ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/5472/17
Провадження № 1-в/210/33/18

"09" січня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», та спостережної комісії про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до положень ст.82 КК України, відносно засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває строк покарання за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року, яким засуджений за ст.ст.307 ч.2, 309 ч.2, 70 ч.1, 71 КК України, до покарання у вигляді 07 років 06 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна, -

В С Т А Н О В И В:

07 грудня 2017 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до положень ст.82 КК України, відносно засудженого ОСОБА_5 .

Подання обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_5 за період відбуття покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, до праці ставиться добросовісно, відбув 1/2 строку призначеного вироком покарання.

Представник адміністрації колонії та засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні, кожен окремо подання підтримали.

Прокурор проти задоволення подання заперечував вважаючи його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, а засудженого таким, що на даний час не довів свого виправлення.

Вислухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Так, вимогами ст.67 ч.2, ст.103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є те, що засуджений став на шлях виправлення (ст.82 ч.3 КК України).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26 квітня 2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Однією з умов застосування до засудженого положень ст.82 КК України є те, що він став на шлях виправлення. Про вказане може свідчити його сумлінна поведінка і ставлення до праці.

На час звернення адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», та спостережної комісії до суду, засуджений ОСОБА_5 відбув 1/2 строку призначеного вироком суду покарання.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджений вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року, яким засуджений за ст.ст.307 ч.2, 309 ч.2, 70 ч.ч.1, 4, 71 КК України, до покарання у вигляді 07 років 06 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2016 року, вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року, змінено, виключено з вироку обтяжуючу покарання обставину, - скоєння кримінального правопорушення у стані викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, та вказівку суду про стягнення із засудженого в дохід держави витрати за проведення судово-технічної експертизи. Також виключено з резолютивної частини вироку вказівку суду про застосування положень ст.70 ч.4 КК України, ОСОБА_5 вважається засудженим за ст.ст.307 ч.2, 309 ч.2, 70 ч.1, 71 КК України, до покарання у вигляді 07 років 06 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року, зараховано в строк відбуття покарання за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року, строк попереднього ув`язнення з 25 грудня 2015 року по 04 квітня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В ході судового засідання матеріалами та документами особової справи судом встановлено відомості щодо того, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.

Так, в матеріалах особової справи №129-Ш-16 наявні відомості про те, що засуджений протягом строку відбування покарання не мав жодного стягнення, має три заохочення за 2017 рік, при цьому, в місцях позбавлення волі знаходиться з 2015 року, та протяг цього часу не проявляв дій, спрямованих на доведення свого виправлення.

Із матеріалів, що характеризують особу засудженого ОСОБА_5 , пояснень представника адміністрації колонії вбачається, що засуджений на теперішній час характеризується позитивно, до праці на виробництві залучається за необхідністю, однак фактично до праці не залучався, що підтверджується відповідною довідкою, наявною в матеріалах особової справи. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу, а також приймає активну участь у виховних заходах, які проводяться в установі. Закінчив загальноосвітнє навчання при установі, та отримав атестат про закінчення повної середньої освіти. Приймає участь у роботі самодіяльних організацій. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими. На профілактичному обліку установи не перебуває, вчинив нові кримінальні правопорушення в період іспитового строку, згідно вироку суду вину не визнав повністю, у зв`язку із чим оскаржував вирок суду першої інстанції, позову не має, без зарахування періоду попереднього ув`язнення, фактично відбув 02 роки 09 місяців призначеного вироком суду покарання.

Згідно виписки із протоколу №29 від 18 серпня 2016 року, засудженому ОСОБА_5 відмовлено у застосуванні положень ст.101 КВК України (переведення до ДСР), за заявою засудженого.

Згідно щоденника індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_5 , останній має оцінку ступеню виправлення станом на 18 вересня 2017 року: «засуджений став на шлях виправлення».

Оцінивши поведінку засудженого ОСОБА_5 за весь період відбуття покарання, суд приходить до висновку, що він своєю поведінкою не довів своє виправлення.

Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Згідно ст.50 ч.2 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що надані матеріали свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 на даний час не став на шлях виправлення та щодо нього не може бути прийнято рішення щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким в порядку, визначеному ст.82 КК України, а тому у задоволенні подання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.376 ч.2 КПК України, ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», та спостережної комісії про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до положень ст.82 КК України, відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляції до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали оголошено 12 січня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_1