Провадження № 1-кс/344/4759/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0003099 від 25.07.2017, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обгрунтування якого посилався на те, що 25 липня 2017 року СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003099, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.09.2017 близько 23 год. 30 год., ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою, групою осіб, із ОСОБА_6 , перебуваючи перед будинком АДРЕСА_1 , керуючись корисливим мотивом, спрямованим на відкрите заволодіння чужим майном, застосовуючи фізичне насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, в момент його заподіяння, здійснили розбійний напад на ОСОБА_7 , в ході якого відкрито заволоділи її мобільним телефоном марки «Bravis а551 Atlas», золотим кільцем, 585 проби, вагою 3 грама, жіночою сумочкою марки «Deadhorse» та гаманцем марки «Parfois» в якому знаходились грошові кошти в сумі 600 грн., чим спричинили майнову шкоду.

23 листопада 2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , житель АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, неодружений, непрацюючий, раніше не судимий.

Обґрунтованість цієї підозри повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними, які знаходяться у протоколі огляду місця подій, протоколі допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, довідці про аналіз технічної інформації (роздруківках телефонних з`єднань ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 ) та інших зібраних матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання у вигляді 10 років позбавлення волі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КГТК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_4 , усвідомлює про неминучість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Вказане підтверджує ризик та можливість ОСОБА_4 виїхати за межі м. Івано-Франківська з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення;

- п. 3 - незаконно впливати на потерпілу, оскільки вона проживає в одному місті, йому будуть відомі її анкетні дані, тому може змушувати її змінити свої показання на неправдиві з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення;

- п. 5 - вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , ніде офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має та у органів досудового розслідування є достатні підстави вважати, що він спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_11 готується до вчинення нових злочинів проти власності.

Враховуючи наведені ризики, репутацію підозрюваного, тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та домашнього арешту - неможливе.

Неможливо, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваного, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язується, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Інший вид запобіжного заходу - заставу, застосувати відносно підозрюваного також неможливо, оскільки він не працює, не має постійного джерела доходів та власних коштів, відсутні також особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до п. 1, ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та ст. 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому обставин, просив задоволити та не визначати розмір застави, оскільки, злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 був вчинений із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

В судовому засіданні захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечила, просила застосувати до її підзахисного більш мякий запобіжний захід не повязаний з позбавленням волі, а саме цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 1, ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та ст. 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З матеріалів клопотання вбачається, що 23 листопада 2017 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк десять років.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 22 січня 2018 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_12 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1