Справа № 456/2946/16-к
Провадження № 1-кп/456/46/2017
ВИРОК

іменем України

"28" листопада 2017 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Прнявор Республіки Боснія і Герцеговина, серба, громадянина Республіки Боснії і Герцеговини, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм на підприємстві «РFE І FER», одруженого, раніше не судимого, має на утриманні матір ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), 24 червня 2014 року, близько 7 години 40 хвилин, керуючи автопоїздом у складі сідлового тягача «Scania R 420» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіпа «SCHMITZ-GОТНА» реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухаючись ним автодорогою Київ-Чоп у напрямку до м. Києва, при проїзді її ділянки в районі 616 км у м. Стрий Львівської області, грубо порушив вимоги P.1 п.п. 1.5, 1.10 стосовно термінів: «безпечна дистанція», «безпечний інтервал», «дорожні умови», «дорожня обстановка», «небезпека для руху»; Р 2 п. 2.3 б); Р 12 п. 12.3; Р 13 п.п. 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він, керуючи автопоїздом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді появи в полі його зору автомобілів «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_12 та «ВАЗ 2105» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_13 , які стояли на смузі руху керованого ним автомобіля і мали намір виконати поворот ліворуч на другорядну дорогу, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки керованого ним транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди з дотриманням безпечного бокового інтервалу, такими своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до наїзду сідлового тягача «Scania R 420» реєстраційний номер НОМЕР_5 , що входить до складу автопоїзда із напівпричепом «SCHMITZ-GОТНА» реєстраційний номер НОМЕР_2 на задню частину автомобіля «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_6 . Після цього автомобіль «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_6 контактував із попутним автомобілем «ВАЗ 2105» реєстраційний номер НОМЕР_4 та, виїхавши на смугу зустрічного руху, зіткнувся із мікроавтобусом «MERCEDES-BFNZ 408D» реєстраційний номер НОМЕР_7 під керуванням водія ОСОБА_14 , який рухався у напрямку до м. Чоп. Внаслідок наїзду пасажир автомобіля «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_15 згідно висновку №122 судової-медичної експертизи від 26.08.2014 р. отримав тілесні ушкодження у вигляд осаднення лобної ділянки, осаднення середньої третини правої гомілки, підшкірного крововиливу здухвинної ділянки справа, правобічного пневмотораксу, закритого перелому третього шийного хребця із зміщенням важкого забою спинного мозку. Вказані ушкодження утворились від здавлення між твердими обширними предметами, можливо частинами деформованого при ДТП автомобіля. Травма шийного відділу хребта с небезпечною для життя на момент утворення і по цій ознаці у живих осіб відноситься до тяжкого тілесного ушкодження та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті, пасажир автомобіля «ВАЗ 2105» ОСОБА_16 згідно висновку судово-медичної експертизи №232 від 09.07.2014 р., отримав легке тілесне ушкодження, волій автомобіля «ВАЗ 2109» ОСОБА_12 згідно висновку судово-медичної експертизи №218 від 02.07.2014 р., отримав легке тілесне ушкодження, пасажир автомобіля «ВАЗ 2109» ОСОБА_17 згідно висновку судово-медичної експертизи №219 від 02.07.2014 р., отримав легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та заперечив щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_18 та ОСОБА_12 , зазначивши, що спричинена шкода повинна бути відшкодована Моторно (транспортним) Страховим Бюро України, так як його автомобіль був застрахований вказаним Бюро.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_18 не заперечила проти застосування акту амністії та просила задоволити цивільний позов.
В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_12 ОСОБА_19 не заперечив проти застосування акту амністії та просив задоволити цивільний позов.
Враховуючи те, що обвинувачений свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, оскільки він допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.

Обираючи міру та вид покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючі винуватість обставини: визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, його особу, який раніше не судимий, є інвалідом війни, має на утриманні непрацездатну матір ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посередньо характеризується за місцем проживання, обтяжуючих винуватість обставин не встановлено.

