Справа №454/990/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" грудня 2017 р. Сокальський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Забужжя, Сокальського району, Львівської області, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.3 ст. 357 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 28.03.2017р. о 20год. 00хв., шляхом вільного доступу, перебуваючи в приміщенні роздягальні шахти «Відродження» ДП «Львіввугілля», що в с. Сілець Сокальського району Львівської області, з метою заволодіння іншим важливим особистим документом, з кишені куртки ОСОБА_5 таємно викрав належний останньому особистий документ, а саме посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_5 ..

Крім цього, ОСОБА_4 , 28.03.2017р. о 20год. 00хв., шляхом вільного доступу, перебуваючи в приміщенні роздягальні шахти «Відродження» ДП «Львіввугілля», що в с. Сілець Сокальського району Львівської області, з метою крадіжки чужого майна та з корисливих мотивів, з кишені куртки ОСОБА_5 таємно викрав належний останньому шкіряний гаманець вартістю 500грн., в якому знаходилися гроші в сумі 25грн., чим спричинив ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 525грн..

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч.3 ст. 357 КК України, тобто незаконне заволодіння іншим важливим особистим документом.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування та в ході підготовчого судового засідання добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнав свою винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч.3 ст. 357 КК України, щиро розкаявся.

Під час досудового розслідування 12.04.2017року потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 , діючи добровільно, без застосування насильства та примусу, погроз уклали угоду про примирення.

Відповідно до змісту угоди, в ході розслідування кримінального провадження потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 та ч.3 ст. 357 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч.3 ст. 357 КК України 1 рік обмеження волі та згідно ч.1 ст. 185 КК України 80 годин громадських робіт. Згідно п.4 ч.1 ст. 72 КК України, менш суворий вид покарання сторони узгодили перевести у більш суворий, а саме 80годин громадських робіт у 10 днів обмеження волі і шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1 року обмеження волі та відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він на протязі 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.3 ст. 357 КК України, які є злочинами середньої та невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, а також вимогам ч.1 ст. 185 та ч.3 ст. 357 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкціями цих статей.

Вивчивши матеріали кримінального провадження та опитавши сторони угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання судом угоди про примирення.

Судом з`ясовано, що обвинуваченому ОСОБА_4 цілком зрозумілі його права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, дані наслідки йому зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Після наданих роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди про примирення.

Прокурор також просив затвердити угоду про примирення.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди під час підготовчого судового засідання суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 і потерпілим ОСОБА_5 та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч.3 ст. 357 КК України 1 рік обмеження волі та згідно ч.1 ст. 185 КК України 80 годин громадських робіт. Згідно п.4 ч.1 ст. 72 КК України, менш суворий вид покарання сторони узгодили перевести у більш суворий, а саме 80годин громадських робіт у 10 днів обмеження волі і шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1 року обмеження волі та відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він на протязі 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення. Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 474, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення від 12 квітня 2017 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

Визнати винним та обрати узгоджене сторонами покарання ОСОБА_4 за ч.3 ст. 357 КК України 1 (один) рік обмеження волі.

Визнати винним та обрати узгоджене сторонами покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Згідно п.4 ч.1 ст. 72 КК України, менш суворий вид покарання перевести у більш суворий, а саме 80годин громадських робіт у 10 днів обмеження волі і шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він на протязі 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази: посвідчення учасника бойових дій на прізвище ОСОБА_5 , гаманець та кошти в сумі 25грн., що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити у його власності.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1