Справа № 519/945/17
Провадження №1-кп/523/494/18
УХВАЛА

06.04.2018 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката-захисника - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0000266 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, 2005 та 2010 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Апеляційним судом Одеської області 14.12.2017 року постановлено ухвалу, якою задоволено подання Южного міського суду Одеської області та визначено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000266 від 15.08.2017 року відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.121 КК України передати для судового розгляду до Суворовського районного суду м.Одеси.

19.12.2017 року вказаний обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по вищевказаним матеріалам кримінального провадження направлений апеляційним судом Одеської області після визначення підсудності до провадження Суворовського районного суду міста Одеси. 21.12.2017 року ухвалою суду призначено підготовче судове засідання по справі.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, що підтримує обвинувачення в суді по даним матеріалам кримінального провадження, вважав можливим призначити справу до судового розгляду.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні вирішення питання щодо призначення справи до судового розгляду залишив на розсуд суду. Однак, в той же час ОСОБА_5 , посилаючись на не визнання ОСОБА_6 цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди і завданих психологічних страждань, звернувся до суду із клопотанням про призначенням у кримінальному провадженні судової психологічної експертизи, проведення якої доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України з постановленням перед експертами певних питань: 1) Чи були дії, здійснені обвинуваченим ОСОБА_6 відносно ОСОБА_7 , 15.08.2017 року близько 00 год. 15 хв. у м.Южному психотравмуючими для ОСОБА_7 .?; 2) Чи були спричинені психологічні (моральні) страждання ОСОБА_7 внаслідок вчинення стосовно нього злочину?; 3) Якщо потерпілому ОСОБА_7 завдані страждання (моральна шкода), то який можливий розмір грошової компенсації за завдані страждання?

Адвокат, що здійснює захист обвинуваченого, та сам обвинувачений в підготовчому судовому засіданні не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду та долучення поданого клопотання.

Прокурор стосовно клопотання представника потерпілого в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти його долучення до матеріалів справи.

Ознайомившись з обвинувальним актом та доданими до нього документами, з`ясувавши позицію прокурора, вислухавши думку представника потеплілого, адвоката-захисника та обвинуваченого, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу.
Згідно положень ст.291 ч.2 п.5 КПК України в обвинувальному акті повинен бути зазначений виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. З врахуванням того, що відповідно до ч.4 ст.291 КПК України надання суду інших документів, ніж передбачено ч.3 ст.291 КПК України, до початку судового розгляду забороняється.

Проте, при складанні обвинувального акту слідчим СВ Южненського відділення поліції Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та при його затвердженні прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 вищевказані вимоги не враховано, при викладі формулювання обвинувачення міститься посилання на висновки судово-медичної експертизи з визначенням локалізації тілесних ушкоджень, ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які є в розпорядженні органу досудового розслідування, та до початку судового розгляду кримінального провадження по суті фактично розкриває сутність вказаних доказів обвинувачення й суперечить положенням ч.ч.2, 4 ст.291 КПК України, та у свою чергу свідчить про порушення принципів неупередженості суду і безпосередності дослідження судом доказів, що за переконанням колегії суддів, є неприпустимим.Викладені вище обставини, а саме розкриття сутності доказів стороною обвинувачення до початку судового розгляду кримінального провадження по суті, що фактично ставить сторону захисту у невигідне у порівнянні зі стороною обвинувачення становище, суперечать принципам рівноправності та змагальності сторін, практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч.2 ст.7 КПК України, підлягає обов`язковому застосуванню.

Так, Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Рожков проти РФ» від 31.10.2013 року, в якій були встановлені порушення п.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначив, що принцип «рівності зброї» у наданні своїх доказів, тобто зрівнювання сторін не за кількісними ознаками наданих повноважень, а за процесуальним статусом в ході усього процесу, в тому числі і в суді, передбачає, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище ніж інша сторона.

