_10 перебував на вулиці, бавились і боролись один із одним, ОСОБА_11 також на вулиці розмовляв по телефону, приблизно після 23 год. вони почули, як повз них пройшла інша компанія п`яти раніше незнайомих хлопців, які між собою голосно розмовляли, через деякий час він почув крик і побачив, як потерпілого підрізав хтось із іншої компанії, напевно саме обвинувачений, хоч він не зміг точно розгледіти і запам`ятати, в цей час біля потерпілого був також ОСОБА_10 , він підбіг до того хлопця, збив його з ніг, разом із іншими друзями став бити тих хлопців із іншої компанії, всього із його друзів участь у бійці приймали п`ятеро, включаючи його самого та потерпілого, бійка тривала приблизно 5 хв., припускає, що конфлікт виник через непорозуміння, після завершення бійки бачив поранення на грудях, животі та нозі у потерпілого, з ран текла кров, потерпілого відвезли до лікарні, де він тривалий час лікувався.

Свідок ОСОБА_12 дав аналогічні покази.

Свідок ОСОБА_13 показав, що перебуває у дружніх відносинах із потерпілим, разом святкували день народження у гаражі в м.Обухів, вживали спиртні напої, жарили шашлики, він із потерпілим бавились і боролись між собою, почули, як повз них пройшла інша компанія, але не звернув на це уваги, між двома компаніями ніякого конфлікту не виникло, він пішов у гараж чистити свою куртку, очевидцем бійки він не був, через деякий час він бачив поранення на грудях, животі та нозі у потерпілого, з ран текла кров, потерпілого відвезли до лікарні, де він тривалий час лікувався.

Свідок ОСОБА_14 показав, що перебуває у дружніх відносинах із потерпілим, разом святкували день народження у гаражі в м.Обухів, вживали спиртні напої, жарили шашлики, він на вулиці розмовляв по телефону, неподалік були на вулиці потерпілий та ОСОБА_10 , приблизно після 23 год. вони почули, як повз них пройшла інша компанія п`яти раніше незнайомих хлопців, які між собою голосно розмовляли, очевидцем бійки він не був, через деякий час він почув крик і побачив поранення на грудях, животі та нозі у потерпілого, з ран текла кров, потерпілого відвезли до лікарні.

Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 в судовому засіданні показали, що перебувають у дружніх відносинах із потерпілим, разом святкували день народження ОСОБА_8 у гаражі в м.Обухів, вживали спиртні напої, жарили шашлики, потерпілий та двоє хлопців були на вулиці, а вони залишались у кімнаті відпочинку гаража, очевидцями бійки не були, приблизно після 23 год. після завершення бійки на вулиці біля гаражів бачили поранення на грудях, животі та нозі у потерпілого, з ран текла кров, потерпілого відвезли до лікарні, де він тривалий час лікувався.

Свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 в судовому засіданні показали, що перебувають у дружніх стосунках із обвинуваченим, 19.03.2016 року разом із ним відпочивали у м.Обухові, приблизно о 22-23 год. йшли до гаража в кооперативі «Промбудівець», щоб спільно вжити спиртні напої, проходячи по території кооперативу побачили групу нетверезих агресивних хлопців, один із яких намагався на них напасти, а інші його тримали, тоді вони притихли і пішли далі швидше, пройшли за поворот, обвинувачений дістав із рюкзака ключі від гаража, бо вони вже майже підходили до нього, але почули як до них біжать ті хлопці, обвинувачений сказав, що спитає що вони хочуть, повернувся і назустріч ступив декілька кроків, але без попередніх розмов один із нападників одразу вдарив обвинуваченого у голову кулаком, той впав, після цього їх також почали бити декілька хлопців, обвинуваченого били 2-3 осіб, збили з ніг, він лежачи закривався від ударів ногами і руками, під час бійки вони почули крик про те, що когось порізали, бійка зупинилась, через загрозу для себе вони втекли у ліс, де обвинувачений зізнався, що це він порізав своїм ножем одного із нападників, в якому вони впізнають потерпілого. Їх били близько 5-6 чоловік, побили вони трьох чоловік із їх компанії, що двоє не постраждали, оскільки були дещо далі. Бійка тривала менше хвилини.

