АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 193/897/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/638/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2017р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі в режимі відео конференції з Державною установою «Софіївська виправна колонія (№45)» кримінальне провадження, щодо:
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпропетровську,

відбуває покарання в Державній установі

"Софіївська виправна колонія (№45), призначене,
01.10.2014р. вироком Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області,
яким засуджено за ч.2 ст.309, ч.2 ст.311, ч.1 ст.70,
ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі
строком на 6р. 1міс.
за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 , на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2017р.
18 вересня 2017р., Софіївський районний суд Дніпропетровської області, відмовив засудженому ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
засуджений ОСОБА_6
представник ДУ СВУ (№45) ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі, засуджений ОСОБА_9 , просить скасувати ухвалу суду першої інстанції у зв`язку з її незаконністю, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання, застосувати ст.81 КК України, звільнивши умовно-достроково від подальшого відбування покарання.
В ухвалі суд зазначив, що ОСОБА_6 не став на шлях виправлення, оскільки на час звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення має одне непогашене стягнення, тому, з огляду на зазначені обставини та на матеріали які характеризують його особу він не заслуговує на умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі на невідбутий термін.

Засуджений ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу у зв`язку з її незаконністю, вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги його заохочення від 05.07.2017р. за сумлінну працю і зразкову поведінку, не врахував, що він є інвалідом третьої групи, а також має тяжкі захворювання, такі як туберкульоз та гепатит С, вважає, що він може бути умовно-достроково звільнений від подальшого відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні під час апеляційного розгляду, підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції і застосувати до нього ст.81 КК України, звільнивши умовно-достроково від подальшого відбування покарання.
Прокурор, який брав участь в судовому засіданні при апеляційному розгляді, заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги засудженого, просив ухвалу суду щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Представник установи виконання покарань ОСОБА_8 , в судовому засіданні апеляційної інстанції, заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Колегія суддів вважає доводи засудженого безпідставними.
Так, відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції, розглядаючи клопотання ОСОБА_6 , повно і ретельно дослідив доводи засудженого викладені в клопотанні, проаналізував матеріали особової справи щодо обставин відбування покарання засудженим, а також характеризуючи данні стосовно нього.
Доводи засудженого ОСОБА_6 , викладені в апеляційній скарзі про те, що суд при вирішенні питання про його умовно-дострокове звільнення не дослідив належним чином матеріали справи, що характеризують його особу, не врахував його заохочення від 05.07.2017р., що він є інвалідом 3-ї групи та має тяжкі хвороби, як туберкульоз і гепатит «С», є надуманими, такими, що суперечать протоколу судового засідання.
Як вбачається із оскарженої ухвали суду, вищезазначені обставини були предметом розгляду в суді першої інстанції та досліджувались судом безпосередньо в судовому засіданні, і їм було надано належну оцінку.
З 17 січня 2014р. ОСОБА_6 перебуває в місцях позбавлення волі, під час утримання в Дніпропетровському слідчому ізоляторі, з 24 червня 2014р. під час відбування покарання в Жовтоводській виправній колонії (№26), характеризувався посередньо, заохочень і стягнень не мав (ар.пр.6).
З 25.07.2014р. відбуває покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№45)», характеризується негативно, має чотири стягнення за порушення встановленого порядку відбування покарання, на даний час, стягнення погашені у встановленому законом порядку, однак за весь період відбування покарання не мав жодного заохочення (ар.пр.6-8).
З витягу протоколу засідання комісії при Державній установі «Софіївська виправна колонія (№45) №14 від 6 липня 2017р., видно, що йому було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як не довівшому свого виправлення (ар.пр5).
Отже, суд першої інстанції, відповідно до ст.81 КК України, при вирішенні питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення засудженого враховував його поведінку за весь період відбування покарання в установах відбування покарань.
Колегія суддів, виходячи з положень ст.81 КК України та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002 року №2, приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_6 за весь період відбування покарання не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, такою, що підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2017р., якою засудженому ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області
ОСОБА_2 . ОСОБА_3 ОСОБА_4