В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0007348 від 27.05.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :
Під час досудового розслідування, на підставі положень ст. 468 КПК України, 29.09.2017 між прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 , який на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України наділений повноваженнями у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч. 1 ст. 474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.
Ухвалою суду, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому, винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК України та безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.
Обвинувачений, в підготовчому судовому засіданні, розуміючи наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.
Так, прокурор та захисник, кожен окремо, в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Суд, заслухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК України) та закону приходить до наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України визнаючи, шляхом укладення останньої, доведеним, що ОСОБА_5 26.05.2017 року перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Гагаріна, 2А, в мережі «Інтернет» знайшов оголошення про збут психотропної речовини для подальшого власного вживання, без мети збуту.

Після чого через мережу «Інтернет» здійснив розмову з невстановленою досудовим слідством особою, під час якої домовився про придбання у неї з метою власного вживання, тобто без мети збуту, психотропної речовини - амфетамін, за грошові кошти в сумі 300 гривень.

Діючи за попередньою домовленістю з невстановленою досудовим слідством особою, відразу після телефонної розмови, ОСОБА_5 вказав адресу свого знаходження, за адресою: м. Київ, проспект Гагаріна, 2А.

Після чого, ОСОБА_5 того ж дня приблизно о 21 годині 45 хвилин, попрямував за адресою: м. Київ, вул. Сиваська, 2, де на розі будинку в зоні зелених насаджень забрав заздалегідь підготовлений та залишений невстановленою досудовим розслідуванням особою для нього поліетиленовий пакет з психотропною речовиною - амфетамін, таким чином придбав психотропну речовину амфетамін.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 придбаний ним поліетиленовий пакет, в якому знаходилась психотропна речовина - амфетамін, поклав до кишені де став незаконно зберігати його при собі, з метою подальшого власного вживання, без мети збуту.

Того ж дня о 22 годині 10 хвилин за адресою: м. Київ, Харківське шосе,19А, працівниками поліції був виявлений ОСОБА_5 у якого під час поверхневого огляду в період часу з 22 години 30 хвилин до 23 години 10 хвилин слідчим за участю двох запрошених понятих було виявлено та в подальшому вилучено поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною, що містить в своєму складі психотропну речовину - амфетамін, яку останній незаконно зберігав при собі, без мети збуту.

Згідно з висновком експерта № 11-2/4419 від 07.08.2017: Надана на дослідження порошкоподібна речовина коричневого кольору масою 0,352 г містить у своєму складі психотропну речовину. Надана на дослідження порошкоподібна речовина коричневого кольору містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін.

Маса амфетаміну в речовині становить 0,172 г.

Амфетамін, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 (редакція від 27.12.2014) «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів таблиця ІІ, список №2), є психотропною речовиною, обіг яких обмежено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання психотропної речовини, обіг котрої обмежено - амфетаміну настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме 0,15 грам.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме штраф у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

При цьому, ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої судом не встановлено.
Безпосередньо в самій угоді про визнання винуватості викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 472 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє.
Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.
Таким чином, судом, у підготовчому судовому засіданні, встановлено, що умови даної угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 та ч. 1 ст. 475 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді особистого зобов`язання, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 376, 468-469, 472, 473-475 КПК України, суд
у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 29.09.2017 між прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 , який на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України наділений повноваженнями у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_5 ..
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред"явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 60 (шістдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 1020 (тисяча двадцять) гривень на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді особистого зобов`язання слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи у сумі 1784 гривні 64 копійки (висновок № 11-2/3959 від 31.08.2017).
Речові докази у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007348 від 27.05.2017 знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 2 ст. 473 КПК України до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити сторонам.

С у д д я : ОСОБА_1