Справа № 284/1054/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 грудня 2017 року смт. Народичі
Народицький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
за частиною 1 статті 213 КК України,
В порушення ст.4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 року (операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами. Діяльність, пов`язана із заготівлею, переробкою брухту чорних та кольорових металів і його металургійною переробкою, проводиться в порядку, встановленому законодавством), не зареєструвавшись як суб`єкт підприємницької діяльності, умисно, керуючись, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, організував за місцем свого проживання незаконний пункт прийому та схову металобрухту.
Із серпня 2017 року по 17 листопада 2017 року на подвір`ї власного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів створив незаконний пункт прийому та схову металобрухту, який обладнав пристроєм для зважування: на максимальну вагу 110 кг, і на якому здійснював незаконний прийом та заготівлю брухту чорних металів від населення за готівковий розрахунок за ціною в межах від 3,5 - 3,7 грн., за один кілограм з метою його подальшого перепродажу та отримання прибутку.
04.08.2017 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцезнаходженням власного незаконного пункту прийому та схову металобрухту, на подвір`ї свого домоволодіння, придбав, шляхом готівкового розрахунку, у ОСОБА_6 десять кілограм брухту чорних металів, за ціною 3 гривні 50 копійок за один кілограм, на загальну суму 35 гривень.
Крім цього, 14.11.2017 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцезнаходженням власного незаконного пункту прийому та схову металобрухту, на подвір`ї свого домоволодіння, придбав, шляхом готівкового розрахунку, у ОСОБА_7 шість кілограм брухту чорних металів, за ціною 3 гривні 70 копійок за один кілограм, на загальну суму 22 гривень.
Дану незаконну діяльність ОСОБА_4 , 17 листопада 2017 року припинено працівниками Народицького відділення поліції Коростенського відділу Головного управління національної поліції в Житомирській області у ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання останього, під час якого виявлено та вилучено пристрій для зважування та 196,5 кг брухт чорних металів, які ОСОБА_4 незаконно зберігав на подвір`ї власного домоволодіння, без відповідного дозволу.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в здійсненні операцій з металобрухтом чорних металів, без державної реєстрації, організував за місцем свого проживання незаконний пункт прийому та схову металобрухту, тобто ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.213 КК України.
24 листопада 2017 року під час досудового розслідування між прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.
За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, а також зобов`язався сприяти розслідуванню кримінального правопорушення у з`ясуванні всіх обставин, спрямованих на виявлення та припинення інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.213 КК України у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1ст.76 КК України, а саме: повідомляти спеціально-уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтись для реєстрації до спеціально-уповноважений орган з питань пробації.
Речові докази, які знаходяться на зберіганні в Народицькому відділенні поліції Коростенського відділу Головного управління національної поліції в Житомирській області, а саме:металобрухт вагою 196,5 кг, та пристрій для зважування-конфіскувати в дохід держави.
Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 здійснив операцій з металобрухтом чорних металів без державної реєстрації, організував за місцем свого проживання незаконний пункт прийому та схову металобрухту, та кваліфікує його дії за ознаками злочину, передбаченого ст.213 ч.1 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до злочинів невеликої тяжкості. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст. 213 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що він беззаперечно визнає вину у вчиненні злочину, що йому інкримінується, щиро кається у скоєному, погоджується на призначення узгодженого покарання.
Прокурор і захисник в підготовчому судовому засіданні не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості та просили призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ст.474 КПК України, усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам й загальним засадам призначення покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.314, 373,374, 475 КПК України, суд ,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: металобрухт вагою 196,5 кг, та пристрій для зважування-конфіскувати в дохід держави.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок до апеляційного суду Житомирської області через Народицький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення. При цьому вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6 й 7 статті 474 Кримінального процесуального Кодексу України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 Кримінального процесуального Кодексу України угода не може бути укладена.

Суддя: