Справа № 161/6963/17 Провадження № 11-кп/773/73/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2017 року,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з неповною загальною середньою освітою, учня 11-Б класу Луцької вечірньої (змінної) школи І-ІІІ ступенів, неодруженого, не працює, судимого:
- 15.11.2016 року вироком Ківерцівського районного суду Волинської області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 100 годин;
- 29.03.2017 року вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч.ч. 1,4 ст. 70, 72 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців 6 (шести) днів позбавлення волі;
засуджено за:

ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців;
ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, за даним вироком і за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.03.2017 року шляхом часткового складання призначених покарань, обвинуваченому призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
До набрання вироком законної сили обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання в частині взяття його під варту, зарахувавши йому у строк покарання строк перебування його під вартою з 03.10.2017 року до 05.10.2017 року.
Стягнуто із обвинуваченого в дохід держави судові витрати за проведення дактилоскопічної експертизи у сумі 1 237 (одна тисяча двісті тридцять сім) гривень, а у разі неможливості сплати неповнолітнім обвинуваченим судових витрат, такий обов`язок покладено на його законного представника ОСОБА_9 .
В порядку ст. 100 КПК України вироком вирішено долю речових доказів.
28 червня 2016 року близько 23 год. 50 хв. ОСОБА_8 , неповнолітній ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , кримінальне провадження відносно якого закрито, за попередньою змовою між собою, групою осіб, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, проникли у кв. АДРЕСА_3 , та, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_12 , відкрито викрали, належні останній грошові кошти у сумі 1 300 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 32 344 грн., після чого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 втекли з місця події.
Крім цього, 31 травня 2017 року близько 15 год. 30 хв. неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні гуртівні ТзОВ «Пакко Холдинг», що на вул. Ковельській, 68А, у м. Луцьку, Волинської області, повторно діючи умисно, з корисливих мотивів, із верхньої полиці торгового прилавку таємно викрав одну пляшку віскі «Таліскер», ємкістю 0,7 л., вартістю 800 грн. 50 коп., чим спричинив ТзОВ «Пакко Холдинг», матеріальну шкоду на вказану суму.
Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинувачених, прокурор оскаржує вирок суду з мотивів неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_7 . Стверджує, що судом першої інстанції не враховано, що останній один із злочинів вчинив до ухвалення першого вироку, а інший після ухвалення першого вироку. Просить вирок в частині призначення ОСОБА_7 покарання скасувати та ухвалити новий, яким призначити за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 186 КК України покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України 4 (чотири) роки 7 (сім) місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України 5 (п`ять) років.

У поданій апеляції законний представник обвинуваченого ОСОБА_9 стверджує, що судом першої інстанції не враховано вчинення ОСОБА_7 злочину у неповнолітньому віці та втягнення його у злочинну діяльність. Просить направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційних скарг, прокурора, який підтримав подану ним апеляцію у повному обсязі та заперечив іншу, обвинувачених, захисників, законного представника, які заперечили апеляцію прокурора та підтримали апеляційну скаргу законного представника, потерпілих, які покладалися на розсуд суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга законного представника обвинуваченого задоволенню не підлягає з таких підстав.
В силу ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, поєднаному з проникненням у житло, та таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 186 та ч. 2 ст. 185 КК України є правильними і ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що наявні підстави для скасування вироку в частині призначення покарання.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора про те, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, заслуговують на увагу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст.186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 березня 2017 року. Дане рішення набрало законної сили 13 вересня 2017 року.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 вчинив 28 червня 2016 року, до ухвалення вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 березня 2017 року, а злочин, передбаченийч. 2 ст. 185 КК України, 31 травня 2017 року, після ухвалення вказаного вироку.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
З огляду на вищенаведене, апеляційний суд вважає, при призначенні обвинуваченому покарання вказаних вимог закону місцевим судом дотримано не було, а тому вирок суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

У відповідності до вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, апеляційний суд враховує тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які належать до категорії тяжких та середньої тяжкості, його особу, умови життя та виховання, думку потерпілої, яка щодо покарання покладалася на розсуд суду, поведінку обвинуваченого, який збитки потерпілим не відшкодував.
До обставин, які пом`якшують покарання, апеляційний суд відносить активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

З врахуванням усіх зазначених вище обставин у їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Підстав для скасування судового рішення та направлення матеріалів кримінального провадження на новий судовий розгляд з мотивів, наведених в апеляції законного представника обвинуваченого, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити, апеляційну скаргу законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 186 КК України покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком, та покарання, призначеного за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 березня 2017 року, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 березня 2017 року та призначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання його копії, шляхом подачі касаційних скарг.

Головуючий
Судді