Провадження № 1-кп/369/87/17
УХВАЛА
Іменем України
03.11.2017 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Олександрівськ Пермської області Російської Федерації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт укримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_11 вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважала за можливе призначити судовий розгляд на підставі зазначеного обвинувального акту; захисник та обвинувачений вважали що обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального кодексів України, просили повернути обвинувальний акт прокурору.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, вислухавши думку учасників процесу, дійшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору з наступних підстав.

У відповідності до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт серед іншого має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні містить формулювання обвинувачення які не є конкретними та зрозумілими, а саме: в обвинуваченні не зазначено на що був спрямований умисел обвинуваченого,через який останній вчинив ряд злочинів, передбачених ч.1 ст. 366 КК України, не зазначені мотиви та мета вчинення обвинуваченим вказаних злочинів.

В обвинуваченні також не конкретизовано якими діями чи бездіяльністю обвинуваченим порушені вимоги Кодексу України про адмінправопорушення та Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В обвинуваченні не зазначено, чи був обвинувачений обізнаним про те, що відомості, які він вносив до відповідних протоколів про адміністративні правопорушення, є недостовірними.

В обвинуваченні відсутні відомості про місце вчинення злочинів обвинуваченим.

Крім того,суд враховує, що, згідно приміткидо ст. 358 КК України,під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у кримінальних справах 09 липня 2015 року ухвалив постанову у справі № 5-50кс15, якою роз`яснив, які обов`язкові ознаки повинен мати офіційний документ як предмет злочину.

За результатом розгляду справи, суд зазначив, що при встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її професійної чи службової компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків. Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.

В обвинуваченні, яке міститься в даному обвинувальному акті, відсутні належні реквізити протоколів про адміністративні правопорушення, внесення неправдивих відомостей до яких інкримінується обвинуваченому.
Відсутність конкретного формулювання обвинувачення порушує право обвинувачених, передбачене п.1 ч. 3 ст.42 КПК України, знати, у вчиненні якого саме кримінального правопорушення їх обвинувачують.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є вважливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 зазначив, «що у тексті підпункту «а» ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82 п.79)» .

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне повернути зазначений акт прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акту кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1