Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1716/2018
У Х В А Л А
22.03.2018р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження
В С Т А Н О В И В:
Постановою від 31.10.2017р. заступник начальника СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 закрив кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України зазначивши про відсутність складу злочину передбаченого ст. 374 ч.1, 366 ч.1 КК України в діях ОСОБА_4 , ОСОБА_6 .
Не погодившись з зазначеною постановою ОСОБА_3 звернувся зі скаргою, в якої просив зазначену постанову скасувати.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав.
Вивчивши скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю за необхідне скаргу задовольнити з наступних підстав.
В постанові про закриття кримінального провадження зазначено, що вжито вичерпних заходів до встановлення обставин за яких ОСОБА_7 став захисником ОСОБА_3 та перераховані всі докази, якими ці обставини встановлювалися.
Однак далі, слідчий фактично визнає, що йому не вдалося встановити яким чином ОСОБА_7 почав надавати правову допомогу підозрюваному ОСОБА_3 . Між тим вказане не відповідає тим доказам, що містяться у кримінальному провадженні. Фактично з сукупності всіх доказів вбачається, що адвокат ОСОБА_7 був направлений не з Центру вторинної правової допомоги, а був запрошений особисто слідчим ОСОБА_4 .
Слідчим зазначено щодо не допустимості такого доказу як аудіо-запис розмови, що був зроблений ОСОБА_3 на мобільний телефон під час свого перебування в кабінеті слідчого ОСОБА_4 з посиланням на рішення Конституційного Суду України. Між тим вбачається, що такий висновок не відповідає вимогам діючого законодавства, є перекручуванням висновків суду, оскільки як Конституційний Суд України, так і Європейський суд з прав людини, в своїх рішеннях наголошував не необхідності визнання недопустимими тих доказів, що отримуються без дозволу слідчого судді, як самим органом досудового розслідування, так і іншими особами, не працівниками правоохоронного органу, однак за порадами та вказівками працівників правоохоронного органу та з метою подальшого надання такого доказу органу досудового розслідування для використання його як доказу сторони обвинувачення. В даному випадку запис здійсненний не під наглядом правоохоронного органу та може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні.
Саме з вказаного доказу вбачається за яких обставин був запрошений адвокат ОСОБА_7 .
Далі слідчим зроблений висновок під умовою. Вказане взагалі не передбачене чинним законодавством, оскільки слідчий має встановити /без умов та припущень/ обставини на які посилається заявник та лише встановивши певні обставини надати ним юридичну оцінку.
Надаючи юридичну оцінку під умовою, слідчим зазначено що призначення адвоката в порушення вимог КПК України не за дорученням Центру вторинної правової допомоги не є порушенням права на захист. На підтвердження зазначено що ОСОБА_3 все ж отримав правову допомогу 26.06.2013р., а 27.06.2013р. самостійно від захисника відмовився. Між тим взагалі не надана оцінка тому за яких обставин відбувалася така відмова. Так з тексту заяви випливає що ОСОБА_3 відмовився від послуг ОСОБА_7 з мотивів того, що той вимагає грошові кошти та працює на бік сторони обвинувачення, т.т. вбачається що мала місце змушена відмова від захисника. Крім того не зрозуміло чи відбувалася ця відмова в присутності захисника, як того потребує КПК України.
Крім того ОСОБА_3 стверджує, що було два адвокати, так і не встановлений другий адвокат, який також нібито був з Центру, не встановлені обставини його призначення.
Також в ході досудового розслідування не встановлено, хто забирав висновок СМЕ №147 щодо ОСОБА_3 , чи передавався він слідчому ОСОБА_4 , якщо передавався чому він не долучений до матеріалів кримінального провадження.
Щодо повідомлення про підробку протоколу огляду місця події щодо часу проведення такої дії, то слідчим не з`ясовано чому з домашнього телефону ОСОБА_8 було здійснено 9 дзвінків, при чому перший 16:45г. /за 1 годину до час огляду місця події за протоколом/, останній 18:21г. Вказане викликає обґрунтовані сумніви щодо того, що СОГ дійсно прибула на виклик об 17:45г. як це зазначено в протоколі, а за такого мають бути перевірені твердження ОСОБА_3 щодо того, що СОГ в 17:45г. знаходилася за іншою адресою АДРЕСА_1 де мале місце вбивство. вказане має бути перевірено в тому числі аналізом місця знаходження мобільного терміналу, яким користувалися члени СОГ.
Керуючись ст. 306, 309 КПК України
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1