Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
12 лютого 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання: ОСОБА_4
за участю заявника ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження (відеоконференції) у залі апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2017 року,
встановила:
Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого відділу прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 від 14 липня 2017 року про закриття кримінального провадження №00000229, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.367 КК України.
Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що вивченням показань свідків, з числа тих, на яких вказував ОСОБА_5 у своїх заявах, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , встановлено, що такі спростовують твердження, викладені у заявах ОСОБА_5 , що стали підставою для внесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань та початку досудового слідства. При кваліфікації перевищення влади, або службових повноважень, а також службової недбалості, необхідно керуватися майновим характером істотної шкоди й тяжких наслідків, що безпосередньо вказані у п.п.3, 4 примітки до ст.364 КК України та розуміти, виключно, як заподіяння особі матеріальної шкоди у відповідному розмірі. Водночас, встановлено, що у ході досудового розслідування не здобуто доказів спричинення діями прокурорів істотної шкоди, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Слідчим суддею враховано також те, що органом досудового розслідування не здобуто доказів, що внаслідок неналежного виконання прокурорами прокуратури Рівненської області своїх службових обов`язків, заподіяно шкоду, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Беручи до уваги наведене, на переконання слідчого судді, ініціатором скарги будь-яких вагомих доказів та підстав на спростування висновків органу досудового слідства суду не надано, не встановлено їх і у судовому засідання слідчим суддею.
Не погодившись з прийнятим рішенням, заявник ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою призначити повторний розгляд його скарги у суді першої інстанції. Також просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.
Свою позицію мотивує наступним.
На думку ОСОБА_5 , слідчий прокуратури перед закриттям кримінального провадження не вчинив обов`язкових процесуальних дій, зокрема: 1. не виконав вимог ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва у судовій справі за №760/9218/17 від 11.07.2017 року; 2. не розглянув та не надав відповіді на його клопотання за вихідним № 1103/27 від 27.03.2017 року; 3. не розглянув та не надав відповіді на його клопотання за вих. № 2160/17 від 15.05.2017 року; 4. не розглянув та не надав відповіді на його клопотання за вих. № 2161/17 від 15.05.2017 року; 5. не розглянув та не надав відповіді на його клопотання за вих.№2161/18 від 18.05.2017 року; 6. не розглянув та не надав відповіді на його клопотання за вих.№1435/27 від 27.06.2017 року; 7. жодного разу не допитав його у справі даного кримінального провадження; 8. не допитав у справі жодного з існуючих свідків; 9. не допитав екс-керівника прокуратури Рівненської області ОСОБА_12 ; 10. не проводив досудове розслідування за іншими кваліфікаційними статтями вчиненого злочину ст.364, 368, 396, 307 КК України; 11. не провів фоноскопічної та аудіовізуальної експертиз наданих ним файлів на комп`ютерному диску; 12. не дослідив і не надав правової оцінки тому, що слідчі ОСОБА_8 і ОСОБА_9 досі не розглянули та не дали йому відповіді на подані ним 8 клопотань; 13. не призначив йому судово-медичної експертизи; 14. не надав йому Пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у провадженні; 15. не надав йому копій витягу з ЄРДР; 16. не повідомив ГПУ про не підслідність даної кримінальної справи прокуратурі Рівненської області; 17.не дослідив і не надав належної оцінки кожному з фактів, які він висвітлював у своїй заяві про вчинені кримінальні правопорушення.
Також, на думку заявника, слідчий суддя при винесенні ухвали не дослідив і не надав правової оцінки тому, що слідчі СВ прокуратури Рівненської області ОСОБА_9 і ОСОБА_8 неодноразово закривали дане кримінальне провадження та не вчиняли обов`язкових слідчих дій.
Крім того, вважає, що слідчий суддя не дослідив й не дав правової оцінки вчиненню слідчими СВ прокуратури Рівненської області ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , а також їх процесуальними керівниками у провадженні ОСОБА_13 і ОСОБА_11 , злочинів, передбачених ст.ст.365, 366, 396 КК України.
Стверджує, що слідчим суддею зазначено факти, які ніким і нічим досі не підтверджені. Наприклад, - щодо не скасування постанови у кримінальному провадженні за №0001525 від 07.06.2016 року, яка насправді була скасованою; - щодо його запрошення по телефону уповноваженою особою з СУ прокуратури м.Києва для проведення допиту у кримінальному провадженні за №0000229 від 03.04.2017 року, чого насправді не було і законом такої процедури не передбачено; - щодо вказівки у заяві про вчинення кримінального правопорушення нібито 4 осіб, що мають відношення до даного провадження, що не відповідає дійсності й є доказом службового підроблення суддею; - щодо нібито відмови у проведенні допиту у кримінальному провадженні, що є підставою для його закриття, - оскільки КПК України не містить жодної правової норми, яка давала б підставу для закриття кримінального провадження через неявку на допит потерпілого.
Додає, що у справі кримінального провадження за №0000229 від 03.04.2017 року досі немає Постанови про невизнання його потерпілим, а відтак він досі являється потерпілим у вказаному провадженні.