Свідок ОСОБА_24 показала, що працює в приймальному відділенні Обухівської лікарні, обставини надання медичної допомоги потерпілому не пам`ятає за давністю подій.

Свідок ОСОБА_25 показав, що працює завідуючим неврологічним відділенням лікарні, де в умовах стаціонару лікувався обвинувачений у березні 2016 року, у обвинуваченого був струс головного мозку і травми на обличчі.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину також підтверджується поданими суду письмовими доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 20.03.2016 року, де зафіксовано зовнішній вигляд, плями крові та одяг потерпілого;

- протоколом огляду місця події від 20.03.2016 року, де зафіксовано місце події, зокрема місцерозташування плям крові на землі, ключ від гаража у гаражному кооперативі «Промбудівець» м.Обухів;

- протоколом огляду місця події від 20.03.2016 року, де зафіксовано зовнішній вигляд, ножа, виданого обвинуваченим працівникам поліції та його одяг;

- висновком експерта № 54 від 22.04.2016 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення живота з пошкодженням шлунку, проникаючого ножового поранення грудної клітки зліва з пошкодженням діафрагми, гемопневтотораксу, травматичного шоку, рани на правому стегні. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії предметом з колючо-ріжучими властивостями і відносяться: комплекси ушкоджень в області грудної клітки та живота до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння, рана на правому стегні до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я;

- висновком експерта № 13 від 24.04.2016 року, згідно якого у обвинуваченого ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна на спинці носа зліва, крововиливів та саден на верхній та нижній губі зліва, рани та трьох подряпин в правій поперековій області, які утворились від дії тупими твердими предметами з обмеженою травмуючою поверхнею, за часом утворення можуть відповідати обставинам обвинувачення, відносяться: рана в правій поперековій області - до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я, інші окремо взяті ушкодження до легких тілесних ушкоджень;

- медичною документацією, в якій зафіксовано опис тілесних ушкоджень та наслідки їх заподіяння для здоров`я потерпілого і обвинуваченого, в тому числі ножові поранення потерпілого та струс головного мозку обвинуваченого;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.06.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_4 , а також відтвореним у судовому засіданні відеозаписом цієї слідчої дії, якими підтверджується обставини заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень внаслідок бійки за участю обвинуваченого та частково підтверджується механізм заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень внаслідок застосування ножа обвинуваченим;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 31.08.2016 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , а також відтвореним у судовому засіданні відеозаписом цієї слідчої дії, якими підтверджується обставини бійки між потерпілим та обвинуваченим та механізм заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень внаслідок застосування ножа саме обвинуваченим;

- висновком експерта № 12 від 23.03.2016 року, згідно якого у ОСОБА_23 виявлені тілесні ушкодження, які він отримав під час бійки за участю, в тому числі, потерпілого та обвинуваченого;

- висновками експертів №№ 75, 76 від 16.05.2016 року, № 77 від 27.05.2016 року, №№ 6-01/289, 6-01/290 від 19.05.2016 року, якими підтверджується групова належність крові і ДНК-профіль потерпілого та обвинуваченого, а також те, що на одязі потерпілого та обвинуваченого виявлено саме кров потерпілого.

Оцінюючи зібрані по справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, суд приймає до уваги приписи ч.1 ст.94 КПК України, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналіз свідчень обвинуваченого, свідків та потерпілого в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати покази обвинуваченого в частині підтвердження факту і механізму спричинення виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень саме ним правдивими і послідовними, оскільки вони узгоджуються із висновками експертиз та показами свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , покази потерпілого в частині заподіяння йому тілесних ушкоджень саме обвинуваченим під час бійки правдивими, однак покази потерпілого та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 щодо обставин та механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень неправдивими, непослідовними, взаємно не узгодженими між собою, оскільки вони суперечать сукупності наявних у справі доказів, зокрема висновкам експертиз, письмовим і речовим доказам, тому покази потерпілого і вказаних свідків можуть покладатись в основу вироку лише в частині підтвердження конфлікту та спричинення тілесних ушкоджень саме обвинуваченим, а щодо механізму їх заподіяння суд покладає в основу вироку саме покази ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , які є взаємоузгодженими і переконливими.

