Справа № 504/1654/17
Провадження № 1-кп/504/321/17
про продовження строку тримання під вартою
18.10.2017смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши відкритому судовому засіданні, в залі суду № 2, смт. Доброслав, клопотання прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.05.2017 року ОСОБА_4 під час досудового розслідування було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в ОСІ УДПтС в Одеській області строком до 09.07.2017 року включно.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.07.2017 року ОСОБА_4 було продовжено строк дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 31.08.2017 року включно.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 21.08.2017 року ОСОБА_4 було продовжено строк дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 19.10.2017 року включно.
В судовому засіданні прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 звернулась з клопотанням про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Представник потерпілого у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора ОСОБА_3 .
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення даного клопотання, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, пославшись на те, щто обвинувачений має наслідки родової травми, про що надано довідку № 202 від 13.09.2017 року з Білозірської ЦРЛ Херсонської області.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, враховуючи те, що в обвинуваченого ОСОБА_4 19.10.2017 року спливає термін обраного раніше запобіжного заходу, суд дійшов висновку про доцільність продовження строку дії обраної до обвинуваченого міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і відсутності зміни запобіжного заходу на найм`якіший, з наступних підстав:
В силу ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора про необхідність продовження ізоляціїї обвинуваченого від суспільства відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого і саме обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, його поведінка, дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики передбачені ст.177 КПК України.
Зокрема, обвинувачений зареєстрований в Херсонській області в с. Білозірка, однак вчинив кримінальне правопорушення на території Одеської області перебуваючи біля місяця за місцем мешканням свого друга.
Тобто на думку суду, обвинувачений може змінювати своє місце мешкання не повідомляючи суд, прокурора слідчого, тм самим ухиляючись від правосуддя.
Аналізуючи характеризуючий матеріал на обвинуваченого, суд приймає до уваги, що обвинувачений раніше судимий за корисливий злочин, вчинив той самий злочин повторно.
Доводи сторони захисту, про те, що обвинувачений має важке захворювання і тому має бути змінений запобіжний захід не приймаються судом до уваги на цій стадії, оскільки зі змісту вищенаведеної довідки не вбачається такого фізичного стану обвинуваченого, який би потребував негайного звільнення його з під варти задля його негайного лікування. Крім того, як пояснив обвинувачений в судовому засіданні він офіційно не звертався з приводу свого захворювання до адміністрації ОСІ -21 де він утримується під вартою.
Таким чином вказане виключає можливість зміни запобіжного заходу або його скасування через захворювання обвинуваченого, принаймі на час розгляду питання продовження запобіжного заходу.
Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, враховуючи тяжкість і суспільну небезпеку, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою виключення спроб переховуватися від правосуддя, а також вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає неможливим застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та приходить до висновку щодо необхідності обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до двох місяців.
Вказане превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого.
Інших клопотань від учасників кримінального провадження не надходило.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197, 331, 372 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання - відмовити.
Клопотання прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити на час судового розгляду кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеська установа виконання покарань №21» строком на шістдесят днів, а саме до 18 грудня 2017 року включно.
Строк дії ухвали розпочинається з 20 жовтня 2017 року.
Копію ухвали вручити сторонам судового провадження та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення начальнику ДУ «Одеська установа виконання покарань №21» для виконання.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1