н/п 1-кп/640/217/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Київського районного суду м. Харкова:
головуючий - суддя ОСОБА_1
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, розлученого, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 1)25.11.2010 Київським р/с м.Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу у сумі 1700 грн.; 2) 20.01.2012 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком на 2 роки; 3)03.04.2012 Київським р/с м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі; 4) 01.08.2012 Київським р/с м.Харкова за ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі та штрафу в сумі 1700грн. Звільнений 09.07.2014 з Первомайської ВК Харківської області (№117) на підставі ст. 2 ЗУ "Про амністію" постановою Первомайського районного суду Харківської області від 01.07.2014, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
17.06.2016 приблизно о 21 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким сумісно вживав спиртні напої, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи цього, діючи умисно, тримаючи у лівій руці ніж, наніс ним ОСОБА_9 один удар в область грудної клітини справа, що є життєво важливим органом людини, внаслідок чого заподіяв останньому, згідно висновків судово-медичних експертиз №4955-ая/16 від 15.09.2016; №5400-ая/16 від 11.10.2016 - колото-різане поранення правої половини груді, яке проникає у плевральну порожнину без ушкодження внутрішніх органів та в своїй течії ускладнилось розвитком гемопневомотраксу. Рана на шкірі в ділянці проникаючого колото-різаного поранення розташована на правій половині грудної клітини в 7-му міжребір`ї по правій середньо-ключичній лінії при цьому раньовий канал направлений спереду назад. За ступенем тяжкості: колото-різане поранення правої половини груді, яке проникає у плевральну порожнину без ушкодження внутрішніх органів та в своїй течії ускладнилось розвитком гемопневомотраксу це тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав частково, в частині нанесення тілесних ушкоджень, але мотивуючи свої дії необхідною обороною, щиро розкаявся у вчиненому. Пояснив, що 17.06.2016 року приблизно о 21 год. 30 хв. він знаходився у себе вдома по вул.Старошишківській разом з ОСОБА_10 , який є його другом та постійно живе у більше року. Вони разом трохи випили алкогольні напої. В другій половині квартири проживає племінник з другом, які почали кричати та шуміти. Він зробив їм зауваження, однак вони не послухались. ОСОБА_11 казав щоб він не чіпав хлопців. Потім він з ОСОБА_11 ще випили. Племінник з другом продовжували шуміти, тому він пішов до них та ще раз зробив зауваження. ОСОБА_11 знову почав казати, щоб він їх не чіпав, на що він відповів, щоб ОСОБА_11 не втручався в цей процес, однак між ними почався конфлікт. У нього з ОСОБА_11 виникла бійка, в ході якої вони почали штовхатися. Він не сильно штовхав ОСОБА_11 , тому що у нього боліли (загнивали) п`ятки. ОСОБА_11 двічі вдарив його в обличчя та хотів видавити очі. Після чого, він з краю столу взяв кухонний ніж з білою рукояткою та наніс ОСОБА_11 один удар ножем в область грудної клітини праворуч, трохи порізав його, пішла кров. Він допомагав потерпілому зупинити кров, яка не зупинялась, він викликав швидку допомогу, яка приїхала десь через 15 хв. ОСОБА_11 сам спустився до медиків швидкої та поїхав з ними. Кухонний ніж, яким він завдав удар потерпілому, він витер та викинув у вікно. Через півгодини приїхала поліція та відвезла його до райвідділу. Ножем він вдарив ОСОБА_11 раптово, в метушні, він фактично захищався від ОСОБА_11 .
Незважаючи на часткове визнання винуватості обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, повністю доведена зібраними по справі доказами.
Показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що він працює лікарем-хірургом в Інституті загальної невідкладної хірургії. 17.06.2016 року він оперував у відділенні пацієнта ОСОБА_8 з ножовим пораненням. Все, що було зроблено, також локалізація поранення, травм записано в історії хвороби пацієнта.
Показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що обвинувачений ОСОБА_6 є його дядьком. В червні 2016 року він з другом ОСОБА_14 прийшли з роботи додому по вул. Старошишківська та почали дивитися фільми. ОСОБА_10 був вдома, а ОСОБА_15 ще не було. Приблизно о 19 год. - 20 год. Прийшов його дядько та був в кімнаті з ОСОБА_10 . Його дядько почав «прискіпуватися» до них, стукати в двері, через те, що вони через комп`ютер слідкують за обвинуваченим. ОСОБА_16 сказав дядькові, щоб останній не чіплявся до них. Між дядьком та ОСОБА_11 виник конфлікт, вони кричали десь 5-10 хв. З кімнати він не виходив. Потім дядько почав бігати та викликав швидку допомогу. Потім постукали у двері, він відкрив та побачив, що прийшли працівники поліції. ОСОБА_11 вже не було, його забрала швидка допомога. Він бачив кров у ванні та на плиті. Дядько був у стані алкогольного сп`яніння. Поліцейські знайшли ніж дядька, який той викинув з вікна. У ОСОБА_11 були проблеми з п`ятками ніг.
Показаннями свідка ОСОБА_17 , яка пояснила, що працює в 10-му відділенні екстреної медичної допомоги. В червні 2016 року надійшов виклик об 21:30 год. з приводу ножового поранення. По прибутті на виклик вона у складі бригади побачила чоловіка приблизно 39 років, який тримався за груди звідкіля текла кров. Поранення було на передній поверхні грудної клітки приблизно біля 4-го ребра. Чоловік був госпіталізований в хірургічне відділення. Вона також бачила обвинуваченого. Причина отримання ушкодження записується зі слів госпіталізованого. Обвинувачений розмовляв з потерпілим, пропонував допомогую.
Даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 18.06.2016 року, згідно з яким було оглянуто ділянку місцевості за будинком АДРЕСА_2 , у якому проживає обвинувачений. За будинком знаходиться ділянка, на якій ростуть рослини. На відстані 4 метрів від будинку в бік гаражів та 9 метрів від торця будинку у траві виявлено ніж довжиною приблизно 25 см. з рукояткою білого кольору з полімеру. На рукоятці маються сліди бурого кольору. Довжина леза приблизно 15 см. Вказаний ніж було вилучено та опечатано (а.с. 112-113)
Даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 17.06.2016 року, згідно з якими об`єктом огляду квартиру АДРЕСА_3 , у якій проживає обвинувачений. Квартира розташована на 5-му поверсі. При вході в квартиру розташований коридор, з якого мається вхід до санвузлу, та біля дверей якого на стіні маються три плями бурого кольору. Поряд знаходяться двері до ванної кімнати, на яких на відстані на 1,5 метрів від підлоги є одна пляма бурого кольору овальної форми. При вході в ванну кімнату на підлозі маються невизначена кількість плям бурого кольору. У ванній кімнаті розташована металева ванна, на краю якої мається пляма бурого кольору. У ванній знаходиться волога ганчірка з плямами бурого кольору. Навпроти дверей ванної кімнати на стіні на висоті 1,6 м. від підлоги, розташований вимикач, на частині якого мається пляма бурого кольору. При вході на кухню на підлозі маються невизначена кількість плям бурого кольору. Вхід на кухню здійснюється через дерев`яні двері зі склом, на якому маються потоки бурого кольору у кількості 6 штук. На стіні, покритою плиткою, на висоті 1,6 м. від підлоги маються дві плями у вигляді потоків бурого кольору, нижче маються дві плями у вигляді потоків бурого кольору. Навпроти входу у кухню розташований деревний стіл, на верхній частині якого маються 6 плям бурого кольору. Зліва від входу у квартиру знаходиться коридор, з якого мається вхід у дві кімнати. З коридору мається вхід у кімнату №1, на дверях якої на висоті 1,5 м. маються плями бурого кольору. В кімнаті знаходиться шафа, на лівій двері якої на висоті 1,6 метрів наявні плями у вигляді ліній різної довжини бурого кольору. В шафі знайдено ніж. Біля шафи розташований диван, на якому знаходиться наволочка синього кольору з плямами бурого кольору невизначеної форми. Також розташований стіл з шухлядами, у яких знаходяться сім ножів. В кінці коридору розташована кімната №2, в якій знаходиться дерев`яний стіл, на якому виявлені три ножа. Також були оглянуті інші кімнати квартири. В ході огляду квартири було виявлено та вилучено: 12 відрізків липкої стрічки зі слідами рук, 9 тампонів зі змивами речовини бурого кольору, наволочка з нашаруваннями речовини бурого кольору, 11 ножів, волога ганчірку з нашаруваннями речовини бурого кольору. (а.с. 114-124)
Даними, що містяться у висновку КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» від 18.06.2016, згідно з якими ОСОБА_6 на час огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 125)
