АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/28/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 січня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

апелянта ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2017 року, якою

залишена без розгляду скарга ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого слідчого відділу управління з розслідувань кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 від 29.06.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 30.04.2013 року, з роз`ясненням заявнику права повторного звернення з такою скаргою в суд в порядку, визначеному КПК України,
в с т а н о в и л а:
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2017 року та надіслати матеріали провадження до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя для розгляду його скарги у встановленому законом порядку.

Апелянт зазначив, що скарга ним була подана 27.08.2017 року, надійшла до суду у вересні 2017 року, проте рішення по ній, у порушення вимог ч. 2 ст. 306 КПК України, було прийнято слідчим суддею лише через 3 місяці.

Крім того, ОСОБА_7 вважає, що відсутність в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя інтернетзв`язку та телефонного зв`язку та відсутність можливості його доставлення до суду, не є підставою для розгляду скарги за його відсутності, тобто були порушені вимоги ч. 3 ст. 306 КПК України та його права.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, ОСОБА_7 та захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та вважає рішення слідчого судді законним, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Проте, згідно з ч. 3 ст. 395 КПК України, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Як вбачається з апеляційної скарги, вона була подана апелянтом до спецчастини Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» 17.12.2017 року, копія ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2017 року, була отримана ОСОБА_7 лише 13.12.2017 року, тому колегія суддів вважає, що у вказаному випадку строк на апеляційне оскарження апелянтом пропущений не був, тому апеляційна скарга підлягає розгляду.
Що стосується безпосередньо доводів апеляційної скарги, то колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно зі змістом судового рішення, ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого слідчого відділу управління з розслідувань кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 від 29.06.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 30.04.2013 року, вважаючи її незаконною з підстав неповноти.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2017 року скаргу ОСОБА_7 було залишено без розгляду.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на неможливість проведення дистанційного судового засідання по скарзі ОСОБА_7 в режимі відеоконференції, у зв`язку з відсутністю Інтернет-підключення, а також на пункт 7 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування» від 12.01.2017 року, згідно з яким за відсутності процесуальних підстав та об`єктивної можливості для проведення відеоконференці і неможливості здійснення доставки відповідних скаржників слідчим суддям доцільно залишати скарги без розгляду.
Проте, колегія суддів не може погодитися з таким рішенням слідчого судді з огляду на наступне.
Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 306 КПК України скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Як вбачається зі скарги ОСОБА_7 , вона була подана останнім через спецчастину Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» 28.08.2017 року, до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя зазначена скарга надійшла 30.08.2017 року, проте рішення по скарзі ОСОБА_7 було прийняте слідчим суддею майже через 3 місяці з моменту надходження скарги, а саме, 24.11.2017 року, тобто із значним порушенням строку розгляду скарг цієї категорії, передбаченого ч. 2 ст. 306 КПК України, чим були порушені вимоги кримінального процесуального законодавства та законні права ОСОБА_7 .

Згідно з принципом безпосередності дослідження показань, речей та документів, закріпленим у ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження отримує усно.

Виходячи з положень ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється, у тому числі, за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу.

Проте, як вбачається з матеріалів провадження слідчий суддя не дотримався й цих вимог кримінального процесуального закону.
Так, як вбачається зі скарги ОСОБА_7 , він не тільки не заявляв клопотання про розгляд скарги без його участі, а просив у скарзі доставити його у судове засідання для надання пояснень по суті скарги, після чого ще тричі подавав заяви з аналогічними клопотаннями.
Проте, слідчий суддя, не взявши до уваги зазначені клопотання, за майже 3 місяці знаходження скарги ОСОБА_7 у провадженні, 4 рази призначав судові засідання, а саме, на 04.09.2017 року, 03.10.2017 року, 02.11.2017 року та 24.11.2017 року, при цьому жодного разу не прийняв рішення щодо доставки ОСОБА_7 у судове засідання та не вжив заходів для цього.
Крім того, слідчий суддя, прийнявши рішення про здійснення судового провадження в режимі відеоконференції, не дотримався при цьому й вимог ч. 2 ст. 336 КПК України, оскільки не з`ясував думку ОСОБА_7 щодо можливості здійснення розгляду його скарги в дистанційному судовому провадженні та не отримав на це його згоду.
Також оскаржувана ухвала мотивована посиланням на пункт 7 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування» від 12.01.2017 року, згідно з яким, як зазначив слідчий суддя, за відсутності процесуальних підстав та об`єктивної можливості для проведення відеоконференці і неможливості здійснення доставки відповідних скаржників слідчим суддям доцільно залишати скарги без розгляду.
Дійсно, у пункті 7 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування» від 12.01.2017 року зазначено про те, що окрему категорію скарг становлять скарги, які подаються особами, що на момент їх розгляду перебувають у слідчих ізоляторах та варто зважати на те, що в цій категорії скарг слідчим суддям доцільно використовувати процесуальні механізми дистанційного розгляду шляхом проведення відеоконференції. Водночас за відсутності процесуальних підстав та об`єктивної можливості для проведення відеоконференції і неможливості здійснення доставки відповідних скаржників слідчим суддям доцільно залишати скарги без розгляду.
Отже, слідчий суддя, сам пославшись в ухвалі на доцільність залишення скарги ОСОБА_7 без розгляду у зв`язку з неможливістю здійснення судового провадження в режимі відеоконференції і неможливістю здійснення доставки ОСОБА_7 у судове засідання, не вжив при цьому жодних заходів для доставки ОСОБА_7 до суду, без згоди заявника призначив судовий розгляд в режимі відеоконференції, після чого послався на неможливість її проведення з технічних причин, тобто позбавив ОСОБА_7 можливості взяти безпосередню участь в розгляді його скарги.
У зв`язку з викладеним, на думку колегії суддів, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою.

Оскільки доводи скарги ОСОБА_7 не перевірялись слідчим суддею, а розгляд таких скарг, відповідно до положень ч. 1 ст. 306 КПК України, відноситься до компетенції слідчого судді місцевого суду, скасовуючи оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд за скаргою в суді першої інстанції.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, розглянути скаргу ОСОБА_7 з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2017 року, якою скарга ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого слідчого відділу управління з розслідувань кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 від 29.06.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 30.04.2013 року, залишена без розгляду, скасувати та направити скаргу ОСОБА_7 слідчому судді для розгляду по суті.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: