Справа 688/186/18
№ 1-кп/688/64/18
Вирок
Іменем України
12 лютого 2018 року Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей

Шепетівської РДА ОСОБА_9 ,

представника сектору ювенальної

превенції Шепетівського ВП ГУНП

у Хмельницькій області ОСОБА_10 ,

психолога ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шепетівки

кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001597 від 01 грудня 2017 року, з угодою про примирення між неповнолітнім потерпілим, його законним представником, неповнолітнім обвинуваченим, його законним представником та захисником від 12 лютого 2018 року відносно

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микулин Полонського району Хмельницької області, українця, громадянина України, учня ІІ курсуГрицівського ВПУ № 38, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого в порядку ст. 89 КК України,

про кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
25 січня 2018 року з Шепетівської місцевої прокуратури Хмельницької області надійшло кримінальне провадження №0001597 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, із затвердженим обвинувальним актом.
Відповідно до обвинувального акту 30 листопада 2017 року близько 10 год. 20 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у коридорі І-го поверху приміщення громадсько-побутового корпусу Грицівського ВПУ №38, розташованого за адресою: вул. Ломоносова, 10 смт. Гриців Шепетівського району, побачив як неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передав свій мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі 4х2/16GB Black ОСОБА_13 , який у свою чергу заховав його у внутрішню ліву кишеню своєї куртки, після чого повісив куртку на гачок у приміщенні жіночої роздягальні, а сам разом з неповнолітнім ОСОБА_5 пішов у спортзал, на урок фізичного виховання.

У подальшому, 30 листопада 2017 року близько 10 год. 45 хв. неповнолітній ОСОБА_7 , з метою викрадення чужого майна мобільного телефону марки «Xiaomi» зайшов у приміщення жіночої роздягальні вказаного корпусу Грицівського ВПУ №38, де будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з внутрішньої кишені куртки ОСОБА_13 умисно, таємно викрав належний неповнолітньому потерпілому - ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі 4х2/16GB Black вартістю 2633 грн. 60 к. із чохлом бампером прозорого кольору вартістю 50 грн. в захисному чохлі вартістю 70 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора зв`язку ПрАТ «КиївСтар» вартістю 20 грн., на рахунку якої були грошові кошти в сумі 55 грн. та флеш-карта пам`яті на 8 ГБ вартістю 50 грн., який заховав у кишеню штанів та покинув приміщення роздягальні.

Того ж дня, ОСОБА_7 , не повідомляючи свого товариша ОСОБА_14 про обставини придбання вищевказаного телефону, разом поїхали у м. Полонне, де у період з 15 год. 00 хв. по 16 год. 00 хв. продали викрадений ОСОБА_7 у вищевказаний спосіб мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі 4х2/16GB Black у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованому за адресою: вул. Лесі Українки, 113А м. Полонне, у якому здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_15 , за грошові кошти в сумі 1500 грн., які витратили на власні потреби.

Всього своїми умисними, протиправними діями неповнолітній ОСОБА_7 спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2878 грн. 60 к.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

12 лютого 2018 року законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 та неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , з однієї сторони, та, з іншої сторони, неповнолітній підозрюваний ОСОБА_7 та його законний представник ОСОБА_6 відповідно до положень ст. 471 КПК України уклали угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_7 повністю і беззастережно визнав свою винуватість у інкримінованому йому діянні та зобов`язався відшкодувати шкоду.

Сторони також узгодили міру покарання ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року поз бавлення волі з відстрочкою виконання вироку на один рік.

З`ясувавши у обвинуваченого, що він цілком розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

- мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України;

3) характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом;

та переконавшись у судовому засіданні, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, суд приходить до висновку, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим підлягає затвердженню, оскільки її умови:

- не суперечать вимогам закону ( ОСОБА_7 обвинувачення є зрозумілим, він вину визнав повністю, його дії за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно, вчинив злочин середньої тяжкості);

- відповідають інтересам суспільства;

- не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб;

- взяті на себе обвинуваченим зобов`язання виконати можливо;

- наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила розглянути питання про затвердження угоди, що була укладена між сторонами провадження 12 лютого 2018 року.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 та його законний представник ОСОБА_6 пояснили суду, що вони підтримують угоду про примирення, укладену між ними та неповнолітнім потерпілим та його законним представником.

Неповнолітінй потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_4 пояснили, що їм зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п.2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та просять затвердити зазначену угоду.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, з`ясувавши показання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 та думку представника потерпілого і прокурора, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про примирення між потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом в судовому засіданні встановлено, що дії, які інкримінуються ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України, дійсно мали місце і були вчинені саме ним і він визнає свою винуватість.

Інкриміновані ОСОБА_7 дії, що виразилися у у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), кваліфіковані правильно, як вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Дане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд вважає, що умови угоди від 12 лютого 2018 року про примирення, укладеної між сторонами, а саме: неповнолітнім потерпілим, його законним представником, неповнолітнім обвинуваченим, його законним представником та захисником відповідають вимогам ст. 471 КПК України.

Міра покарання, що узгоджена сторонами угоди, відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між неповнолітнім потерпілим, його законним представником, неповнолітнім обвинуваченим, його законним представником та захисником у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, з призначенням узгодженого між сторонами кримінального провадження щодо його виду і розміру покарання.

У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку, наслідком чого є призначення судового розгляду в загальному порядку.

Підозрюваний ОСОБА_7 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не обирався.

Угода, що укладена сторонами, вчинена добровільно і на законних підставах, тобто без застосування насильства, примусу, погроз або є наслідком неспроможних дій обіцянок чи подібних дій.

Також судом встановлено, що зміст умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами, визначена у межах санкціїч. 1 ст. 185 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угод про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим, призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, яке є достатнім для виправлення останнього, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України, суд не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінально-процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.. 100 КПК України.
Документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 395 грн. 48 коп. у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з батьків обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 468 - 475, КПК України,

суд,-

З А С У Д И В:
Затвердити угоду у кримінальному провадженні №0001597 від 01 грудня 2017 року про примирення, укладену 12 лютого 2018 року між неповнолітнім потерпілим ОСОБА_5 , його законним представником ОСОБА_4 , неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_7 , його законним представником ОСОБА_6 та захисником ОСОБА_8 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: мобільний телефон марки «Ксіомі» із захисним чохлом-бампером, телефонний чохол світло-жовтого кольору, стартовий пакет «КиівСтар» залишити у потерпілого ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 395 грн. 48 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором, виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: