Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 571/299/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2018 року м. Сарни
Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 121 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 скоїв умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.
13 грудня 2016 року близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_3 зайшов до житлового будинку ОСОБА_8 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з яким розпочав словесну суперечку, що переросла у сварку.
В ході даної суперечки ОСОБА_3 та ОСОБА_8 вийшли на подвір`я житлового господарства останнього, де між ними на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виникла бійка з елементами боротьби, в ході якої ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс не менше чотирьох ударів ступнею взутої ноги в область голови ОСОБА_8 , який лежав на землі, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеня, мозкова кома та який був госпіталізований в Рокитнівську центральну районну лікарню.
В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_2 в нейрохірургічному відділенні Рівненської центральної міської лікарні ОСОБА_8 помер. Отримана потерпілим внаслідок нанесення ушкодження травма голови знаходиться у прямому безпосередньому причинному зв`язку з суспільно небезпечними наслідками, що настали смертю потерпілого.
Суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , оскільки факт спричинення смерті потерпілому перебуває у прямому причинному зв`язку із вчиненим ОСОБА_3 умисним тяжким тілесним ушкодженням щодо потерпілого; і визнає його винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення. Встановлені судом обставини повністю підтверджується наступними дослідженими доказами.
Відповідно до свідоцтва про смерть та висновку СМЕ комунального закладу Рівненської обласної ради «Обласне бюро судово-медичної експертизи» № 730 від 20.01.2017 смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок внутрішньочерепної травми у вигляді: крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку, перелому лівої скроневої кістки, обширного синця в лівій лобно-скроневій ділянці, трьох синців на обличчі, масивного крововиливу у м`які тканини лівої половини волосистої частини голови, яка ускладнилась набряком та набуханням головного мозку, що призвело до його компресії. Морфологія та характер черепно-мозкової травми не властиві для падіння на площині, мало місце нанесення не менше 4-х ударів по голові руками, ногами (в тому числі взутої в берць ноги). Між отриманою потерпілим внаслідок нанесення ушкодження травмою голови та настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Нанесення вказаних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 обвинуваченим ОСОБА_3 підтверджується показаннями свідка ОСОБА_9 , який дав показання та підтвердив в судовому розгляді, що 13 грудня 2016 року близько 22 години в житловому будинку ОСОБА_8 дивилися разом з ним телевізійні передачі, в цей час ОСОБА_3 зайшов до житлового будинку, з яким розпочав словесну суперечку, що переросла у сварку. Сперечалися за вхідні ворота огорожі господарства ОСОБА_8 , які хтось перед цим зняв з петель та відніс за кілька сотень метрів геть, нібито в традицію в день ОСОБА_10 . ОСОБА_3 стверджував, що до цього факту він не має відношення, а ОСОБА_8 вказував, що даремно ОСОБА_3 зайшов без запрошення до нього в дім в стані алкогольного сп`яніння та просив вийти ОСОБА_3 з будинку.
Після чого обвинувачений ОСОБА_3 схопив ОСОБА_8 та витягнув у двір і вони зчепилися в дворі. ОСОБА_8 сказав для ОСОБА_9 , щоб він покликав матір ОСОБА_3 , після чого ОСОБА_9 побіг до її будинку, що знаходився на тій же вулиці, та сказав матері ОСОБА_3 ОСОБА_11 , щоб забрала сина, бо він зараз ОСОБА_8 вб`є. Разом з ОСОБА_11 прибігли до будинку ОСОБА_8 . Обвинувачений ОСОБА_3 в цей час вибігав з двору і вдарив ногою в груди ОСОБА_9 та, збивши цим ударом з ніг, почав бити його ногами, мати обвинуваченого відпихнула його і ОСОБА_9 забіг до ОСОБА_8 в будинок та закрився зсередини. Обвинувачений ОСОБА_3 прибіг, стукав в двері, намагався зайти в будинок, проте його забрала мати з сусідами. ОСОБА_9 побачив, що ОСОБА_8 весь в крові і запухлий. На запитання ОСОБА_9 ОСОБА_8 відповів, що обвинувачений ОСОБА_3 побив йому голову та втратив свідомість, більше ОСОБА_8 до свідомості не приходив, після чого ОСОБА_9 покликав сусідів, родичів, разом викликали працівників служби швидкої медичної допомоги.
Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_13 , підтвердили, що 13 грудня 2016 року відразу після повідомлення ОСОБА_9 прибігли до потерпілого ОСОБА_8 , застали його побитого, всього в крові, до свідомості останній не приходив. Викликали працівників швидкої медичної допомоги.
Свідок ОСОБА_14 підтвердила, що 13 грудня 2016 року як працівник служби швидкої медичної допомоги надавала першу медичну допомогу ОСОБА_8 , який до свідомості не приходив,після чого відвезли його до Рокитнівської ЦРЛ.
Свідок ОСОБА_11 підтвердила, що ввечері 13 грудня 2016 року її ОСОБА_9 повідомив, що її син ОСОБА_3 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 . Після смерті ОСОБА_8 вона намагалася допомогти родичам останнього з оплатою похорон, проте відносини між ними склалися дуже неприязні, спілкування відразу переростали в скандали, взаємні образи, що виключало можливість конструктивного спілкування.
При огляді місця події господарства та житлового будинку ОСОБА_8 14 грудня 2016 року, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено речовину бурого кольору, яку поміщено на марлевий бинт.
Відповідно до висновків експерта №№ 758, 759 від 06.01.2017 кров ОСОБА_8 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_3 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. На представленому фрагменті марлевого бинту виявлено кров людини характерну особам з групами А, та може належати потерпілому ОСОБА_8 і ОСОБА_3 , якщо на момент події в них була зовнішня кровотеча, що відповідає обставинам справи.
(а.к.п. 33-34, 37-38)
При проведенні слідчого експерименту ОСОБА_3 06.02.2017 року із застосуванням відеозапису, дослідженого в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 розповів про деталі вчинення кримінального правопорушення, вказав, яким чином наносив удари потерпілому, в тому числі лежачому ногами по голові.
Дослідивши докази по справі, суд переконався в тому, що допитаний свідок ОСОБА_9 докладно, послідовно, переконливо, несуперечливо давав показання про обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, його показання є взаємодоповнюючими з іншими дослідженими доказами, що виключає можливість обмови обвинуваченого ОСОБА_3 свідком ОСОБА_9 та вказують, що тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , спричинені саме обвинуваченим ОСОБА_3 .
Результати амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 20-2/17 від 24.01.2017 року підтверджують, що при вчиненні кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 був осудним, усвідомлював свої дії та мав спроможність керувати ними. (а.к.п. 143-145).
Суд враховує, що за місцем проживання обвинувачений ОСОБА_3 характеризуються позитивно.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.
Обставина, яка пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушення.
Надану стороною потерпілого характеристику на обвинуваченого ОСОБА_3 за місцем навчання суд критично оцінює, оскільки незрозуміло, якою установою вона видана, на чий запит, та якого періоду стосується.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; та вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене діяння, враховуючи позитивну характеристику за місцем проживання, що унеможливлює призначення покарання на рівні вищої межі санкції статті.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 як на досудовому слідстві, так і в судовому розгляді кримінального провадження, в основному виконує покладені обов`язки при явці до суду, в зв`язку з чим відсутні правові підстави з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є обов`язковою до застосування на території України, для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, оскільки призначення реальної міри покарання у виді позбавлення волі не може вважатись законною підставою для тримання під вартою засудженої особи, якщо вона виконує покладені на неї процесуальні обов`язки, проте враховуючи неявку ОСОБА_3 12.12.2017 року в судове засідання, щодо нього слід обрати вид запобіжного заходу домашній арешт цілодобово з покладенням відповідних обов`язків.
Відповідач ОСОБА_3 позов визнав повністю.
Враховуючи винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведеною, суд приходить до висновку, що позов потерпілого про відшкодування шкоди підлягає задоволенню виходячи з положень ст..ст. 1166, 1177, 1201 ЦК УКраїни, яка підтверджена документально.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.
Строк відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Речові докази : шкіряні чоловічі берці, чоловічу зимову куртку, штани повернути ОСОБА_3 ; фрагменти бинтів знищити.
Обрати до набрання цим вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово житловий будинок в АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язків: за викликом прибувати до суду, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, здати на зберігання органам поліції свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, носити електронний засіб контролю.
Застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після оголошення вироку.
Зобов`язати прокурора ОСОБА_4 забезпечити виконання застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_3 органом Національної поліції за місцем проживання обвинуваченої особи.
На вирок може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сарненський районний суд Рівненської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: