Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 371/1404/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.03.2018 року

Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику кримінальне провадження № 0000424 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Ємчиха Миронівського району Київської області, маючого середньотехнічну освіту, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, працюючого трактористом ФОП « ОСОБА_6 », який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, абонентський номер мобільного зв`язку - НОМЕР_1 ,-

у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

29.08.2017 року, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у порушення вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), згідно з яких «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21061» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває у його власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 29.08.2017, рухався по вул. Центральній в с. Ємчиха Миронівського району Київської області в напрямку с. Козин Миронівського району Київської області.
Проїжджаючи відрізок авто дороги неподалік від домоволодіння АДРЕСА_2 , в порушення вимог пунктів 2.3. б) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого, «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі» , проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, і рухаючись із швидкістю близькій 50 км/год., в порушення вимог пункту 12.3 ПДР, у відповідності до якого «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», ОСОБА_4 під час виникнення перешкоди для подальшого руху яку він об`ктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, у результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку ближче до правого краю проїзної частини.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень помер. А саме, смерть ОСОБА_7 настала внаслідок поєднаної травми голови, тулуба, кінцівок з ушкодженням внутрішніх органів, на що вказують нижче описані ушкодження: перелом кісток основи та склепіння черепа, крововиливи під тверду, м`яку мозкові оболонки та в шлуночки головного мозку, забій головного мозку; забій тканини обох легень і розмізження селезінки, лівої нирки; переломи ребер зліва та справа, лівого стегна; розрив правого грудинно-ключичного з`єднання; рана лівого стегна; садна лобної ділянки справа з переходом на праву тім`яну та часткову праву скроневу, правої та лівої вушної раковини, правої брові з переходом на верхнє повіко правого ока, спинки, кінчика та крила носа справа ,підборідочної ділянки, передньої поверхні грудної клітки з переходом на передню поверхню живота, правого передпліччя, лівої пахової складки лівого плечового суглобу з переходом на ліву лопаткову ділянку, правої лопаткової ділянки, крижової, правої поперекової, сідниці справа, лівого стегна, лівого та правого колінного суглобу, лівої гомілки, лівого гомілково-ступневого суглобу з переходом на тильну поверхню лівої стопи; синці лівої тім`яної з переходом на ліву скроневу, лівої вушної раковини, перехідної кайми верхньої губи, лівого плеча, правого колінного суглобу.
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3 б), 2.9 а), 12.3 Правил дорожнього руху України перебувають в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_7 .

Злочин обвинуваченим вчинено з необережності у виді злочинної недбалості, так як він не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачати.

Є доведеним обвинувачення, що ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, чим вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений винність свою визнав частково і пояснив, що він керував автомобілем і рухався зі швидкістю 50 км./год. та побачив потерпілого і ще одного пішохода за 100 м. які йшли по обочині. А за 10-20 м. він побачив, що потерпілий йде на проїзну частину дороги та у зв`язку з цим він застосував гальмування в момент наїзду на потерпілого. Незадовго до наїзду він вживав з потерпілим спиртні напої та перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину підтверджується слідуючими доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_8 підтверджується, що обвинувачений є його хрещеником і двоюрідним братом померлого потерпілого який є його сином.

Показами свідка ОСОБА_9 підтверджується, що він разом з обвинуваченим вживав алкогольні напої незадовго до ДТП.

Протоколом огляду місця події від 29.08.2017 року, ілюстрованою таблицею та схемою до нього ( а.с.189-202) підтверджується, що потерпілий, перед наїздом на нього автомобіля рухався в попутному напрямку руху автомобіля, яким керував обвинувачений, ближче до правого краю проїзної частини , так як ширина проїзної частини 2,9 м., а група уламків пластику і через 1,3 м. плями речовини бурого кольору на асфальті розташовані на відстані 2,3 м. від лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 ПДР України та ще через 2,8 м. розташовано початок сліду гальмування на відстані 2,8 м. від лінії горизонтальної дорожньої розмітки. Також вказаними доказами підтверджується, що обвинувачений не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою і у зв`язку з цим не бачив потерпілого який рухався ближче до правого краю проїзної частини та не вжив негайно заходів для зупинки керованого ним транспортного засобу і спростовуються пояснення обвинуваченого, в судовому засіданні і під час проведення 5.09.2017 року слідчого експерименту ( а.с.71-77),

що він бачив потерпілого перед наїздом і застосував гальмування в момент наїзду, так як місце наїзду на потерпілого на проїзній частині у повздовжньому напрямку розташоване перед уламками декоративного оздоблення фар які розташовані на відстані 5,8 м ( з розрахунку відстаней, що зазначені в схемі 1+1,7+1,3+0,8+1 =5,8 м.) від початку слідів гальмування автомобіля. Місце наїзду на потерпілого підтверджується також висновком експерта № 19/12-1/204-СЕ/17 від 20.10.2017 року ( а.с. 50 -59).

Протоколом огляду транспорту від 30.08.2017 року та ілюстрованою таблицею до нього підтверджується, що автомобіль під час наїзду на потерпілого контактував з пішоходом передньою правою частиною автомобіля, враховуючи пошкодження капота, решітки радіатора автомобіля, номерного знака, пластикових накладок. ( а.с.163 -173).

