МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/1065/17
Провадження № 1-кп/480/159/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2017 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
представника потерпілого ОСОБА_4 ;
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
- 16 лютого 2017 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 122 КК України до двох років позбавлення волі. Звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком тривалістю один рік шість місяців;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
- 16 лютого 2011 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 115 КК України до семи років позбавлення волі. 18 грудня 2012 року звільнено від відбування покарання у зв`язку з хворобою на невідбутий строк чотири роки дев`ять місяців 10 днів;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Новоукраїнка Новоукраїнського району Кіровоградської області, з середньою освітою, без реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
встановив:
У судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , мотивуючи це продовженням існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник заперечували проти клопотання, просили змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також їх захисники заперечували проти задоволення клопотання прокурора.
Представник потерпілого ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов такого.
10.04.2017 о 10 годині 50 хвилин ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.
10.04.2017 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
12.04.2017 слідчим суддею Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО УДПтС України в Миколаївській області до 08 червня 2017 року.
30.05.2017 слідчим суддею Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО УДПтС України в Миколаївській області до 08 липня 2017 року.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 04 липня 2017 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 до 05 вересня 2017 року.
21 серпня 2017 року ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03 листопада 2017 року.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2017 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 до 01 січня 2018 року.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4) ч. 2 ст. 183 КПК України).
Обґрунтовуючи клопотання прокурор посилається на продовження існування низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких, раніше не судимий, сім`ї та утриманців немає, офіційного постійного місця роботи та джерел доходу також немає.
Суд вважає, що з боку обвинуваченого ОСОБА_7 продовжує існувати ризик незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, оскільки ще не всі вони допитані у судовому засіданні, а також ризик переховуватися від суду, оскільки зареєстрованого місця проживання він не має, однак проживає у Новоукраїнському районі Кіровоградській області, а обвинувачується у вчиненні злочину у Миколаївському районі Миколаївської області.
При цьому, суд вважає, що прокурор не навів у клопотанні та не підтвердив належними доказами продовження існування такого ризику, як вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Тому суд вважає, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою не дають достатніх підстави вважати, що застосування виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого і не зможе запобігти вищевказаним ризикам. А отже, у задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених
статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Статтею 179 КПК України передбачено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.
З метою недопущення переховування від суду, впливу на потерпілого та ще не допитаних свідків, з боку обвинуваченого ОСОБА_7 та забезпечення виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, суд дійшов висновку про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 205, 331, 350, 369, ч. 1 ст. 372 КПК України, суд, -
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .
ОСОБА_7 звільнити з під варти в залі судового засідання.
ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Новоукраїнка Новоукраїнського району Кіровоградської області, строком на два місяці, такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- утримуватися від спілкування з обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , потерпілим ОСОБА_11 та свідками: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
Суддя ОСОБА_1