Справа № 629/5691/14-к
Номер провадження 1-кп/629/6/18
У Х В А Л А

24 січня 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області клопотання захисника щодо проведення додаткової судової психіатричної експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002370 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:
В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження № 0002370 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке вона скоїла за наступних обставин. 25 жовтня 2014 року ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 знаходилися в квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де святкували день народження ОСОБА_10 та спільно розпивали спиртні напої. Під час цього між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_10 , знаходячись в кімнаті залі, наніс ОСОБА_7 декілька ударів руками по голові та ногами по тілу. Після цього ОСОБА_7 направилася на кухню, а ОСОБА_10 пішов за нею та наніс їй ще один удар долонею по вуху. Внаслідок чого у ОСОБА_7 раптово виникли особисті неприязне ні стосунки до ОСОБА_10 , вона схопила зі столу на кухні ніж та діючи в результаті раптово виниклого умислу на заподіяння смерті ОСОБА_10 , на ґрунті особистих неприязне них стосунків, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, нанесла ОСОБА_10 один удар ножем в область грудної клітини, чим заподіяла йому проникаюче колото-різане поранення по передній поверхні грудної клітки зліва в області проекції 4 міжреберного проміжку по передньо-ключичній лінії з пошкодженням по ходу раневого каналу повного перетину хрящової частини 5 ребра, пристіночної плеври, тканини лівої легені в області кореня, навколосерцевої сумки серця з пошкодженням правого шлуночка і міжшлуночкової перегородки та стінки лівого шлуночка з масивною кровопідтечністю м`яких тканин по ходу раневого каналу і масивним крововиливом в ліву плевральну порожнину. Від отриманого тілесного ушкодження ОСОБА_10 помер, причиною смерті ОСОБА_10 виявилась гостра крововтрата, яка розвилася внаслідок колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням внутрішніх органів.

В судовому засіданні при дослідженні матеріалів справи було встановлено, що обвинувачена має психічне захворювання, про яке не було відомо експертам при проведенні первісної судово-психіатричної експертизи під час досудового розслідування. Згідно медичної документації обвинувачена з дитинства має неврологічні відхилення, перебувала на обліку у лікаря невролога, в 2011 році вона знаходилась на обліку і проходила лікування у лікаря-психіатра у неврологічному відділенні лікарні № 5 м. Харкова, діагноз зазначений в медичній документації.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 заявила клопотання про призначення по справі повторної судово-психологічної експертизи, проведення якої доручити НДЕКЦ при ГУНП в Харківській області, на вирішення якої поставити наступні питання: які індивідуально-психологічні особливості має ОСОБА_7 .?; чи має ОСОБА_7 індивідуально-психологічні особливості, які суттєво вплинули на характер її протиправних дій: підвищена агресивність, жорсткість, етичні орієнтації, соціальні установки, мотиваційна сфера?; чи є у ОСОБА_7 зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок впливу певних обставин?; чи спроможна ОСОБА_7 з урахуванням її вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища усвідомлювати реальний зміст власних дій та повною мірою свідомо керувати ними і передбачати їх наслідки?; чи перебувала ОСОБА_7 на момент скоєння протиправних дій в емоційному стані (сильний страх, пригніченість, емоційний стрес, фрустрація, тощо), що суттєво вплинув на її свідомість і поведінку?; чи перебувала ОСОБА_7 в стані вираженого емоційного збудження або емоційного напруження, що може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання?; чи має ОСОБА_7 відхилення у психічному розвитку, які не є виявами психічного захворювання? Якщо має, то якими є саме ці ознаки?; чи перебувала ОСОБА_7 на момент скоєння протиправних дій у стані фізіологічного афекту як психологічної підстави сильного душевного хвилювання?

Заслухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, вважав його таким, що направлений на затягування розгляду справи, потерпілої та її представника, які підтримали думку прокурора, обвинуваченої, яка підтримала клопотання свого захисника, суд приходить до висновку про необхідність призначення судово-психологічної експертизи у відношенні обвинуваченої ОСОБА_7 , виходячи із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у відношенні ОСОБА_7 на досудовому розслідуванні була проведена судово-психіатрична експертиза, що підтверджується актом № 1104 від 01.12.2014 року, з якого вбачається, що ОСОБА_7 ознаків психозу, слабоумства та інших психічних розладів не виявляє. Може розуміти свої дії і керувати ними. В період часу, стосовно правопорушення, в якому обвинувачується, ОСОБА_7 знаходилася поза будь-якого тимчасово хворобливого розладу психічної діяльності; могла розуміти свої дії і керувати ними. Застосування примусових мір медичного характеру по психічному стану ОСОБА_7 в теперішній час не потребує. Але, в суді при дослідженні матеріалів справи було встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 має психічне захворювання, про яке не було відомо експертам при проведенні судово-психіатричної експертизи під час досудового розслідування, про що свідчить медична довідка у якій зазначається діагноз записаний шифром. Згідно медичної документації, обвинувачена з дитинства має неврологічні відхилення, перебувала на обліку у лікаря невролога, в 2011 році вона знаходилась на обліку і проходила лікування у лікаря-психіатра у неврологічному відділенні лікарні № 5 м. Харкова.

Крім цього, висновок судово-медичного експерта підтверджує той факт, що обвинувачена ОСОБА_7 мала тілесні ушкодження, які могли утворитися саме в проміжок часу, коли і настала смерть ОСОБА_10 , але панічний стан, в якому перебувала ОСОБА_7 в момент вчинення злочину не був досліджений експертами при проведені первісного обстеження обвинуваченої.

Згідно висновків судово-психіатричного експерта № 208 від 12.10.2017 року, яка згідно ухвали суду проводилася в КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_7 в період інкримінованого їй діяння на хронічне, психічне захворювання, недоумство, тимчасово хворобливий розлад психічної діяльності або іншої хворобливий станом психіки не страждала. За своїм психічним станом в період інкримінованого їй діяння вона могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитована в теперішній час на будь-яке психічне захворювання також не страждає. За своїм психічним станом у теперішній час іспитована також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними, може сприймати обставини, що мають значення для справи, та давати по них правильні свідчення. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Питання № 7, 8 виходять за рамки компетенції даного виду експертизи. Це наступні питання, які суд ставив на вирішення експертів: чи перебувала ОСОБА_7 в стані вираженого емоційного збудження або емоційного напруження, що може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання?; чи перебувала ОСОБА_7 на момент скоєння протиправних дій у стані фізіологічного афекту, як психологічної підстави сильного душевного хвилювання?

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним задовольнити клопотання захисника та призначити судово-психологічну експертизу у відношенні обвинуваченої ОСОБА_7 , що узгоджується із положеннями ст. 242 КПК України.

Керуючись ст. ст. 242, 332 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 щодо проведення судової психологічної експертизи задовольнити.

У кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002370 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України призначити судово-психологічну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

1.Які індивідуально-психологічні особливості має ОСОБА_7 .?;

2.Чи має ОСОБА_7 індивідуально-психологічні особливості, які суттєво вплинули на характер її протиправних дій: підвищена агресивність, жорсткість, етичні орієнтації, соціальні установки, мотиваційна сфера?;

3.Чи є у ОСОБА_7 зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок впливу певних обставин?;
4.Чи спроможна ОСОБА_7 з урахуванням її вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища усвідомлювати реальний зміст власних дій та повною мірою свідомо керувати ними і передбачати їх наслідки?;
5.Чи перебувала ОСОБА_7 на момент скоєння протиправних дій в емоційному стані (сильний страх, пригніченість, емоційний стрес, фрустрація, тощо), що суттєво вплинув на її свідомість і поведінку?;
6.Чи перебувала ОСОБА_7 в стані вираженого емоційного збудження або емоційного напруження, що може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання?;
7.Чи має ОСОБА_7 відхилення у психічному розвитку, які не є виявами психічного захворювання? Якщо має, то якими є саме ці ознаки?;
8.Чи перебувала ОСОБА_7 на момент скоєння протиправних дій у стані фізіологічного афекту як психологічної підстави сильного душевного хвилювання?

9.Чи могли індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_7 суттєво вплинути на її поведінку під час скоєння нею протиправних дій (злочину)?

На розсуд експертів суд допускає можливе розширення кола питань, викладених в ухвалі, якщо це сприятиме розгляду справи.
Виконання ухвали щодо проведення експертизи доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

В розпорядження експертної установи надати матеріали кримінальної справи щодо обвинуваченої ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та медичну документацію.

Копію ухвали направити керівнику Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса для виконання.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Харківська установа виконання покарань (№ 27)».

Копію ухвали направити Лозівському місцевому прокурору Харківської області для відома та контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3