Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/552/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.10.2017 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький матеріали кримінального провадження № 0011894 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.05.2017 року яким,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , безробітного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06.03.2007 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений на строк 1 рік;

- 22.04.2010 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений на строк 2 роки;

- 16.03.2011 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць;

- 10.09.2014 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 317 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений на строк 2 роки, ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.10.2016 р. звільнено від відбування покарання за вироком Кіровським районним судом м. Кіровограда від 10.09.2014 року; ухвала набрала законної сили 18.10.2016 року, в установленому законом порядку не скасована;

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим у вигляді 3 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 4091 грн. 76 коп.

За участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_9

адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно за наступних обставин.

08.09.2016 року близько 13 год. 40 хв. ОСОБА_7 перебував у приміщенні ломбарду "Благо" ПТ "Ломбард Донкредит ТОВ "Інтер-Ріелті" і компанія", розташованому за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 24, з метою отримання консультації щодо заставних операцій. Перебуваючи у вказаному ломбарді у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, таємно, умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, ОСОБА_7 шляхом вільного доступу викрав з-під столу, який знаходився у вказаному приміщенні ломбарду, належну потерпілій ОСОБА_10 сумку для ноутбука "Lobster 15.6" Вlасk (LВS15Т1В)", вартість якої, згідно висновку судової експертизи машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання № 360 від 17.10.2016 р., складає 197,25 грн. Після чого, впевнившись у тому, що його злочинні дії ніким не помічені, із викраденим майном вийшов із приміщення вказаного ломбарду.

Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_7 з викраденим зник, майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 197,25 грн.

Крім того, в ніч з 08.12.2016 року на 09.12.2016 року, точного часу встановити не представилося можливим, ОСОБА_7 знаходячись по АДРЕСА_2 , побачив на проїзній частині, зокрема біля Покровської церкви, припаркований транспортний засіб "ВАЗ 2101", реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний потерпілому ОСОБА_11 .

В цей момент у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, належного потерпілому ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом зламу замка, таємно, повторно викрав з автомобіля акумуляторну батарею "Forsе 60 А", вартість якої, згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 17-303 від 23.02.2017 р., становить 1305 грн. та автомобільну магнітолу марки "JVС КD-АVЗ1", вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 17-304 від 28.02.2017 р., становить 1350 грн.

Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальних збитків на загальну суму 2655 грн. 00 коп.

Також, в ніч з 18.12.2016 року на 19.12.2016 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись в подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , побачив під будинком, зокрема біля під`їзду № 2, припаркований транспортний засіб марки "ВАЗ 21013" реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний потерпілому ОСОБА_12 .

В цей момент у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, належного потерпілому ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом зламу замка, таємно, повторно викрав із вищезазначеного автомобіля акумуляторну батарею марки "Varta VАG 000915105DЕ", вартість якої, згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 17-303 від 23.02.2017 р., становить 1188 грн., автомобільну магнітолу марки "Ріоneer", вартість якої, зі слів потерпілого, становить 200 грн. та чохол для зберігання каністри з моторним маслом "Shell Helsx Моtоr оіls", вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 17-304 від 28.02.2017 р., становить 30 грн.

Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальних збитків на загальну суму 1418 грн. 00 коп.

До того ж, в ніч з 19.12.2016 року на 20.12.2016 року, точного часу встановити не представилося можливим, ОСОБА_7 , знаходячись в подвір`ї будинку АДРЕСА_4 , побачив під будинком, зокрема біля під`їзду № 2, припаркований транспортний засіб "ЗАЗ 11027", реєстраційний номер НОМЕР_3 , належний потерпілому ОСОБА_13 .

В цей момент у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, належного потерпілому ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом зламу замка, таємно, повторно викрав із вищезазначеного автомобіля акумуляторну батарею марки "Lоха 6СТ-50L", вартість якої, згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 17-303 від 23.02.2017 р., становить 1323 грн., автомобільну магнітолу марки "Кenwood КDС-100U", вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 17-304 від 28.02.2017 р., становить 1 000 грн., куртку чоловічу "Сlassik Fаsіоn", вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 17-304 від 28.02.2017 р., становить 650 грн. та ключі рожково-накидні розмірами від 9 до 22, загальна вартість яких, зі слів потерпілого, становить 650 грн.

Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріальних збитків на загальну суму 3623 грн. 00 коп.

Окрім того, в ніч з 23.12.2016 року на 24.12.2016 року, точного часу встановити не представилося можливим, ОСОБА_7 , знаходячись в подвір`ї будинку АДРЕСА_5 , побачив під одним з гаражів припаркований транспортний засіб "ВМW 3181", реєстраційний номер НОМЕР_4 , належний потерпілому ОСОБА_14 .

