Справа № 729/715/17
1-кп/729/6/18 р.
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2018 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження № 0000421 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Самойлівка Саратовської області Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, одруженого, має неповнолітню дитину,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
Близько 13 год. 00 хв. 10.07.2016 ОСОБА_3 , перебуваючи на Бобровицькому центральному ринку, розташованому в м. Бобровиця по вул. Незалежності, 11, де під час сварки з ОСОБА_6 , яка виникла раптово на ґрунті неприязних стосунків, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс останній один удар пластиковим відром по голові. У наслідок протиправних дій ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної рани, синців на обличчі, у ділянці лівого ока, закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку, які відносяться до категорії легкого ступеню тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за ознакою тривалості розладу здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не визнав себе винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та показав, що він разом з потерпілою працюють на Бобровицькому центральному ринку і мають неприязні відносини на протязі трьох років. Потерпіла постійно ображає його дружину.10.07.2016 близько 13 . 00 год на Бобровицькому ринку між ними знову виник конфлікт, у ході якого, мати потерпілої ОСОБА_9 підняла халат і сказала, щоб він її поцілував у сідниці. Після її слів він взяв відро з помиями та вилив його на неї. Потім взяв це пусте відро, пакет зі сміттям та побіг в сторону смітника. За ним побігла мати потерпілої та її батько. У момент, коли вони його доганяли, то в його сторону лунали погрози, що вони його уб`ють, повісять, утоплять в унітазі. Він відчував загрозу своєму здоров`ю, життю, тому тікав від них. Коли вони його майже догнали то почали бити кулаками. Потерпіла наносила йому удари по тілу, в ліву сторону кулаком. Крім того, в його сторону був кинутий камінь, можливо і від його удару відро розбилося. Також звертає увагу суду на те, що коли він відбивався від ударів потерпілої, то можливо і від цього розбилося відро. Після цього конфлікту, потерпіла прийшла на ринок з накладеним пластиром над бровою. Звертає увагу суд на той факт, що під час лікування потерпіла порушувала режим перебування в лікарні, були випадки коли вона в ці дні перебувала на роботі. Просить суд його виправдати, оскільки він діяв в межах необхідної оборони, а перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках передбачених законом.
Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_3 не визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, повністю підтверджується дослідженими в суді доказами.
Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка показала, що обвинуваченого вона знає на протязі декількох років, працює поряд з ним на Бобровицькому ринку та має неприязні стосунки. Такі відносини склалися між ними по тій причині, що обвинувачений постійно вказував їй, що вона не заміжня, докоряв, що в неї більше покупців, чим у нього. 10.07.2016 близько 13 годин на Бобровицькому ринку між ними знову виник конфлікт, у ході якого ОСОБА_3 почав її обзивати різними словами, на що вона намагалася не реагувати. Під час конфлікту її мати ОСОБА_9 хотіла з ним поговорити, але він взяв відро з помиями та вилив на неї і після цього почав тікати та кричати, що його не доженуть. ЇЇ мати побігла слідом за ним і коли вони звернули за контейнери, вона побігла на переріз, щоб не трапилося ніякої біди і практично зіткнулася з обвинуваченим між торговими контейнерами. У руках вона нічого не мала та ніяких погроз в той час не висловлювала на його адресу. Він, побачивши її, трохи відскочив, замахнувся та вдарив її відром в область голови, ближче до ока. Від цього удару відро розламалося на уламки, а вона отримала забійну рану над бровою в ділянці лівого ока. Від удару вона не падала Після цього обвинувачений забіг до свого торгівельного місця. А вона звернулася до лікарні та в подальшому проходила курс лікування. Звертає увагу суду на той факт, що ні вона ні її батько ніяких тілесних ушкоджень не завдавали. За обвинуваченим бігла тільки її мати, батько залишився на тому самому місце де і був до того, оскільки у проході за контейнерами удвох бігти не можливо. Ніяких погроз на адресу обвинуваченого не лунало.
