АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1481/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
14 березня 2018 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
підозрюваного ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 17 лютого 2018 року,
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , щодо
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_13 , 2006 року народження, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Також, на ОСОБА_10 покладено наступні передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним викликом та вимогою незалежно від стадії кримінального провадження;
- не залишати місце проживання - АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 подали апеляційну скаргу у якій, посилаючись на незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді, просять її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, або взяття на поруки народних депутатів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , або застосувати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту з 22.00 год. по 06.00 год.
В обґрунтування апеляційних вимог, захисники зазначають, що органом досудового розслідування було безпідставно кваліфіковано дії ОСОБА_10 за ч.4 ст. 296 КК України, оскільки мета чи спеціальний об`єкт у його діяннях відсутній, у пред`явленій ОСОБА_10 підозрі не зазначено вичерпну суб`єктивну сторону складу злочину і його обов`язкового кваліфікуючого об`єкту.
Передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики прокурором під час розгляду клопотання доведені не були.
З пред`явленої ОСОБА_10 підозри вбачається наявність сумнівів щодо неупередженості слідчого судді у даному кримінальному провадженні , оскільки слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва не мав права розглядати клопотання про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу та підлягав самовідводу, а також, як зазначають у апеляційній скарзі захисники підозрюваного, слідчий суддя незаконно відмовив у клопотанні сторони захисту випустити підозрюваного з металевої клітки під час судового процесу, а також незаконно відмовив у задоволенні заявлених йому відводів.
Також, під час вирішення клопотання слідчого, слідчим суддею не було взято до уваги передбачених ст.. 178 КПК України обставин, а саме: наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, його репутацію та позитивних характеристик за місцем проживання, а також того, що останній раніше ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності.
В порушення вимог передбачених ч. 1 ст. 196 КПК України, слідчий суддя в ухвалі про застосування запобіжного заходу не зазначив відомостей про обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання передбачених ст. 177 КПК України ризикам, а також не розглянув клопотання про взяття підозрюваного на поруки.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, пояснення підозрюваного та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
16.02.2018 року о 13 год. 30 хв. ОСОБА_10 було затримано в порядку ст. 208 КПК України
17.02.2018 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
17.02.2018 року слідчий СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_12 , звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
Клопотання слідчого мотивовано тим, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та наявністю у кримінальному провадженні встановлених органом досудового розслідування ризиків, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; витини інше кримінальне правопорушенняі запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки такий запобіжний захід сприятиме завданням та цілям кримінального процесуального закону, а обрання інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить дієвість кримінального провадження
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 17.02.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яка підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, що додані слідчим до клопотання, а також взявши до уваги обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, прийшов до висновку про відсутність підстав для тримання підозрюваного ОСОБА_10 під вартою та наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
З таким висновком слідчого судді, колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Як вбачається з наданих слідчим до клопотання матеріалів, які його обґрунтовують, слідчий суддя встановив наявність зазначених у клопотанні обставин підозри, які підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є наведені у клопотанні прокурора докази з доданими до нього матеріалами. Зокрема, такими доказами є: рапорт про фактичне затримання ОСОБА_10 16.02.2018 року та вчинення факту вчинення ним кримінального правопорушення, протоколи прийняття заяв ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 про вчинене кримінальне правопорушення від 16.02.2018 року, протоколами огляду місця події від 16.02.2018 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 від 16.02.2018 року, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_10 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.
Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_10 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про безпідставну кваліфікацію органом досудового розслідування дій ОСОБА_10 за ч.4 ст. 296 КК України, не зазначення у повідомленій йому підозрі суб`єктивної сторони складу злочину і його обов`язкового кваліфікуючого об`єкту, є непереконливими.
Також, не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги в частині недоведеності прокурором під час розгляду клопотання передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_10 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; витини інше кримінальне правопорушення.
Згідно положень ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановленні під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених цією статтею, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику чи ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Будь-яких даних на підтвердження неможливості застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою матеріали клопотання слідчого не містять.
Посилання органу досудового розслідування у клопотанні на те, що застосовані до ОСОБА_10 більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження його злочинної діяльності , нададуть змогу переховуватися від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження , знищувати речові докази , які мають доказове значення у кримінальному провадженні, є належним чином невмотивованими, а відтак, колегія судів приходить до висновку щодо їх недоведеності.
В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_10 , зокрема, його стан здоров`я, психологічний стан, позитивні характеристики, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема і ті, на які посилаються захисники у апеляційній скарзі..
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та належним чином мотивував своє рішення.
Викладені в апеляційній скарзі доводи захисників щодо незаконної на їх думку відмови слідчим суддею у задоволенні заявлених йому відводів та у задоволенні клопотання сторони захисту випустити підозрюваного з металевої клітки під час судового процесу, на думку колегії суддів, не можуть бути безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, який при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 17 лютого 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , залишити без задоволення.
Відповідно до правил ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4