В цей момент у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, належного потерпілому ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом розбиття вікна задньої лівої дверцяти, таємно, повторно викрав із вищезазначеного автомобіля акумуляторну батарею марки "Аmеgа 3 6СТ-60-А3", вартість якої, згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 17-303 від 23.02.2017 р., становить 1087, 50 грн., автомобільну магнітолу марки "Кеnwood КММ-102GY" вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 17-304 від 28.02.2017 р., становить 1008 грн., пластмасовий ящик темно-сірого в комбінації із чорним кольорів, з ручкою жовтого кольору розмірами 47x23x20 см для інструментів, в якому знаходились такі інструменти, як домкрат, ключі гайкові - 24 шт., викрутки - 10 шт., шестигранники - 6 шт., три головки з ключем, пласкогубці, ключ для велосипедів, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 17-304 від 28.02.2017 р., становить 750 грн., сумку з документами на ім`я потерпілого: паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховий поліс, документи на пневматичну зброю.

Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_14 матеріальних збитків на загальну суму 2845 грн. 50 коп.

Крім того, 12.01.2017 року, близько 19:30 год., точного часу не встановлено ОСОБА_7 , перебуваючи на перехресті вулиць Профінтерна та Мічуріна в м. Кропивницькому, побачив раніше знайомого йому ОСОБА_15 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння належним ОСОБА_15 мобільним телефоном марки «Samsung GT-S5611MSASEK», сірого кольору, ОСОБА_7 , підійшов до ОСОБА_15 , та попросив у останнього надати йому мобільний телефон, для здійснення ним телефонного дзвінка. Після чого ОСОБА_15 будучи веденим в оману, добровільно передав мобільний телефон марки «Samsung GT-S5611MSASEK», сірого кольору, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 85 від 23.02.2017 року, складає 550 грн., ОСОБА_7 , для здійснення телефонного дзвінка.

Після чого ОСОБА_7 , розуміючи, що його злочинні дії не будуть помічені потерпілим ОСОБА_15 , під приводом здійснення телефонного дзвінка заволодів вказаним мобільним телефоном.

З місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_7 зник, мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 550 гривень.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання, яке за своїм розміром є несправедливим через суворість. Призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185 КК України, яке є співрозмірним його діянням та особі обвинуваченого.

Свої доводи мотивує тим, що суд призначаючи покарання належним чином не врахував тяжкість вчиненого злочину, те, що збитки потерпілим відшкодовано, а також те, що ОСОБА_7 є учасником АТО, учасником бойових дій, на утриманні малолітня донька, має сталі соціальні зв`язки, проживає з батьком, потребує лікування та отримання групи інвалідності у зв`язку з пораненнями отриманими в зоні АТО, відсутність скарг за місцем проживання останнього, його відношення до вчиненого, наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, активне сприяння слідству у розкритті злочину. За час проведення досудового слідства ОСОБА_7 вже багаторазово пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення, навчений та покараний наріканнями оточуючий людей. ОСОБА_7 у скоєному проявив щиросердне розкаяння.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив не задовольняти апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За змістом положень ч.1 та 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить, що під час досудового розслідування і в судовому засіданні не допущено порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку ( ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 як і на правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України.

В апеляційних скаргах кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України ніким з учасників судового розгляду не оскаржується.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції в оскаржуваному вироку зазначив про те, що враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінальних правопорушень, які законом класифікуються, як злочин середньої тяжкості, особу ОСОБА_7 , який характеризується позитивно, ніде не працює, не одружений, осудний, на обліку в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» не перебуває, з 2016 року знаходиться на диспансерному обліку внаслідок вживання опоїдів та амфетамінів, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують ОСОБА_7 покарання, суд визнав його щире каяття, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Згідно роз`яснень п.п. 1,3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, тощо).

Положеннями ч. 2 ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, його особи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд, за сукупністю злочинів, призначив ОСОБА_7 покарання, в межах санкції ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, яке є справедливим і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Підстав для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що при призначенні покарання судом першої інстанції не враховано особу засудженого, те, що він є учасником АТО, учасником бойових дій, на утриманні малолітня донька, має сталі соціальні зв`язки, проживає з батьком, потребує лікування та отримання групи інвалідності у зв`язку з пораненнями отриманими в зоні АТО, відсутність скарг за місцем проживання останнього, його відношення до вчиненого, на переконання колегії суддів жодним чином не впливають на наявність ризиків по даному кримінальному провадженню, а тому є безпідставними.
Судом першої інстанції при призначенні покарання в повній мірі враховано особу ОСОБА_7 , тому жодних підстав застосувати ст. 75 КК України при призначенні покарання судом не знайдено.

З урахуванням вищевикладеного, підстав для скасування законного та обгрунтованого вироку суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 190, ч.2 ст.185 КК України колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376,407,419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.05.2017 року, яким ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України без зміни.

Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з 31.10.2017 року.

Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2