При цьому слід прийняти до уваги, що потерпілий в судовому засіданні вказував на те, що пам`ятає лише факт початку бійки, зокрема власне нанесення ним самим першого удару обвинуваченому, а інші суттєві обставини бійки він не пам`ятає.

При наданні оцінки показанням свідків щодо дійсного механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень під час бійки суд надає перевагу показанням свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , оскільки вони узгоджуються із висновками експертиз. Також частково узгоджуються із визначеним обвинувальним актом механізмом спричинення тілесних ушкоджень показання інших свідків, оскільки різняться лише у деталях причин і обставин виникнення бійки, однак не спростовують факту взаємного нанесення потерпілим та обвинуваченим ударів один одному, отже не спростовують відомостей про те, що саме внаслідок прикладань сили обвинуваченим було заподіяно потерпілому виявлені у подальшому у нього тілесні ушкодження. Наявність певних протиріч у показаннях свідків суд вважає такими, що пояснюються ступенем дружніх відносин та прихильності конкретного свідка до певної сторони конфлікту.

Відомостей про те, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження могли бути ним отримані у будь-якому іншому місці, у будь-яких інший час, за будь-яких інших обставин, внаслідок діянь будь-якої іншої особи, ніж це передбачено обвинуваченням, жодним учасником процесу суду не повідомлено.

Посилання представника потерпілого на письмові пояснення та протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 суд не приймає до уваги, оскільки ці письмові докази не можуть вважатись допустимими в силу приписів КПК України, тому при вирішенні справи суд враховує лише покази обвинуваченого, які він надавав безпосередньо в судовому засіданні під час розгляду справи в суді.

Доводи представника потерпілого про неправдивість показів окремих свідків, які перебувають у дружніх стосунках із обвинуваченим суд вважає необґрунтованими, оскільки достатньо переконливими доказами вони не спростовані, при цьому покази всіх свідків та потерпілого в частині існування факту бійки за участю потерпілого та обвинуваченого у час і місці, визначеному обвинувальним актом, є взаємоузгодженими і послідовними. Факт такої бійки не спростовується і стороною захисту.

За таких обставин, суд вважає повністю доведеними викладені у обвинуваченні відомості про обставини, механізм заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, а також винність у їх умисному заподіянні саме обвинуваченого.

Оскільки умисел обвинуваченого був направлений на заподіяння тілесних ушкоджень без конкретизації ступеню їх тяжкості, відповідальність він повинен нести за фактично спричинені тілесні ушкодження, а саме за заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Вищевикладене дає підстави суду вважати, що обвинувачений, безпричинно і несподівано отримавши декілька ударів руками і ногами по голові та тулубу від групи осіб, будучи збитим із ніг та перебуваючи на землі, побоюючись за своє здоров`я та життя, вчинив дії з метою свого захисту від протиправних дій потерпілого ОСОБА_4 , а саме за допомогою ножа заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для його життя, однак при цьому переоцінив обстановку захисту та небезпечність посягання, внаслідок чого перевищив межі необхідної оборони.

Оцінюючи доводи представника потерпілого суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Обвинувачення ОСОБА_7 за ст.121 КК України не пред`являлось, постанова слідчого від 09.08.2016 року про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення з ч.1 ст.121 КК України на ст.124 КК України ніким, в тому числі потерпілим та його представником, не оскаржувались, зібрані стороною обвинувачення докази не спростовані, тому суд позбавлений можливості надавати правову оцінку наявності в діях ОСОБА_7 складу більш тяжкого злочину, передбаченого ст. 121 КК України, а судовий розгляд проводився лише в межах висунутого обвинувачення за ст.124 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

В ч.3 ст.36 КК України закріплено, перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, такої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Згідно статті 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього певної підстави (юридичного факту). Відповідно до ч. 1 ст. 36 КК такою підставою є лише вчинення особою суспільна небезпечного посягання.