Показаннями свідка ОСОБА_9 , яка показала, що що 10.07.2016 їй зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила про те, що ОСОБА_3 викручує її доньці ОСОБА_11 руки. Коли вона підійшла до обвинуваченого, між ними почалася сварка з приводу її доньки, у ході якої вона, піднявши свій халат запропонувала йому поцілувати її в сідниці. Після цього він взяв відро з помиями та вилив його на неї та з пустим відром почав тікати в бік смітника. Вона інтуїтивно побігла за ним, оскільки після такого вчинку за ним би побіг кожний. Де був її чоловік в цей момент, вона сказати не може. Їй 57 років і заподіяти йому тілесні ушкодження вона не могла, ніяких погроз, які б загрожували здоров`ю обвинуваченого вона не висловлювала. Приблизно за 3-5 метрів вона побачила, як обвинувачений вдарив відром її доньку ОСОБА_12 . Це був умисний удар, а не оборона. Після цього донька звернулася до лікарні та проходила курс лікування.
Показаннями свідка ОСОБА_10 , яка показала, що потерпіла ОСОБА_13 працює в неї продавцем на Бобровицькому ринку. Вона постійно скаржилася, що обвинувачений ОСОБА_3 з нею постійно конфліктує . 10.07.2016 ОСОБА_14 знову їй поскаржилася, що він її обзиває та докоряє, що вона до цих пір не заміжня. Вона про цей конфлікт розповіла своєму чоловікові, який підійшов до ОСОБА_3 та запитав за що він ображає її продавця ОСОБА_12 . Між ними виникла сварка. У цей момент до них підійшла ОСОБА_13 та зробила обвинуваченому зауваження. Тоді ОСОБА_3 підбіг до ОСОБА_15 та почав заламувати їй руки і прижав до магазину. Вона викликала директора ринку та матір потерпілої. Коли прийшла мати потерпілої, між нею та ОСОБА_3 також почався скандал в ході якого, останній вилив на матір потерпілої відро з помиями і почав тікати в сторону смітника. Мати потерпілої побігла слідом за нею, а потерпіла через деякий час побігла на переріз між контейнерами коротшою дорогою. Приблизно за 10 метрів вона чітко побачила, як обвинувачений ОСОБА_3 умисно наніс ОСОБА_11 удар відром по голові. У той момент ніякої загрози його життю та здоров`ю не було, оскільки перед ним були жінки. Ніяких погроз та тілесних ушкоджень обвинуваченому ОСОБА_3 зі сторони потерпілої, її матері та батька, який приймав участь у конфлікті, але не побіг за ОСОБА_3 , а сидів на бордюрі, не було.
Показаннями Нерсісян- ОСОБА_16 , яка показала, що 10.07.2016 на Бобровицькому ринку вона чула крики і бачила, як за ОСОБА_3 бігли батьки потерпілої, які є людьми похилого віку, а сама потерпіла вибігла з другої сторони контейнерів з підняти руками. Коли вони бігли за обвинуваченим, то щось кричали в його адресу, але що саме не пам`ятає. Вона бачила, як обвинувачений замахнувся відром та вдарив в голову потерпілу ОСОБА_17 . До цього у ОСОБА_15 ніяких тілесних ушкоджень не було.
Показаннями свідка ОСОБА_18 , який показав, що 10.07.2016 на Бобровицькому ринку він бачив, як біг обвинувачений ОСОБА_3 , а потім із-за контейнера вибігла потерпіла ОСОБА_19 . Ніяких погроз в бік ОСОБА_3 він не чув і не бачив, щоб потерпіла завдавала йому тілесні ушкодження, ніяких предметів в її руках не було. Коли вибігла потерпіла, він побачив, що ОСОБА_3 штовхнув відро у бік потерпілої.
Показаннями свідка ОСОБА_20 , яка показала, що вона знає, що між обвинуваченим та потерпілою були неприязні відносини. 10.07.2016 вона бачила на Бобровицькому центральному ринку, як за ОСОБА_3 бігли потерпіла, її мати та батько. На її думку вони бігли, щоб побити ОСОБА_3 . У момент заподіяння тілесних ушкоджень її не було.