Даними, що містяться у карті виїзду швидкої медичної допомоги №2793 від 17.06.2016, згідно з якими бригада швидкої допомоги приїхала 21:45 год. за викликом за адресою: АДРЕСА_1 , пацієнт ОСОБА_8 , отримав травму о 21:30 год., травма отримана внаслідок злочину, попередній діагноз: колото-різана рана передньої поверхні грудної клітини праворуч (а.с.126)
Даними, що містяться у довідці ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії ім.. В.Т.Зайцева НАМН України» від 18.06.2016, згідно з якими ОСОБА_8 знаходиться на лікуванні у відділенні клініки інституту загальної та невідкладної хірургії з 17.06.2016 з приводу колото-різаного поранення правої полоси грудної клітини. Оперований 17.06.2016. Довідка видана за підписом лікаря ОСОБА_12 (а.с. 127)
Даними, що містяться у висновку судово-медичної експертизи від 15.09.2016 №4955-ая/16, згідно з яким у ОСОБА_18 мали місце такі тілесні ушкодження: колото-різане поранення правої половини груді, яке проникає у плевральну порожнину без ушкодження внутрішніх органів та в своїй течії ускладнилось розвитком гемопневомотраксу. Рана на шкірі в ділянці проникаючого колото-різаного поранення розташована на правій половині грудної клітини в 7-му міжребір`ї по правій середньо-ключичній лінії при цьому ранівний канал направлений спереду назад. Це ушкодження утворилося як мінімум від однієї травматичної дії гострого предмету, який володіє колюче-ріжучими властивостями, та могло бути отримане не пізніше дати звернення та встановлення ушкодження у лікувальному закладі, а саме 17.06.2016. За ступенем тяжкості: колото-різане поранення правої половини груді, яке проникає у плевральну порожнину без ушкодження внутрішніх органів та в своїй течії ускладнилось розвитком гемопневомотраксу це тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя (а.с. 128-130)
Даними, що містяться у висновку судово-цитологічної експертизи від 24.09.2016 №914-Ц/2016, згідно з якими на кухонному ножі (довжина ножа 27,6см, довжина леза 16,6см.), який вилучено 18.06.2016 в ході огляду місця події біля будинку по вул. Старошишківська, 5, у м. Харкові, слідів людської крові не виявлено (а.с. 144-145)
Даними, що містяться у висновку судово-медичної експертизи від 16.08.2016 №1658-И/2016, згідно з якими на камуфляжній куртці, вилученої у ОСОБА_6 , виявлена кров групи АВ, походження якої від ОСОБА_8 не виключається (а.с. 146-147)
Даними, що містяться у висновках судово-медичної експертизи від 23.08.2016 №1660-И/16 та від 23.08.2016 №1931-И/16, згідно з якими на шести фрагментах марлевого бинта зі змивами (об`єкти №1,2,5-8), вилученими в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , виявлена кров чоловіка групи АВ, походження якої від ОСОБА_8 не виключається. Від ОСОБА_6 ця кров походити не могла. На фрагменті марлевого бинта зі змивами (об`єкт №9), вилученими зі столу на кухні, мається кров чоловіка групи В, походження якої від ОСОБА_6 не виключається. Від ОСОБА_8 ця кров походити не могла. На двох фрагментах марлевого бинта зі змивами (об`єкт №3,4) наявності крові не виявлено (а.с. 148-150, 154-155)
Даними, що містяться у висновку судово-медичної експертизи від 17.08.2016 №1662-И/16, згідно з якими на ганчірці (об`єкти №1-6), вилучених в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , виявлена кров чоловіка групи АВ, походження якої від ОСОБА_8 не виключається (а.с. 151-152)
Даними, що містяться у протоколі слідчого експерименту від 15.09.2016, проведеного за участю обвинуваченого, його захисника, понятих, та оглянутого в судовому засіданні відео слідчого експерименту від 15.09.2016 (диск DVD-R16x Videx, 4.7GB), згідно з якими ОСОБА_6 відтворив як у нього виник побутовий конфлікт з ОСОБА_10 , який проживав разом з ним в одній кімнаті. В ході бійки з ОСОБА_16 обвинувачений потягнувся та взяв правою рукою кухонний ніж, який лежав на столі (схожий на сервант), переклав у ліву руку та наніс потерпілому, який знаходився на відстані витягнутою руки до нього, один удар ножем зліва направо в ділянку нижніх ребер зліва, орієнтовно 6-8 ребро. Після чого, ОСОБА_16 відійшов, він кинув ніж. ОСОБА_16 підняв футболку, йшла кров по ребрам, рана була розміром 3-4 см. Вони намагалися зупинити кров, однак не виходило. Тоді він викликав швидку допомогу, яка приїхала через 10-15 хвилин, ОСОБА_16 сам спустився до них, та його відвезли до лікарні. Він витер кухонний ніж з білою рукояткою та викинув у вікно (а.с. 184-191).
Даними, що містяться у висновку судово-медичної експертизи від 11.10.2016 №5400-ая/16, згідно з якими відповідно до показань ОСОБА_6 травматизація потерпілого відбувалась наступним чином: «показывает движение ножом слева направо на уровне нижних ребер». При цьому слід зазначити, що клинок ножа був направлений горизонтально по відношенню до потерпілого. Вважає, що при такому механізмі та способі спричинення ушкодження ймовірніше всього були б наступними: спочатку садно або поверхнева різана рана, які переходили б у проникаюче колото-різане поранення. В даному ж випадку у потерпілого мається локальне ізольоване ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення груді. Механізм утворення якого ймовірніше всього є результатом ударної одноразової (тичкової) травматичної дії гострим предметом, який володіє колюче-ріжучими властивостями. Тому аналізуючи вищевикладене, приходить до висновку, що малоймовірне утворення наявних тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 , а саме колото-різане поранення правової половини груді, яке проникає в плевральну порожнину без ушкодження внутрішніх органів та в своїй течії ускладнилось розвитком правостороннього гемопевомотраксу, при тих обставинах, на які вказує ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту за його участю (а.с. 163-166)
Даними, що містяться у висновку судово-психіатричної експертизи від 26.08.2016 №656, згідно з якими ОСОБА_6 на теперішній час ознак психозу та слабоумства не виявляє, виявлено хронічний психічний розлад у вигляді синдрому залежності від алкоголю; за своїми психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відноситься правопорушення, ОСОБА_6 знаходився в стані гострої неускладненій алкогольній інтоксикації, поза якогось тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 на теперішній час за своїм психічним станом не потребує застосування примусових мір медичного характеру (а.с.167-169).
Даними, що містяться у акті судово-наркотичної експертизи від 01.09.2016 №303, у ОСОБА_6 виявлено синдром залежності від алкоголю (а.с. 170).
Даними, що містяться у висновку судової дактилоскопічної експертизи від 11.10.2016 №1719, два сліди пальців рук: слід пальця руки розмірами 19x28мм, відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки розмірами 57x60мм, залишений великим пальцем лівої руки та слід пальця руки розмірами 23x40мм, відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки розмірами 57x60мм, залишений великим пальцем правої руки «Хрипливец ОСОБА_19 », ІНФОРМАЦІЯ_1 . Два сліди пальців рук: слід пальця руки найбільшими розмірами 15x53мм, відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки найбільшими розмірами 40x59мм та слід пальця руки найбільшими розмірами 10x18мм, відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки найбільшими розмірами 63x68мм, визнані придатними для ідентифікації особи, залишені не «Хрипливец ОСОБА_20 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , дактилокарта якого надана на дослідження, а іншою(-ими) особою(-ами) (а.с. 192-213).
Оглянутими в судовому засіданні речовими доказами: наволочка з нашаруваннями речовини бурого кольору, 12 ножів, ганчірка з нашаруваннями речовини бурого кольору, ніж з рукояткою білого кольору, яким обвинуваченим було нанесено ножове поранення потерпілому; відрізки липкої стрічки зі слідами рук, нитки марлі, тампони зі змивами речовини бурого кольору, наволочка з нашаруваннями речовини бурого кольору, куртка камуфляжного кольору з написом «Охорона громадського порядку», штани сірі, які були вилучені під час огляду місця події та при затриманні обвинуваченого в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України.
Обвинувачений підтвердив про належність йому ножів, наволочок, ганчірок, куртки, штанів. Також підтвердив, що ніж з рукояткою білого кольору належить йому, цим ножем він наносив ножове поранення потерпілому, після чого викинув з вікна квартири, а працівники поліції знайшли цей ніж.
Доводи обвинуваченого про те, що він заподіяв потерпілому удар ножем при здійсненні захисту є непереконливими.
Так, згідно із законом перевищення меж необхідної оборони визнається явна невідповідність захисту характерові або небезпеці посягання.