Актом медичного огляду від 30.08.2017 року підтверджується, що на момент вчинення злочину обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Висновком судово-медичної експертизи № 96 від 16.10.2017 підтверджується , що смерть ОСОБА_7 настала внаслідок поєднаної травми голови, тулуба, кінцівок з ушкодженням внутрішніх органів, на що вказують нижче описані ушкодження : перелом кісток основи та склепіння черепа, крововиливи під тверду, м`яку мозкові оболонки та в шлуночки головного мозку, забій головного мозку; забій тканини обох легень і розмізження селезінки, лівої нирки; переломи ребер зліва та справа, лівого стегна; розрив правого грудинно-ключичного з`єднання; рана лівого стегна; садна лобної ділянки справа з переходом на праву тім`яну та часткову праву скроневу, правої та лівої вушної раковини, правої брові з переходом на верхнє повіко правого ока, спинки, кінчика та крила носа справа ,підборідочної ділянки, передньої поверхні грудної клітки з переходом на передню поверхню живота, правого передпліччя, лівої пахової складки лівого плечового суглобу з переходом на ліву лопаткову ділянку, правої лопаткової ділянки, крижової, правої поперекової, сідниці справа, лівого стегна, лівого та правого колінного суглобу, лівої гомілки, лівого гомілково-ступневого суглобу з переходом на тильну поверхню лівої стопи; синці лівої тім`яної з переходом на ліву скроневу, лівої вушної раковини, перехідної кайми верхньої губи, лівого плеча, правого колінного суглобу. По часу виникнення можуть відповідати обставинам ДТП.
Найбільш ймовірно, що в момент первинного контакту потерпілий був обернений лівою боковою поверхнею тіла до автомобіля, що рухався, та знаходився у вертикальному, або близькому до нього, положенні тіла. ( а.с.114-119).

Висновком експерта № 19/12-1/204-СЕ/17 від 20.10.2017 року підтверджується, що обвинувачений повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР України ( а.с.50-59).

Висновком інженерно технічної експертизи №12-1/1976 від 5.10.2017 року підтверджується, що рульове керування, система робочого гальма і елементи підвіски автомобіля яким керував обвинувачений на момент вчинення злочину перебували в справному стані. ( а.с.67-70).

Копіями свідоцтва та посвідчення підтверджується, що обвинувачений власник автомобіля і водій ( а.с.108).

Відповідно до ст.95 ч.4 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатись на них. А тому надані прокурором протоколи допиту підозрюваного слід визнати недопустимими доказами.

Також досудовим слідством інкриміновано, що ОСОБА_4 в порушення вимог пункту 2.10. а) та в) відповідно до якого водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, «негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди» та «не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди», самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди та покинув місце дорожньо-транспортної пригоди. Але вказані порушення не перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП і їх слід виключити з обвинувачення.
Також досудовим слідством інкриміновано, що ОСОБА_4 порушив вимоги п.12.1. Правил дорожнього руху, згідно з яким «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним». Але ОСОБА_4 не порушив вимоги п.12.1. Правил дорожнього руху, так як рухався зі швидкістю 50 км/год., а швидкість руху автомобіля за умовою видимості елементів проїзної частини 50,6 м. повинна була знаходитись в межах 82 км/год., що підтверджується висновком експерта № 19/12-1/204-СЕ/17 від 20.10.2017 року. Тому слід виключити з обвинувачення порушення вимоги п.12.1. Правил дорожнього руху.
Також висновком судової медичної експертизи підтверджується, що потерпілий ОСОБА_7 перебував в стані алкогольного сп`яніння, але ця обставина не перебуває у прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП.

Суд вважає, що невизнання обвинуваченим частково своєї вини в судовому засіданні, є способом його захисту з метою зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину. Сторона захисту вказує, що потерпілий порушив вимоги п.4.1 ПДР України, так як у зв`язку з відсутністю тротуару , пішохідної доріжки і велосипедної доріжки потерпілий мав право рухатись по краю проїзної частини назустріч руху транспортних засобів, а не в попутному напрямку. Також вказує на те, що потерпілий порушив вимоги п.4.4 ПДР України , так як у темну пору доби, рухаючись проїзною частиною повинен був виділити себе для своєчасного виявлення іншими учасниками дорожнього руху, але не зробив цього. Суд вважає,що вказані порушення вимог потерпілим пунктів ПДР України не перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП України, так як протоколом проведення слідчого експерименту від 5.09.2017 року ( а.с.71-77) підтверджується, що видимість елементів дороги становить 50,6 м., але обвинувачений не був уважним, перебував в стані алкогольного сп`яніння, не стежив за дорожньою обстановкою і у зв`язку з цим не бачив потерпілого який рухався ближче до правого краю проїзної частини та не вжив негайно заходів для зупинки керованого ним транспортного засобу. Тобто, порушення обвинуваченим вимог ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП.
Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження , керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що ОСОБА_4 слід визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 286 ч.2 КК України, так як він вчинив порушення правил безпеки руху транспорту особою яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого який позитивно характеризується по місцю роботи та проживання . Що потерпілий послався на думку суду щодо покарання. Обставиною яка обтяжують його покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Висновок органу пробації в досудовій доповіді про те, що можливе виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі суд оціню критично, так як в достатній мірі не враховано, що злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння і від злочину наступила смерть молодої людини.

На підставі викладено суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції ст..286 ч.2 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні по ст..286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі , з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави:1979,20 грн. у відшкодування витрат на проведення експертизи № 19/12-1/204-СЕ/17 від 20.10.2017 року , 1237 грн. у відшкодування витрат на проведення інженерно технічної експертизи №12-1/1976 від 5.10.2017 року в кримінальному провадженні № 0000424

Речові докази : уламки пластику, скла, двірник лобового скла, елементи оздоблення автомобіля, спортивні штани синього кольору та мокасин, паперовий конверт до якого поміщено речовину червоно сірого кольору знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1