Справа № 369/9247/17
Провадження № 1-кс/369/2629/17
УХВАЛА
Іменем України
29.08.2017 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005283 від 27.08.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 з даним клопотанням про арешт майна, яке він у мотивував тим, що 26.08.2017 року близько 18 год. 00 хв. на а/д Київ - Чоп, в с. Стоянка, вул. 21-й км Житомирського шосе, 1, водій автомобіля «Volkswagen Transporter T4» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , який рухаючись в напрямку м. Києва здійснив зіткнення з автомобілем марки «Ford-Kuga», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_2 , яка рухаючись у попутному напрямку зупинилась на забороняючий сигнал світлофора.

Внаслідок ДТП отримали тілесні ушкодження пасажири автомобіля «Volkswagen Transporter T4» р.н. НОМЕР_1 : ОСОБА_6 , 1964 р.н., прож. АДРЕСА_3 у вигляді закритого перелому правої малогомілкової кістки, закритого перелому мало-виросткового підвищення правої великогомілкової кістки; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - закритого перелому лівої щиколотки; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прож. АДРЕСА_4 - ЗЧМТ, забійної рани лобної ділянки.

26.08.2017 проведеним оглядом місця події ДТП встановлено, що автомобіль «Volkswagen Transporter T4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який причетний до ДТП, 26.08.2017 було вилучено та доставлено до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіль «Volkswagen Transporter T4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2002 року випуску, номер шасі: НОМЕР_4 , належить ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

З викладеного вбачається, що вказаний транспортний засіб містить сліди злочину. Тобто є підстави вважати, що вказана річ є доказом злочину, передбаченого ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на автомобіль марки «Volkswagen Transporter T4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , слід накласти арешт для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаної речі як речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У даному випадку вказаний транспортний засіб зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використаний як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження.

Необхідність у арешті вказаного майна полягає зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже для перевірки вказаних обставин необхідно провести судові експертизи (експертизу технічного стану, судову автотрасологічну експертизу).

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У даному випадку слід накласти арешт майна з забороною користуванням, розпоряджанням майном так як існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Тому слідчий просив накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen Transporter T4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2002 року випуску, номер шасі: НОМЕР_4 , належить ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 . Заборонити розпоряджатися та користуватися автомобілем марки «Volkswagen Transporter T4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2002 року випуску, номер шасі: НОМЕР_4 , незастосування заборони розпоряджання та користування яким може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному правопорушенню.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, та просив суд задовольнити його в повному обсязі.

Клопотань, щодо фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування від учасників не надходило.

Враховуючи припис ст. 107 КПК України, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.

Клопотання розглядалось у відсутність власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення, оскільки є достатні підстави вважати, що вказаний у клопотанні автомобіль відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 та ст.167 КПК України та існує можливість використання даного майна, як доказів у кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя вважає за необхідне заборонити користування та розпорядження даним автомобілем, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen Transporter T4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2002 року випуску, номер шасі: НОМЕР_4 , належить ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Заборонити розпоряджатися та користуватися автомобілем марки «Volkswagen Transporter T4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2002 року випуску, номер шасі: НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_4 .

Ухвала виконується слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1