Справа № 643/2114/17
Номер провадження 1-кп/643/210/18
УХВАЛА

08.02.2018 р. Московський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
В провадженні Московського районного суду м. Харкова знаходиться зазначене кримінальне провадження.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 26.12.2016 року відносно ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.12.2017 р. запобіжний захід обвинуваченому тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27 продовжений на шістдесят днів, тобто до 12 лютого 2018 року.
Станом на 08.02.2018 року вказане кримінальне провадження по суті не розглянуте.
Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, оскільки справа не розглянута по суті. Враховуючи, що обвинувачений не має постійного місця мешкання та вчинив тяжкий злочин, то залишився ризик переховування обвинуваченого від слідства та суду, можливість вчинення іншого злочину.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Заслухавши думку захисника - адвоката ОСОБА_4 , який заперечував проти продовження строків тримання під вартою, оскільки з ризиків, зазначених прокурором, на цей час залишився лише ризик ухилення обвинуваченого від суду, однак мати ОСОБА_5 згодна, щоб її син проживав з нею, тому просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме, на домашній арешт, думку обвинуваченого, який підтримав думку захисника, суд вважає можливим клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на цей час залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкоджати встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, мотиви, які вказані в обвинувальному акті. З огляду на його моральні якості, може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), а відповідно, суд на час розгляду клопотання вважає за необхідне доцільним тримання обвинуваченого під вартою, оскільки більш м`яка міра запобіжного заходу не може забезпечити виконання його процесуальних обов`язків, що випливають із ст. 177 КПК України та його належну поведінку.
Крім того, обвинувачений не має постійного місця мешкання, стійких соціальних зв`язків та офіційних джерел доходів.
Вирішуючи дане питання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом лише при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення волі і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості (Рішення Європейського Суду «Марченко проти України» від 10.02.2011 р.).
Під суспільним інтересом в даному конкретному випадку суд розуміє обставини даної конкретної справи, її соціальні наслідки та перебіг.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченого під вартою. Керуючись ст.ст. 183 ч.2 п.4, 177, 178, 197, 205, 331 КПК України, суд
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27 строком на шістдесят днів, тобто до 08 квітня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1