ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Боремель, Демидівського району, Рівненської області, громадянина України, українеця, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, маючи не зняту і не погашену судимість, 29.06.2017 року близько 00 год. 30 хв. перебуваючи на «Автовокзалі №5», що по вул. Кам`янецька, 114, м. Хмельницький разом із своїм знайомим ОСОБА_5 , скористався тим, що останній спить та за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, таємно викрав із сумки, яка знаходилася на плечі у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Nomi I 4510», білого кольору, Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , вартістю 1028, 85 грн., із стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» із номером абонента № НОМЕР_3 вартістю 25 грн., на рахунку якого коштів не було, в якому була карта пам`яті марки «Transcend», формату «Micro SDHC», ємкістю 4 Гб., вартістю 50 грн. та із кармана штанів потерпілого ОСОБА_5 витягнув рукою грошові кошти у сумі 220 грн., які витратив на власні потреби.
Вищевказаними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1323,85 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин сумнівів щодо добровільності, істинності позицій сторін не має, судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши докази в їх сукупності, суд, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка) доведена.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку..
Обтяжуючих вину обставин у відношенні ОСОБА_4 судом не встановлено.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він має на утриманні малолітню дитину, якій не виповнилось 18 років, вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, повністю визнає свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з наслідками застосування амністії ознайомлений.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цьогоЗакону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2016 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цьогоЗакону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п."В" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
З долученого до матеріалів кримінального провадження свідоцтва про народження, вбачається, що у обвинуваченого ОСОБА_4 є малолітня дитина, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на його утриманні та відносно якої він не позбавлений батьківських прав. Крім того, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 29.06.2017 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.
Судові витрати в розмірі 395 грн. 48 коп. за проведення НДЕКЦ при МВСУ в Хмельницькій області судової товарознавчої експертизи, стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст.85,86 КК України, ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", п.«г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст.370,374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на 1 рік 6 місяців.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, судові витрати в розмірі 395 грн. 48 коп. за проведення НДЕКЦ при МВСУ в Хмельницькій області судової експертизи.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Nomi I 4510» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 залишити за належністю власнику ОСОБА_5 .
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Хмельницького
міськрайонного суду ОСОБА_1