Справа № 456/2003/17
Провадження № 1-кп/456/347/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2017 рокуСтрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

з участю : секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001039 від 09.06.2017 року, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше судимого 23.10.2017 року вироком Залізничного районного суду міста Львова за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 09 червня 2017 року близько 03:30 год., переслідуючи мету власної користі та наживи, керуючись єдиним прямим злочинним умислом, спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном, умисно, повторно проник на охоронювану територію філії «Стрийського вагоноремонтного заводу» ПАТ «Укрзалізниця», що за адресою : м. Стрий Львівської області, вул. Зубенка, 2, звідки шляхом відкручування за допомогою ріжкового ключа гайок до кріплення намагався таємно викрасти два гнучких кабеля марки ППСРВМ1х240 кв.мм ТУ У 31 3-0217099-007-2003, які кріпилися до тягових двигунів тепловоза ЧМЕ-2 для подачі живлення, довжиною 5 м, загальною вартістю 2640 грн. Однак, не довів свій злочинний умисел на вчинення крадіжки до кінця з причин, які не залежали від його волі, зокрема, не відкрутив всі кріплення кабеля, не відрізав його з протилежної сторони, оскільки був затриманий працівником охорони вказаного підприємства.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, зокрема, про те, що 09.06.2017 року близько 03 год. 30 хв. він проник на територію філії «Стрийського вагоноремонтного заводу» ПАТ «Укрзалізниця», що в м. Стрию по вулиці Зубенка, 2, звідки за допомогою ріжкового ключа, відкручуючи гайки до кріплення, намагався викрасти два гнучких кабеля, які кріпилися до двигунів тепловоза. Однак, не відкрутив всі кріплення кабеля та не відрізав його з протилежної сторони, оскільки був затриманий працівником охорони. Щиро розкаюється у вчиненому. Просить його суворо не карати, оскільки злочин вчинив унаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Окрім особистого визнання, вина обвинуваченого доведена показаннями представника потерпілого ОСОБА_4 , який у судовому засіданні ствердив, що 09 червня 2017 року близько 03 год. 30 хв. працівниками охорони підприємства був затриманий ОСОБА_5 при спробі вчинити крадіжку кабелів до двигунів тепловоза, які повернуті, тому підприємство збитків не зазнало.
Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання, в якому просила не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений вину у вчиненому злочині визнав повністю.
Отримавши показання ОСОБА_5 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_5 положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні повторно незакінченого замаху на таємне викрадення майна філії «Стрийського вагоноремонтного заводу» ПАТ «Укрзалізниця» вартістю 2640 грн. шляхом проникнення на охоронювану територію підприємства, тому кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України є вірною.
При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, конкретний характер і ступінь участі обвинуваченого у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, особу обвинуваченого, який раніше судимий, одружений, на утриманні має дружину-інваліда I групи по зору, не працює, його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування його на профілактичному обліку в лікаря психіатра та нарколога, обставини, що пом`якшують покарання, якими, на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, які обтяжують покарання, не встановлено. Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності.
Враховуючи те, що злочин ОСОБА_5 вчинений до постановлення 23.10.2017 року вироку Залізничним районним судом м. Львова, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, з врахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі.
Однак, беручи до уваги всі вказані обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, та вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальних витрат по справі немає.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного судом покарання за цим вироком за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим приєднати невідбуте покарання за вироком Залізничного районного суду міста Львова від 23.10.2017 року і остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: ріжковий ключ 17х19 мм з 3 гайками та 1 болтом, ніж-пилку, пляшку з мастилом, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, знищити ; зрізи кабелів, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, повернути філії «Стрийського вагоноремонтного заводу» ПАТ «Укрзалізниця».

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1