Справа № 520/2565/18
Провадження № 1-кс/520/772/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.03.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру за №0000526 від 03.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
05.03.2018 року в провадження слідчого суді надійшло клопотання про арешт майна.

Як вбачається з клопотання, 03.03.2017 до чергової частини Таїровського ВП Київського ВП м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшов рапорт інспектора УПП в м.Одесі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_5 про те, що в ході патрулювання Київського району м. Одеси приблизно 12:50 на вул. Ільфа і Петрова біля будинку № 14 було зупинено автомобіль «AUDI A6» в кузові сірого кольору безномерний д/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає АДРЕСА_1 . Під час перевірки водія та т/з номерів агрегатів було виявлено, що в автомобілі номер рами був знищений.

03.03.2018 відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000526 за попередньою кваліфікацією ст.290 КК України.

03.03.2018 під час огляду місця події було вилучено автомобіль «AUDI A6» в кузові сірого кольору безномерний д/з НОМЕР_1 , технічний паспорт НОМЕР_2 виданий Кіровоградським РЕВ ДАІ УМВС України в Кіровоградській області, ключі від автомобіля «AUDI A6».ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що у 2017 році придбав вказаний автомобіль за п`ять тисяч вісімсот доларів США у раніше не відомої особи, експертизу при купівлі не проводив тому що повірив продавцеві про подлінність вказаного автомобіля.

03.03.2018 року вилучений автомобіль «AUDI A6» в кузові сірого кольору безномерний д/з НОМЕР_1 , технічний паспорт НОМЕР_2 виданий Кіровоградським РЕВ ДАІ УМВС України в Кіровоградській області, ключі від автомобіля «AUDI A6» були оглянуті та визнані речовим доказом по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000526 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України. Також виникла необхідність щодо перевірки вказаного автомобіля до причетності низки скоєних злочинів на території м. Одеси та Одеській області.

Слідчий звертається з клопотанням про накладення арешту на майно, обґрунтовуючи клопотання тим, що тимчасово вилучений автомобіль має значення речового доказу, а в свою чергу незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі тимчасового вилученого майна.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі та просив слідчого суддю його задовольнити.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно повинно бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Як вбачається з клопотання слідчого та доданих до нього документів, факт можливого вчинення кримінального правопорушення, про який йдеться в клопотанні, підтверджується виключно рапортом інспектора УПП в Одеській області, при цьому, жодних інших доказів на підтвердження вказаних у клопотанні обставин слідчому судді надано не було. Крім того, в клопотанні слідчий формально зазначає про необхідність накладення арешту майна з метою запобігання можливого пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі тимчасового вилученого майна, при цьому слідчий жодним чином не обґрунтовує, на підставі яких обставин, останній дійшов до висновків про, зокрема, можливу втрату вилученого автомобіля, що в цілому свідчить, що слідчим не було доведено наявність мети, яка б обґрунтовувала необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
Слідчий суддя також зазначає, що у клопотанні слідчого не конкретизовано підставу для накладення арешту на майно, зокрема, останнім не вказано, яким коректно ознакам, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України, відповідає тимчасово вилучене майно, що могло б виправдовувати накладення арешту на тимчасово вилучений автомобіль. Крім того, слідчий в клопотанні не обґрунтовує, в чому полягає необхідність в забезпеченні збереження тимчасово вилученого транспортного засобу.
З урахуванням викладеного, беручи до уваги необґрунтованість клопотання слідчого, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задоволенню не пілягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру за №0000526 від 03.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України відмовити.

Тимчасово вилучене майно, а саме:

-автомобіль «AUDI A6» в кузові сірого кольору безномерний д/з НОМЕР_1 .
-технічний паспорт НОМЕР_2 виданий Кіровоградським РЕВ ДАІ УМВС України в Кіровоградській області.
-ключі від автомобіля «AUDI A6», повернути особі у якої воно було вилучене.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області

Слідчий суддя ОСОБА_1 .