При вирішенні питання про перевищення чи не перевищення меж необхідної оборони повинні враховуватися не лише відповідальність чи відповідальність знарядь захисту і нападу, але і характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалась, обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил нападаючого і того, хто захищається, його фізичні данні (вік, стать, інвалідність, стан здоров`я) та інші обставини (п. 5 Постанови ПВСУ «Про судову практику у справах про необхідну оборону» N 1 від 26.04.2002).
Вирішуючи питання про правомірність заподіяної шкоди, належить встановити, що захищалась особа від реального, вже розпочатого і ще не закінченого суспільно - небезпечного посягання. Лише при наявності стану необхідності оборони, зробити висновок, перевищила вона межі необхідної оборони чи ні.
Однак, обвинувачений при заподіянні потерпілому удару ножем в область правої половини груді не знаходився у стані необхідної оборони та в свою чергу не перевищував її меж. Так знаряддя заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень кухонний ніж довжиною 27,6см, довжина леза 16,6см. - не відповідало характеру заподіяння обвинуваченому потерпілим двох ударів рукою в область обличчя.
При цьому суд враховує відсутність будь - яких тілесних ушкоджень у обвинуваченого, місце та час події кримінального правопорушення, рівні фізичні дані обвинуваченого та потерпілого, їх вік, стан здоров`я, стать. При цьому, обвинувачений та свідок ОСОБА_13 зазначили, що у потерпілого боліли (загнивали) п`ятки на ногах.
Тяжкі тілесні ушкодження, заподіяні обвинуваченим потерпілому внаслідок удару ножем в область правої половини груді були небезпечними для життя потерпілого в момент заподіяння.
За нормативним визначенням, умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (стаття 24 КК).
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, знаряддя злочину - ножа, характеру та місця поранення, причин припинення злочинних дій, а також попередньої поведінки обвинуваченого та потерпілого, їхніх взаємовідносин, встановлено, що умисел обвинуваченого на заподіяння потерпілому умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Обвинувачений при заподіянні потерпілому умисного тяжкого тілесного ушкодження усвідомлював (не міг не усвідомлювати), що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілого, передбачав наслідки цього і свідомо припускав їх настання. Мотивом заподіяння обвинуваченим тяжких тілесних ушкоджень є неприязні особисті відносини, що виникли між обвинуваченим та потерпілим під час сварки.
Показання обвинуваченого в цій частині надані з метою пом`якшення кримінальної відповідальності, та суд розцінює їх як спосіб захисту, тому до уваги не приймає.
Суд, оцінюючи зібрані докази, вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину доведена повністю, та суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Як особистість ОСОБА_6 працездатний, офіційно не працевлаштований, розлучени, осіб на утриманні не має, в установі тимчасового тримання під вартою характеризується опосередковано, з травня 2002 року перебуває в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» на обліку с синдромом залежності від алкоголю; у лікаря нарколога на обліку не перебуває; судимий: 25.11.2010 Київським р/с м.Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу у сумі 1700 грн.; 2) 20.01.2012 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком на 2 роки; 3) 03.04.2012 Київським р/с м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі; 4) 01.08.2012 Київським р/с м.Харкова за ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі та штрафу в сумі 1700 грн. Звільнений 09.07.2014 з Первомайської ВК Харківської області (№117) на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» постановою Первомайського районного суду Харківської області від 01.07.2014 (а.с. 171-183)
Відповідно до п. 2-1 ч. 1 ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.
Відповідно до п. 1, п. 13 ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання, є рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, конкретні обставини справи, вказані дані про особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покаяння, суд вважає, що обвинувачений повинен нести покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального розміру санкції частини статті в умовах ізоляції від суспільства, що є необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Також суд враховує, що 20.01.2012 Київським районним судом м. Харкова ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком на 2 роки.
Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду (ч. 1 ст. 165 КВК України).
Вироком Київського районного суду м. Харкова від 03.04.2012 року визначено виконувати самостійно вирок Київського районного суду м. Харкова від 20.01.2012 року.
Отже, іспитовий строк за вироком від 20.01.2012 року закінчився 20.01.2014 року.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 був фактично затриманий 30.05.2012 року та звільнений 09.07.2014 року від відбування покарання, призначеного вироком суду від 01.08.2012 року.