Показаннями свідка ОСОБА_21 , яка показала, що 10.07.2016 вона йшла до перукарні, яка знаходиться на Бобровицькому ринку і бачила, як за ОСОБА_3 бігли потерпіла, її мати та батько і щось кричали, ніяких загроз його життю та здоров`ю в той момент не було. Вона побачивши це подумала, що він украв відро, а вони за ним біжать, на її думку, щоб побить, їй стало з цього смішно, що за дорослим чоловіком ганяються жінки. Враховуючи його зріст та вагу, він міг себе захистить. Через деякий час, коли вона поверталася, то бачила уламки розбитого відра.
Показаннями свідка ОСОБА_22 , яка показала, що вона працює у ОСОБА_3 продавцем.10.07.2016 у обідній час вона прибирала в магазині контейнері на Бобровицькому ринку і чула, як сваряться ОСОБА_3 та мати потерпілої, яка погрожувала, що його посадить. Потім вона підняла спідницю та показала сідниці. Після цього ОСОБА_3 вилив на неї відро помиїв та почав бігти в сторону смітника. За ним побігла мати потерпілої та батько потерпілої, який перед цим сидів і не втручався у конфлікт. Коли вони бігли, то кричали на адресу ОСОБА_23 нецензурні слова.
Показаннями свідка ОСОБА_24 , яка показала, що між її чоловіком ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_25 виникли неприязні стосунки. 10.07.2016 у ході чергової сварки, яка виникла на Бобровицькому центральному ринку між її чоловіком , потерпілою та її матір`ю, вона бачила, як за її чоловіком погналися батьки потерпілої , а потерпіла побігла до них коротшим шляхом через контейнери з каменем в руці. Вони бігли з метою побити її чоловіка з погрозами, що вони його закопають. При яких обставинах потерпіла отримала тілесні ушкодження вона сказати не може. ЇЇ чоловік прикривався відром та розмахував ним, але зачепити її відром він не міг.
Крім того, вина ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України підтверджується даними , які містяться ::
у заяві ОСОБА_6 , поданою нею 10.07.2016, з якою вона звернулася до Бобровицького ВП про притягнення до відповідальності ОСОБА_3 , який 10.07.2016 на центральному ринку завдав їй тілесні ушкодження ;
у протоколі проведення слідчого експерименту від 22.06.2017, за участю ОСОБА_10 та ОСОБА_18 ,під час якого вони розповіли, що 10.07.2016 ОСОБА_26 на центральному ринку, вдарив відром по в ліву частину голови ОСОБА_6 , після чого відро розбилося.

у протоколі проведення слідчого експерименту від 22.06.2017, за участю потерпілої ОСОБА_6 , яка показала, що 10.07.2016 на центральному ринку м. Бобровиця ОСОБА_26 ударив її відром у ліву частину голови.

у висновку експерта № 104, відповідно до якого: у ОСОБА_6 , 1982 року народження мали місце тілесні ушкодження у вигляді забійної рани, синців на обличчі / в ділянці лівого ока / закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку; тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок дії тупого предмету по механізму удару у тому числі за обставин, вказаних у постанові; давність виникнення тілесних ушкоджень може відповідати строку 10.07.2016; враховуючи характер та локалізацію наявних тілесних ушкоджень, вони могли бути заподіяні внаслідок одноразового падіння потерпілої з положення стоячи, з висоти власного зросту, на площину з подальшим ударом об тупий предмет у строк 10.07.2016; всі наявні тілесні ушкодження відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідивши всі докази у кримінальному провадженні, суд приходить до наступного висновку.
Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. За результатами аналізу доказів, суд приходить до висновку, про те, що надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні докази, є належними і допустимими і стороною захисту не спростовані.
Суд не приймає до уваги доводи захисника обвинуваченого, що сама подія не містить взагалі місця вчинення злочину у якому звинувачують ОСОБА_3 , а також, те, що слідчі експерименти не містять інформації про конкретне місце вчинення злочину, так як на Бобровицькому центральному ринку є кіоски, які мають певні назви та номера і тому дані докази є недопустимими, оскільки згідно даних протоколів слідчих експерементів місце вчинення злочину встановлено, а саме Бобровицький центральний ринок . Даний факт також був підтверджений не тільки показаннями потерпілої, свідків, а і самим обвинуваченим, які вказували на одне те саме місце, де відбувся конфлікт .
