Справа 127/8184/18
Провадження 1-кс/127/4032/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000507 внесеного до ЄРДР 07.02.2018, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в селі Мар`янівка, Гребінківського району Київської області, українець, громадянин України, одружений, пенсіонер, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000507 від 07.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку із чим в органу досудового розслідування виникла необхідність в продовженні застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 06.02.2018 близько 21:00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у своїй квартирі АДРЕСА_2 , під час сварки, яка виникла на ґрунті раптових неприязних відносин, умисно наніс один удар колючо ріжучим предметом схожим на ніж в область живота своїй дружині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого заподіяв їй тілесні ушкодження, згідно виписки з МКЛ ШМД № 3192 від 06.02.2018, у вигляді колото різаної рани передньої черевної стінки.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. ст. 121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

За даним фактом 07.02.2018 розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000507, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

07.02.2018 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

07.02.2018 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мар`янівка, Гребінківського району, Київської області, українця, громадянина України, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

10.02.2018 на підставі лікарського свідоцтва про смерть №18п від 10.02.2018 кримінальне правопорушення перекваліфіковано на ч.2 ст.121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, таке, що спричинило смерть потерпілого.

Свою вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення не визнає та надавати покази на даний час відмовляється.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: протоколом огляду місця події від 06.02.2018, протоколом допиту потерпілої, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інших, лікарським свідоцтвом про смерть № 18п від 10.02.2018, протоколом огляду місця події від 09.02.2018, протоколом огляду трупа від 10.02.2018, протоколом затримання особи від 07.02.2018, виписки з МКЛ ШМД № 3192 від 06.02.2018, висновком експерта № 129 від 09.03.2018 при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 , згідно яких у ОСОБА_7 виявлено проникаюче колото-різане поранення живота з ушкодженням печінки, шлунку, підшлункової залози, брижі тонкого кишківника, що підтверджується наявністю рани в правій епігастральній ділянці живота, що продовжується раньовим каналом, який проходить через 3-й сегмент печінки, наскрізь через шлунок в пілоричному його відділі ближче до малої кривизни, далі у вигляді насічки знизу пересікає голівку підшлункової залози та прямує в заочеревиний прості, де сліпо закінчується в корені брижі тонкої кишки. Смерть ОСОБА_7 наступила в результаті вказаного проникаючого колото-різаного поранення живота та іншими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ухвали апеляційного суду Вінницької області від 19.02.2018 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 19.04.2018.

Відповідно до ч.2, 3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а отже, за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Згідно, санкції статті за вчинене кримінальне правопорушення передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Крім того, 10.02.2018 на підставі лікарського свідоцтва про смерть №18п від 10.02.2018 кримінальне правопорушення перекваліфіковано на ч.2 ст.121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, таке, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно, санкції статті за вчинене кримінальне правопорушення передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачаються наявність доказів, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: протоколом огляду місця події від 06.02.2018, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , лікарським свідоцтвом про смерть № 18п від 10.02.2018, протоколом огляду місця події від 09.02.2018, протоколом огляду трупа від 10.02.2018, протоколом затримання особи від 07.02.2018, виписки з МКЛ ШМД № 3192 від 06.02.2018 та іншими доказами у кримінальному провадженні.

Слід зазначити, що у рішенні ЄСПЛ від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, слід зазначити, що враховуючи практику ЄСПЛ, зокрема, у розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обгрунтовано підорюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України (санкція статті за вчинене кримінальне правопорушення передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років) та 10.02.2018 на підставі лікарського свідоцтва про смерть №18п від 10.02.2018 кримінальне правопорушення перекваліфіковано на ч.2 ст.121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, таке, що спричинило смерть потерпілого (санкція статті за вчинене кримінальне правопорушення передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років), у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що ризик, визначений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - спроба переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є достатнім для переконання, що жоден з більш м`яких заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеному ризику.

Крім того, слід зазначити, що кримінальне правопорушення було вчинено у квартирі багатоповерхівки, де підозрюваний ОСОБА_4 спільно проживав з потерпілою ОСОБА_7 . Свідками вчиненого кримінального правопорушення являються сусіди багатоповерхівки та їх спільна донька.

Дані обставини в сукупності свідчать проте, що підозрюваний перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків та перешкоджати у здобутті доказів його злочинної діяльності.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 виникає необхідність запобіганню перешкоджанню кримінальному провадженню шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду; перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків та перешкоджати у здобутті доказів його злочинної діяльності, тому зазначені ризики є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам, які продовжують існувати, і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам.

Постановою керівника Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_14 продовженострок досудового розслідування до 3-х місяців, тобто до 7 травня 2018 року, у кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000507 від 07.02.2018, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У даному кримінальному провадженні виконанні усі слідчі дії, спрямованні на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому. Разом з тим, закінчити досудове розслідування у 2-х місячний строк немає можливості, оскільки, необхідно долучити висновок цитологічної експертизи, висновок імунологічної експертизи, висновок медико-криміналістичної експертизи, висновок додаткової судово-медичної експертизи,висновок судово психіатричної експертизи, зібрати інші докази у кримінальному провадженні .

Також, необхідно відкрити матеріали кримінального провадження та ознайомити з ними потерпілого та підозрюваного, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити копії підозрюваному.

Беручи до уваги вищезазначене та керуючись ст. 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 194, 199 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, оскільки вчинено тяжкий злочин, по справі необхідно провести слідчі дії, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, спотворити або відчужити речові докази по кримінальному провадженню, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили проти клопотання слідчого, просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам ухилитися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

З аналізу зібраних по кримінальному провадженню доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

В ході розгляду клопотання встановлено, що строк тримання підозрюваногоОСОБА_4 під вартою закінчується 19.03.2018. Разом з тим, по кримінальному провадженню залишилося виконати ряд слідчих дій. Строк досудового розслідування кримінального провадження, прокуратурою продовжено до трьох місяців, тобто до 07.05.2018.
Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 , не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи наведене, а також обставини кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 , наслідки в результаті кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що ризики в обґрунтування тримання під вартою підозрюваного не зменшилися та ОСОБА_4 може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому вказані ризики виправдовують необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Слідчий суддя вважає термін продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування є обґрунтованим.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, проте з урахуванням обставин та наслідків кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для визначення ОСОБА_4 розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 193, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 21 (дводцять один) день, тобто до 07 травня 2018 року.

Строк дії ухвали визначити до 07 травня 2018 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя