Справа № 573/2308/17
Номер провадження 1-кп/573/217/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2017 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Іскрисківщина Білопільського району Сумської області, з початковою освітою, неодруженого, учня 9 класу Іскрисківщинського НВК ЗОШ І-ІІІ ступенів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В точно невстановлений день на початку жовтня 2017 року неповнолітній ОСОБА_4 з метою крадіжки чужого майна проник до сараю домоволодіння ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав велосипед марки «Україна» чорного кольору вартістю 736 грн. 66 коп.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився у своїх корисливих цілях.

Сума завданих майнових збитків потерпілій ОСОБА_7 становить 736 грн. 66 коп.

Таким чином, зазначеними умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене з проникненням в інше приміщення.

Під час досудового розслідування 23 листопада 2017 року між прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_6 , законним представником ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Потерпіла ОСОБА_7 надала письмову згоду на укладення зазначеної угоди.
23 листопада 2017 року до Білопільського районного суду надійшов обвинувальний акт з зазначеною угодою по визнання винуватості.
Згідно даної угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся, обставини вчинення злочину, викладені в угоді та обвинувальному акті, не заперечував, просив затвердити угоду.

Прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 , законний представник ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_7 теж просили затвердити зазначену вище угоду.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
В абзаці 5 частини 4 статті 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Потерпіла ОСОБА_7 надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_6 , законним представником ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

З урахуванням особи обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, обставин, які пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків, вчинення злочину у неповнолітньому віці, вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому його необхідно звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.
З обвинуваченого підлягають стягненню в доход держави судові витрати за залучення експерта в сумі 296 грн. 61 коп., а у випадку відсутності у нього достатніх коштів для цього, стягнути їх із законного представника ОСОБА_5 .
Речові докази в провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 473 - 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 листопада 2017 року між прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_6 , законним представником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати в сумі 296 грн. 61 коп. в доход держави. У випадку відсутності у нього достатніх коштів для сплати судових витрат, стягнути 296 грн. 61 коп. із законного представника ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя