УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.12.2017 року м. Житомир
Суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомира скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та за якими надано право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження, оцінивши докази окремо та у їх сукупності, приходить до наступного висновку.
З наданих даних встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2017 р. внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Порушуючи п. 2.3. (б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 водій ОСОБА_7 не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, порушуючи п. 8.7.3 (г) виїхав на регульоване перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофора.
Порушуючи п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій ОСОБА_3 не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_3 та пасажир ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта № 2367 від 03.11.2017 р. та висновку експерта № 2416 від 10.11.2017 р. не відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Таким чином досудовим слідством встановлено, що своїми діями водій ОСОБА_7 порушив п. п. 2.3 (б), 8.7.3(г) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306, які знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками, однак зважаючи на те, що передбачені ч. І ст. 286 КК України суспільно-небезпечні наслідки у вигляді тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості не настали, дії невстановленої слідством особи мають ознаки адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.
Норми статті 284 КПК України чітко визначають підстави для закриття кримінального провадження. Так, згідно вимог п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження. За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Положеннями ч.1 ст.286 КК України передбачено кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Таким чином, обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, є спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження. У разі, якщо тілесні ушкодження є більш легкими, то такі дії не утворюватимуть складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що висновок слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, є правильним та обґрунтованим, а постанова про закриття кримінального провадження прийнята за наявності для того належних правових підстав.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира ОСОБА_9 Перекупка