У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2017 року Місто Одеса
Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Шевченково Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , стрільця радіотелефоніста 2 відділення окремого стрілецького взводу військової частини НОМЕР_1 , сержанта, солдата, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, -

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_5 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді стрільця радіотелефоніста 2 відділення окремого стрілецького взводу.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 знав та усвідомлював, що повинен неухильно виконувати Військову присягу (затверджену Постановою Верховної Ради України від 06 грудня 1991 року), а також дотримуватись вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Проте, ОСОБА_5 усвідомлюючи обов`язок прибути 17 грудня 2014 року до розташування військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з метою незаконно ухилитися від військової служби, вчинив нез`явлення вчасно на військову службу до розташування вищезазначеної військової частини, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.

Вчинивши нез`явлення до розташування військової частини НОМЕР_1 з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 17 грудня 2014 року ОСОБА_5 одразу став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для прибуття до військової частини НОМЕР_1 за наявності реальної можливості до цього та не заявив про себе до правоохоронних органів до теперішнього часу, чим відкрито вказує на небажання проходити військову службу.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання наступним.
13 лютого 2016 року у кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, - нез`явлення вчасно на військову службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_5 , вжито заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (поштовим зв`язком).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є також особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відтак, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, та відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжує злочинну діяльність та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити ці дії.

Таким чином, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та необхідність запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вбачається доцільним обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, та відповідно до ч. З ст.12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості, з цих підстав можна вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на осіб, які допитані як свідки та осіб, які можуть бути до титані як свідки, переховується від органів досудового розслідування та суду, може знищити, с : ваги або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному т тгБ важенню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тіл;зазначеними матеріалами досудового розслідування, та свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Захисник та підозрюваний просили застосувати більш м`який запобіжний захід. При цьому підозрюваний пояснив, що залишив військову частину з поважних причин, оскільки його дружина важко хворіє та потребує лікування та догляду.

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного.

Встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, яке карається позбавленням волі на строк від двох до п`яти років, та відповідно до ч.3 ст.12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості;

Підозра ОСОБА_5 ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах: протоколі допиту свідка ОСОБА_6 та інших матеріалах кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_5 перебував у розшуку.

Таким чином, вбачається наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може продовжити переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Проте, в судовому засіданні прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст.194 КПК України, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 був призваний на військову службу у зв`язку із мобілізацією, має реєстрацію та постійне місце проживання, має стійкі соціальні зв`язки, перебуває в зареєстрованому шлюбі, має онкохвору дружину, яка потребує догляду.

Є підстави вважати, що ОСОБА_5 підозрюється у злочині, який скоєно внаслідок збігу важких сімейних обставин.

На підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, забезпечить належну поведінку підозрюваного.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 188-190 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Застосувати стосовно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного строком на два місяці наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

з`являтись за викликом до слідчого, прокурора чи суду;

Повідомити підозрюваному письмово під розпис про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя:
11.09.2017