Разом з тим, всупереч положень пункту 3 Додатку 61 до п.п.18.2.1, 18.2.4 «Інструкції з діловодства в органах прокуратури України», затвердженої Наказом Генерального прокурора України №3 від 15.01.2013 року, на обвинувальному акті відсутня печатка прокуратури.
Окрім цього, статтею 109 КПК України встановлено, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємним додатком до обвинувального акту при їх розгляді судом, наряду з іншим, повинен містити реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, а положення ст.ст.110, 283 КПК України передбачають, що всі рішення органів досудового розслідування, прокурора є процесуальними рішеннями, які оформлюються постановами та обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відомості про що вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до положень ст.109 КПК України - реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Отже, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен представляти собою повний опис усіх без виключень процесуальних дій і прийнятих процесуальних рішень під час досудового розслідування та містити у собі довідкові відомості про шлях утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження.

Вищезазначені обставини невідповідності обвинувального акту від 29.11.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 вимогам ч.ч.2, 4 ст.291 КПК України, у контексті приписів ст.ст.2, 7, 9, 22, 23, 109-110, 283 цього ж Кодексу, за своєю сукупністю, визнаються судом істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які фактично нівелюють принципи безсторонності та неупередженості суду, безпосередності дослідження ним під час судового розгляду кримінального провадження по суті доказів сторін, принципів рівноправності та змагальності сторін, що унеможливлюють призначення до судового розгляду вказаного обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні, а відтак єдиним можливим й законним судовим рішенням, уявляється повернення зазначеного обвинувального акту прокурору для усунення протягом розумного строку виявлених колегією суддів недоліків.

Відповідно ст.314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що ст.314 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, який може прийняти суд, що не підлягає розширеному тлумаченню, враховуючи необхідність усунення допущених неточностей, недоліків в обвинувальному акті, за таких обставин суд приходить до висновку про неможливість призначення обвинувального акту та його додатків у цьому кримінальному провадженні до судового розгляду, у зв`язку із їх невідповідністю вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а також про необхідність у зв`язку із наведеними фактами істотних порушень вимог КПК України повернення обвинувального акту по матеріалам кримінального провадження відносно ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, прокуророві для усунення встановлених недоліків, вірного викладення фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення.
Щодо поданого клопотання представника потерпілого про призначення судової психологічної експертизи, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.314 ч.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Згідно ст..315 ч.2 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд:

1) визначає дату та місце проведення судового розгляду;

2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд;

3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді;

4) розглядає клопотання учасників судового провадження про:
здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту;
витребування певних речей чи документів;
здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні.
5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Частиною 3 ст.315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Ознайомившись із обвинувальним актом та долученими до нього документами, вислухавши думку учасників процесу стосовно заявленого представником потерпілого клопотання, суд враховує всі доводи ОСОБА_5 зазначені ним в обґрунтування поданого клопотання, однак в той же час суд також приймає до уваги те, що станом на даний час справа знаходиться на стадії підготовчого судового засідання, судове слідство ще не розпочато, обвинуваченого не допитано, у зв`язку з чим твердження ОСОБА_5 щодо «не визнання ОСОБА_6 цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди, заперечення факту нанесення моральної шкоди і завданих психологічних страждань» є передчасними, на даному етапі суд ще позбавлений можливості встановити вказане представником потерпілого заперечення обвинуваченим цивільного позову, та приймаючи до уваги положення ст.ст.314, 315 КПК України, якими чітко визначено розгляд яких клопотань можливо на стадії підготовчого судового засідання, з врахуванням всього вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання про призначення у даному кримінальному провадженні судової психологічної експертизи подано передчасно та на даний час підстав для його задоволення судом не встановлено.
Керуючись ст.ст.27, 31-33, 291, 314, 315, 369-372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 про призначення у даному кримінальному провадженні судової психологічної експертизи, - відмовити.
Обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження №0000266 від 15.08.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, разом із доданими до нього документами повернути керівнику Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області для усунення протягом розумного строку недоліків та порушень вимог кримінального процесуального законодавства, що викладені в мотивувальній частині ухвали.

Копію ухвали направити для виконання керівнику Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області, а також надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1