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7, у випадках вчинення особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, нового злочину після закінчення іспитового строку суди повинні долучати до справи копію судового рішення про звільнення засудженого від призначеного покарання або про направлення його для відбування останнього. Якщо таке рішення не ухвалювалося, суд при розгляді справи про новий злочин не вправі призначати покарання за сукупністю вироків.
Згідно з відповіддю начальника Київського районного сектору ХМВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 13.11.2017 року, ОСОБА_6 був прийнятий на облік для відбування покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 20.01.2012, та 05.06.2012 року був знятий з обліку на підставі Вироку Київського районного суду м. Харкова від 03.04.2012, отже кримінальна інспекція не зверталася до суду з поданням про звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання за вказаним вироком або скасування іспитового строку.
Враховуючи, що при розгляді цієї справи про новий злочин за ч. 1 ст. 121 КК України, судового рішення про звільнення засудженого ОСОБА_6 від призначеного покарання або про направлення його для відбування останнього за вироком Київського районного суду м. Харкова від 20.01.2012 року не приймалось, а новий злочин за ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_6 вчинив 17.06.2016 року, тобто після закінчення іспитового строку за вироком від 20.01.2012 року, то підстави відсутні для призначення покарання за сукупністю вироків.

Також суд враховує, що 01.08.2012 Київським р/с м.Харкова ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, та до самостійного виконання покарання у виді штрафу в сумі 1700 грн., призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.11.2010 року.
Обвинувачений підтвердив, що покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн. він до теперішнього часу не виконав, у зв`язку з відсутністю коштів.
Згідно з ч.ч. 1,3,4 ст. 80 КПК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Відомості щодо ухилення ОСОБА_6 від відбування покарання у виді штрафу за вироком від 25.11.2010 року відсутні, оскільки лише несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 24.12.2015 року №5-324ск15, згідно з якою редакція частини 3 статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 КК України, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання. З огляду на це лише несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.
Враховуючи, що вирок від 25.11.2010 року щодо призначення штрафу, набрав чинності 10.12.2010 року, а ОСОБА_6 вчиняв злочини у вересні 2011, січні 2012, квітні 2012, тобто перебіг давності переривався вчиненням нового злочину, то покарання у виді штрафу повинно було бути виконано протягом двох років з дня вчинення останнього злочину (18.04.2012), тобто до 18.04.2014 року. Злочин за ч. 1 ст. 121 КК України обвинуваченим вчинено 17.06.2016 року. Таким чином, на підставі вимог ст. 80 КК України ОСОБА_6 звільняється від відбування покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн., призначеному вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.11.2010 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, відсутні підстави для зазначення про необхідність виконання у самостійному порядку вироку Київського районного суду м. Харкова від 25.11.2010 року, яким призначено покарання у виді штрафу.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін до моменту набрання вироком суду законної сили, у разі розгляду в суді апеляційної інстанції до вирішення питання про зміну або скасування запобіжного заходу судом апеляційної інстанції.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 17.06.2016 року з дня його фактичного затримання, як вказано в протоколі затримання особи (а.с.131-135).
Процесуальні витрати у справі стягнути.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 1971 року народження визнати винуватим за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі в кримінально виправній установі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін до моменту набрання вироком суду законної сили, у разі розгляду в суді апеляційної інстанції до вирішення питання про зміну або скасування запобіжного заходу судом апеляційної інстанції.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 17.06.2016 року - з дня його фактичного затримання, як вказано в протоколі затримання особи.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 17.06.2016 року по 20.06.2017 року включно, у строк відбування покарання.
Речові докази:
12 відрізків липкої стрічки зі слідами рук залишити зберігати в матеріалах справи;
9 тампонів зі змивами речовини бурого кольору, наволочка з нашаруваннями речовини бурого кольору, 12 ножів, ганчірка з нашаруваннями речовини бурого кольору, які зберігається у камері схову речових доказів Київського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області згідно з квитанціями №296 (а.с. 142, 143) знищити;
куртку камуфляжного кольору з написом «Охорона громадського порядку», штани сірі, вилучені 18.06.2016 у ОСОБА_6 на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України в ході обшуку затриманої особи, які зберігається у камері схову речових доказів Київського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області згідно з квитанцією №279 (а.с. 143), - повернути обвинуваченому ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_6 на користь Держави процесуальні витрати: (НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області, код доходів 24060300, р/р № 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова) за експерті послуги 3301 грн. 50 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти діб до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3