З урахуванням наведених обставин суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_20 , вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі строком 4 роки без позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки, можливість керування транспортним засобом необхідна йому для роботи, пов`язаної із професійною діяльністю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 , та його захисник заявили клопотання про застосування до нього амністії на підставі п. «є» ст.1 Закону України «Про амністію», звільнивши його від відбування покарання, оскільки він має на утриманні непрацездатну матір ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повністю визнає свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з наслідками застосування амністії ознайомлений.
Прокурор в судовому засіданні не заперечила проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п.«є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Потерпілі не заперечили щодо застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію».
Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2016 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п."є" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
З долученої до матеріалів кримінального провадження довідки керівника державного органу реєстрації актів місцевої канцелярії Шибовська вбачається, що ОСОБА_10 має на утриманні матір ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також із заяви ОСОБА_9 вбачається, що вона має слабке здоров`я, та дійсно перебуває на фінансовому утриманні сина ОСОБА_7 . Крім того, обвинувачений ОСОБА_10 , вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке класифікується як тяжкий злочин відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_10 амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_10 , поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, судом достовірно встановлено, що саме обвинуваченим заподіяно шкоду потерпілим, а тому цивільні позови потерпілих про відшкодування матеріальної шкоди з Підприємства «РFE І FER» підлягають задоволенню, а цивільний позов ОСОБА_18 про відшкодування шкоди з Моторно (транспортного) Страхового Бюро України в розмірі 50000 /п`ятдесят тисяч/ грн. та цивільний позов ОСОБА_12 про відшкодування шкоди з Моторно (транспортного) Страхового Бюро України в розмірі 50000 /п`ятдесят тисяч/ грн. та моральної шкоди і стягнення витрат на правову допомогу та переклад цивільного позову задоволенню не підлягають, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Речові докази визначити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Судові витрати стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.
Керуючись ст.ст.85,86 КК України, п.«є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст.128, 370,374 КПК України суд, -
засудив:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, й призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання.
Запобіжний захід у виді застави, обраний ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.09.2016 р. залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Після припинення дії запобіжного заходу, з дня набрання вироком законної сили, заставу в розмірі 89570,00 грн. повернути заставодавцю ОСОБА_4 .
Стягнути з Підприємства «РFE І FER», що розташоване за адресою: 3331, Словенська Республіка, м. Назарія, вул. Пріхова,21 на користь ОСОБА_18 50000 /п`ятдесят тисяч/ грн. матеріальної шкоди.

В задоволенні позовних вимог про відшкодування шкоди з Моторно (транспортного) Страхового Бюро України в розмірі 50000 /п`ятдесят тисяч/ грн. відмовити за безпідставністю.

Стягнути з Підприємства «РFE І FER», що розташоване за адресою: 3331, Словенська Республіка, м. Назарія, вул. Пріхова,21 на користь ОСОБА_12 4740 /чотири тисячі сімсот сорок/ грн. матеріальної шкоди

В задоволенні позовних вимог про відшкодування шкоди з Моторно (транспортного) Страхового Бюро України в розмірі 50000 /п`ятдесят тисяч/ грн. та витрат на правову допомогу та переклад цивільного позову відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 737,10 грн. витрат за проведення експертизи №1/48 від 23.01.2015 р.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 4125 грн. витрат за проведення експертизи №4200 від 09.12.2014 р.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 2767,50 грн. витрат за проведення експертизи №2364 від 28.08.2014 р.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 2583,00 грн. витрат за проведення експертизи №2362 від 28.08.2014 р.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 2460,00 грн. витрат за проведення експертизи №2363 від 28.09.2014 р.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 1230,00 грн. витрат за проведення експертизи №2358 від 15.08.2014 р.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 984,00 грн. витрат за проведення експертизи №2359 від 19.08.2014 р.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 1353,00 грн. витрат за проведення експертизи №2360 від 18.08.2014 р.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 984,00 грн. витрат за проведення експертизи №2361 від 20.08.2014 р.
Речові докази: «DVD-R» диск, залишити у матеріалах кримінального провадження №0001174.
Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1