Згідно п.22 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України № 1 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про необхідну оборону» при розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Згідно п.5 цієї ж постанови, щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.

Під час судового розгляду встановлено, що бійка виникла між двома групами осіб, участь у бійці приймали, в тому числі, потерпілий та обвинувачений, бійку розпочав саме потерпілий, який першим наніс безпричинно удар кулаком правої руки обвинуваченому в обличчя, чим збив його з ніг, надалі потерпілий, в тому числі, наніс декілька ударів руками і ногами в голову та тулуб обвинуваченого, який вже перебував у положенні лежачи та сидячи на землі, лише після цього обвинувачений дістав із кишені ніж, який заздалегідь не готував для вчинення злочину, та використав його для захисту, нанісши три удари в бік нападників без конкретизації намірів кому саме і які саме заподіяти тілесні ушкодження, у бійці отримали тілесні ушкодження як потерпілий, так і обвинувачений. Сукупність досліджених судом доказів дає достатні підстави вважати, що по відношенню до обвинуваченого потерпілим було здійснено суспільно небезпечне посягання на здоров`я, він захищав своє здоров`я від протиправних посягань потерпілого, тому у ОСОБА_7 виник стан необхідної оборони, яким втім був перевищений обвинуваченим шляхом нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

При оцінці доказів суд також враховує положення ч.3 ст.62 Конституції України, яка передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доводи представника потерпілого про наявність у діях обвинуваченого ознак складу іншого, більш тяжкого, ніж пред`явленого обвинуваченням, злочину, направленість умислу обвинуваченого тощо є припущеннями, сумнівними, тому не можуть покладатись в основу вироку.

Передбачених чинним законодавством та фактичних підстав для врахування доводів представника потерпілого щодо закриття провадження за відсутністю складу злочину, а фактично виправдання ОСОБА_7 за ст.124 КК України суд не вбачає, тому позиція представника потерпілого не ґрунтується на законі.

Суд вважає, що дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ст. 124 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчиненому у разі перевищення меж необхідної оборони.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, його особу та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, досудову доповідь органу з питань пробації.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено. Доводи представника потерпілого про перебування обвинуваченого під час вчинення злочину у стані сп`яніння об`єктивно не підтверджені жодним доказом.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання і роботи, сім`ю, міцні соціальні зв`язки, утримує малолітню дитину, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, враховуючи думку потерпілого, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, оскільки такий вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому суд вважає можливим застосування ст.ст. 75, 76 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування призначеного цим вироком покарання за умови виконання певних обов`язків, оскільки його виправлення можливе без відбування покарання.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов визнаний обвинуваченим, ґрунтується на законі, підтверджується письмовими доказами, зокрема довідкою про вартість лікування потерпілого, тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Речові докази - диск «VIDEX excellenti, CD-R, 700 MB/80min, 52x» з відео файлом «3131», диск «VIDEX excellenti, DVD+R, 4.7 GB/120min, 16x» з відео файлами «MVI_8441» та «HDV_0128», де зафіксовано слідчі дії, слід залишити при матеріалах кримінального провадження; а інші речові докази - зразки букального епітелію (слини), що відібрані у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ; ніж, вилучений у ОСОБА_7 ; частина картонки зі слідами протектору шин, уламки скла, зразки лакофарбового покриття та ґрунтовки, металева решітка, металевий ключ, пластикові уламки, уламки скла прозорого кольору, змиви речовини бурого кольору, вилучені поблизу гаражного приміщення № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Промбудівник»; одяг потерпілого ОСОБА_4 : шкарпетки, гамаші, труси, футболка, реглан, штани, куртка, кросівки; куртка ОСОБА_7 , які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Обухівського ВП ГУ НП в Київській області слід знищити як такі, що не представляють цінності.

Судові витрати слід стягнути із обвинуваченого в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 124 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

Відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_7 покласти на Обухівський районний відділ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Цивільний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь фінансового управління Обухівської районної державної адміністрації Київської області відшкодування витрат на лікування потерпілого в розмірі 4303 гривні 32 копійки.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 9 526 гривень 32 копійки.

Речові докази диски із відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження, інші речові докази знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1