провадження №1-кп/389/232/17
є.у.н № 400/856/17
У Х В А Л А
11 жовтня 2017 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.197-1, ч.2 ст.364-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Знам`янського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.197-1, ч.2 ст.364-1 КК України,

В підготовчому судовому засіданні обвинуваченою та її захисником заявлене клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме не конкретизовано по кожні земельній ділянці, в який спосіб і коли ОСОБА_4 самовільно зайняла їх, не вказано яку сапме вигоду і для кого отримала обвинувачена. не зазначено по кожному епізоду кому завдана шкода і в чому вона полягає.

Прокурор висловився проти заявленого клопотання та просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Суд, вислухавши думку сторін, вважає, що клопотання захисника та обвинуваченої підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст.314 КПК України, обвинувальний акт повертається прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

П. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, встановлено що обвинувальний акт має містити такі відомості як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення кримінального закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Однак, викладене в обвинувальному акті обвинувачення є неконкретним, що порушує право обвинуваченої на захист та на справедливий суд.

Зокрема, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, тобто самовільне зайняття дев`яти земельних ділянок, яким завдано значної шкоди її законному володільцю чи власнику. Предметом кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України є дев`ять різних за місцем розташування і площею земельних ділянок, розташованих на території Богданівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області. Але в обвинуваченні не визначено і не конкретизовано по кожній окремо земельній ділянці, у який спосіб і коли ОСОБА_4 самовільно зайняла кожну із дев`яти різних за місцем розташування і площею земельних ділянок та кому і в якому розмірі, в розрізі по кожній окремій земельній ділянці, своїми діями завдала і яку конкретно шкоду - законному володільцю чи власнику землі. Більгше того, саме обвинувачення не містить в собі вказівки саме на самовільне зайняття земельних ділянок, в описанні кожного епізоду зазначено, що ОСОБА_4 давала вказівки щодо сільскогосподарського обробітку земельних ділянок, а чи є саме таки вказівки їх зайняттям, з обвинувального акту не зрозуміло.

Крім того, ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України, зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам державним інтересам, що спричинило тяжкі наслідки.

Проте, як вбачається із диспозиції вказаної статті кримінального закону, обов`язковою складовою суб`єктивної сторони кримінального правопорушення є корисливий мотив.

Спеціальна мета - одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб. Поняття неправомірної вигоди наведено у примітці до ст.364-1 КК України характеризується в законі шляхом вказівки це - перелік цінностей (благ), які є різновидами такої вигоди, грошові кошти або інше майно, переваги, пільги , послуги, нематеріальні активи.

Разом із тим, як вбачається із обвинувального акту у висунутому обвинуваченні не вказано яку саме вигоду, конкретно, в результаті самовільного зайняття кожної із дев`яти земельних ділянок і в чому вона конкретно виражається, в розрізі по кожній окремій земельній ділянці, отримала обвинувачена (грошові кошти з вказівкою конкретних сум, пільги, переваги, які конкретно і в чому полягають).

Крім того, викладаючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення прокурор пропонує суду обирати ту чи іншу кваліфікацію, оскільки зазначає, що ОСОБА_4 вчинила зловживання повноваженнями з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, також що вона вчинила самовільне зайняття земельної ділянки, що спричинило значної шкоди її законному володільцю чи власнику. Таке формулювання обвинувачення є неприпустимим, оскільки суд не вправі сам визначати на вибір ту чи їншу кваліфікуючу ознаку. А ОСОБА_4 в такому разі позбавлена права захищатися від обвинувачення, оскільки воно не конктеризоване.

Суд не бачить також підстав для обговорення в підготовчому судовому засіданні питання про можливість усунення недоліків обвинувального акта прокурором шляхом зміни обвинувачення на наступних стадіях провадження, оскільки прокурор згідно ст. 338 КПК України може змінити обвинувачення в суді і скласти новий обвинувальний акт не для його приведення до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, а виключно для зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення і тільки за результатами судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення, при цьому суд враховує також відсутність правового механізму для примусу прокурора змінити обвинувачення в суді.

Порушення права обвинуваченої знати у вчиненні якого кримінального прравопорушщення її обвинувачують, є істотним порушенням кримінального-процесуального закону і тягне за собою визнання доказів недопустимими через порушення права особи на захист.

Відповідно, за наявності таких порушень призначення кримінального провадження до судового розгляду призведе до постановлення незаконного вироку, що буде безумовною підставою для його скасування.

Таким чином, обвинувальний акт на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору.

Керуючись п.3 ч.3ст. 314 ст. 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000010 стосовно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.197-1, ч.2 ст.364-1 КК України, повернути прокурору Петрівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури для усунення зазначених порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Знам`янський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя Знамянського ОСОБА_1
міськрайонного суду