У Х В А Л А

02.04.2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна - ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль марки «Пежо» моделі «Боксер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,-
В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.

02 березня 2018 року близько 18 годин 48 хвилин, на 827 км, на автодорозі МОб сполученням «Київ-Чоп», поблизу урочища «Цегловський Ліс» напрямком міста Чоп, Закарпатської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме зіткнення автомобіля «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , з автомобілем марки «Пежо» моделі «Боксер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , та подальшим зіткненням з вантажним автомобілем марки «ДАФ» реєстраційний номер Словаччини НОМЕР_3 у щепленні з причепом під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 .

Внаслідок вище вказаної дорожньо-транспортні пригоди, пасажири автомобіля марки «Пежо» моделі «Боксер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримали незначні тілесні ушкодження, анкетні дані яких встановлюється.

Водій автомобіля марки «ВАЗ 21О7» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодженняб забій м`яких тканин голови, забій правого передпліччя; а пасажир переднього пасажирського місця ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_4 , вище вказаного автомобіля від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці.

02 березня 2018 року в ході проведення огляду місця дорожньо- транспортної пригоди було виявлено та вилучено автомобіль марки «Пежо» моделі «Боксер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

Зважаючи на те, що вищевказаний транспортний засіб, тимчасово вилучені та згідно п.З ч.2 ст.167 КПК України є предметом кримінального правопорушення та має значення речового доказу.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що автомобіль марки «Пежо» моделі «Боксер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , є предметом кримінального правопорушення, на якому збереглися сліди злочину, для його подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації (деформацій) внаслідок наїзду, характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз, що неможливо без вказаного транспортного засобу, тому, з метою унеможливити розпоряджатися власникові вказаним автомобілем, його ремонту до проведення необхідних експертиз, а потерпілою стороною може бути заявлений цивільний позов про відшкодування витрат.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна та його представник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні даного клопотання з тих підстав, що немає потреби в застосуванні даного виду заходів забезпечення.
Заслухавши думку слідчого, пояснення власника майна та його представника, приходжу до наступного висновку.
В провадженні слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань «03» березня 2018 року за №0000122.
03.03.2018 року постановою слідчого транспортний засіб марки «Пежо» моделі «Боксер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Сторона кримінального провадження ставить питання про накладення арешту на зазначений автомобіль з тих підстав, що таке має значення речового доказу та може містити сліди кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру
щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.
З доданої до матеріалів клопотання постанови від 03.03.2018 року вбачається, що органом досудового слідства автомобіль марки «Пежо» моделі «Боксер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні та передано на зберігання до майданчику тимчасового тримання Ужгородського РВП ГУНП в Закарпатській області.
Відтак, матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим майна ( в даному випадку автомобіля) критеріям ст. 98 КПК України, а відповідно і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.
У відповідності до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
2. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України суд зобов`язаний при розгляді клопотання про накладення арешту на майна враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або за загальними принципами міжнародного права.
В судовому засіданні власник майна вказує на те, що всі слідчі дії з вказаним у клопотанні транспортним засобом на час розгляду даного клопотання проведені і тому відповідно немає потреби в подальшому вилученні автомобіля.

Вказана обставина також не спростована слідчим під час розгляд у даного клопотання.
За таких обставин слідчий суддя приходить до переконання, що з метою врахування співмірності і розумності обмеження права власності ОСОБА_4 на даний автомобіль, який не є підозрюваною особою в даному кримінальному провадженні, на цьому етапі кримінального провадження з метою належного забезпечення потреби досудового розслідування слід застосувати арешт вказаного в клопотанні майна, із застереженням його відчуження і таке втручання у права та інтереси власника майна буде виправданим.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання є обґрунтоване та таке, що підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль марки «Пежо» моделі «Боксер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 шляхом заборони його відчуження.
К В задоволенні решти частини клопотання - відмовити.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонногосуду ОСОБА_1