Суд не може прийняти як доказ у кримінальному провадженні надану стороною захисту довідку ПСК «Бобровицький ринок» Чернігівської ОСС про те, що площа ПСК «Бобровицький ринок» Чернігівської ОСС становить 0, 7153 га, магазини, кіоски мають певні назви та номери, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що дана довідка не була відкрита стороні обвинувачення, тому суд не має права допустити відомості, що містяться в ній, як доказ відповідно до ч. 11, 12 ст. 290 КПК України.
Крім того, суд приходить до висновку, що твердження обвинуваченого та його захисника про спричинення тілесного ушкодження потерпілій відбувалося у стані необхідної оборони і те, що обвинувачений припиняв хуліганські дії матері потерпілої, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, виходячи з наступних підстав.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
З показань обвинуваченого вбачається, що він після нанесених йому тілесних ушкоджень з боку потерпілої та її батька до лікарні та правоохоронних органів не звертався, показаннями потерпілої ОСОБА_27 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , Нерсісян ОСОБА_28 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 підтверджується, що потерпіла тілесних ушкоджень обвинуваченому не наносила, погроз йому життю не висловлювала, лише вибігла до обвинуваченого з контейнерів з метою, щоб попередити якісь дії, що могли відбутися між обвинуваченим та її матір`ю, при цьому в руках ніяких предметів, які могли б загрожувати здоров`ю обвинуваченому не тримала. Не вірити цим показанням у суду підстав немає, оскільки вони є послідовними та не суперечать ні між собою, ні іншим доказам по справі, що свідчить про їх об`єктивність та правдивість.
Тому суд в основу доведеності вини обвинуваченого покладає саме зазначені докази в їх сукупності, які не містять логічних протиріч, підтверджують викладені фактичні обставини вчинення обвинуваченим протиправних дій.
Суд не може прийняти до уваги покази свідка ОСОБА_29 , яка давала показання про те ,що потерпіла бігла за ОСОБА_3 з каменем в руці , і в цей момент він відчував загрозу своєму здоров`ю , оскільки такі її покази спростовані показаннями допитаних в судовому засіданні інших свідків, які дали показання проте ,що саме потерпіла ніяких словесних та фізичних погроз на адресу обвинуваченого не висловлювала. Крім того вона є дружиною обвинуваченого, тому може бути зацікавлена в результаті розгляду даного кримінального провадження .
Таким чином, будь-яких об`єктивних, належних та допустимих доказів того, що обвинувачений заподіяв потерпілій легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`ю з метою захисту охоронюваних законом своїх прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання з боку потерпілої, обвинуваченим та його захисником не надано, не встановлено зазначеної обставини й судом.
Разом з тим, умисел обвинуваченого на умисне заподіяння потерпілій цього тілесного ушкодження підтверджується самим механізмом його заподіяння шляхом нанесення одного удару пластиковим відром про голові.
Не визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, суд розцінює таку позицію обвинуваченого в судовому засіданні як спосіб виконання ним конституційного права на свій захист від обвинувачення та спрямовані на уникнення від кримінальної відповідальності. Тому на переконливу думку суду підстав для винесення виправдувального вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 з підстав недоведеності та відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України у суду не має.
Таким чином, оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як завдання умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , обставини скоєння кримінального правопорушення, враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий , позитивно характеризується по місцю проживання , думку потерпілої , яка просила покарати обвинуваченого по закону, відсутність обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшували його покарання, та відповідно до ст. 67 КК України відсутність обставин як б обтяжували його покарання, вважає за необхідне призначити йому покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу.
Призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді штрафу певною мірою забезпечить почуття справедливості у потерпілої та суспільства.
Речові докази відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта відсутні.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, засудити за ч. 2 ст. 125 КК України, призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 ( вісімсот п`ятдесят ) гривень.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів через Бобровицький районний суд з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1