Також, вважає, що постанова слідчого ОСОБА_7 не відповідає вимогам п.5 ст.110 КПК України, оскільки у ній не зазначено: номеру телефону; вихідного реєстраційного номеру; резолюції начальника СВ прокуратури Рівненської області; повного переліку статей кодексу, за яким кваліфіковано вчинення злочинів; причин не проведення допиту усіх фігурантів у справі; причин не проведення його допиту; не визначеного його статусу у провадженні; причин не проведення експертизи наявних доказів; правової оцінки фігурантам провадження у справі та доказам. Переконує, що обставини, які він виклав у заяві про вчинення кримінального правопорушення, не стали предметом належного розслідування слідчим ОСОБА_7 . Винесену слідчим постанову вважає невідповідною жодним нормам КПК України.
Крім того стверджує, що слідчий суддя ОСОБА_14 упереджено поставився до розгляду його справи.
Поважність пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді мотивує тим, що розгляд справи у суді першої інстанції проведено у його відсутності, а пояснення у електронній формі, адресовані нібито від його імені щодо подання ним клопотання про розгляд справи за його відсутності, - не може розцінюватись законним. Вказує, що копію ухвали у судовій справі отримав листом з рекомендованим повідомленням 15.01.2018 року, а апеляційну скаргу подав 18.01.2018 року, тобто на четвертий процесуальний день, що регламентовано п.3 ст.395 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника ОСОБА_5 на підтримку поданої ним скарги, пояснення прокурора ОСОБА_6 про відмову в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 через її безпідставність, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Колегією суддів встановлено, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_5 пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.
Водночас, як вбачається з матеріалів досудового розслідування, слідчий відділу прокуратури дійшов обґрунтованого висновку, щодо відсутності в діях службових осіб прокуратури Рівненської області складу злочину передбаченого ч.1 ст.367 КК України. Також слідчим встановлено, що у ході досудового слідства не встановлено фактичних обставин, які вказували б на спричинення діями службових осіб правоохоронних органів Рівненської області істотної шкоди громадянину ОСОБА_5 .
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження належним чином вмотивована, оскільки у ній викладені обставини справи, є аналіз зібраних доказів, наведені мотиви і процесуальні підстави закриття кримінального провадження. Суд першої інстанції обгрунтовано погодився з висновком слідчого щодо доведеності відсутності складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.367 КК України у діях службових осіб прокуратури Рівненській області.
Із матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя розглянув скаргу ОСОБА_5 з дотриманням положень ст.ст.303, 304, 307 КПК України. Рішення слідчого судді відповідає вимогам ст.307 КПК України та містить відповідні мотиви про залишення скарги заявника ОСОБА_5 без задоволення, з якими погоджується і апеляційний суд.
Так, твердження апелянта щодо невчинення слідчим обов`язкових процесуальних дій свого підтвердження у ході апеляційного розгляду не знайшли. Зокрема, доводи щодо не розгляду слідчим та ненадання відповіді на клопотання за вих.№1261/18 від 18.05.2017 року та за вих.№1435/18 від 27.06.2017 року є голослівними, оскільки ОСОБА_5 вказані клопотання були подані на прийом в НАБУ та на адресу прокуратури Рівненської області не надходили.
Покликання ОСОБА_5 на те, що у справі даного кримінального провадження його жодного разу не допитували колегія суддів до уваги не бере, оскільки з метою допиту ОСОБА_5 в якості свідка, старшим слідчим СВ прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 було винесено постанову про проведення процесуальних дій на іншій території, якою доручено слідчим СВ прокуратури м.Києва провести допит ОСОБА_5 з приводу фактів викладених у заяві від 12.12.2016 року (а.м.39-40). Водночас згідно рапорту старшого слідчого першого СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м.Києва ОСОБА_15 , вбачається, що він здійснював виклик ОСОБА_5 по телефону ( НОМЕР_1 ) й ОСОБА_5 у категоричній формі відмовився з`явитися для його допиту слідчого СВ прокуратури м.Києва (а.м.44) На переконання колегії суддів, причини неявки ОСОБА_5 до слідчого є неповажними, оскільки йому було відомо про час та місце допиту у слідчого. Наведене спростовує й твердження апелянта щодо не підтвердження слідчим суддею факту відмови у проведенні допиту.
Не знайшли свого підтвердження й доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 щодо порушень правил підслідності, оскільки постановою начальника управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва у суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_16 від 20.04.2017 року підслідність у кримінальному провадженні №00000229 від 03.04.2017 року визначено за органами прокуратури. (а.м.25-26)
Щодо тверджень апелянта стосовно не надання слідчим суддею правової оцінки неодноразовому закриттю слідчими СВ прокуратури Рівненської області кримінального провадження та невчинення ними обов`язкових слідчих дій, то у ході апеляційного розгляду матеріалів встановлено, що слідчим суддею дано аналіз вказаним твердженням ОСОБА_5 та зазначено, що згідно з положеннями ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Відповідно до п.8 ч.2 ст.40 КПК України, слідчий органу досудового розслідування уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст.284 КПК України.
Також колегія суддів оцінює критично доводи ОСОБА_5 , наведені ним у апеляційній скарзі стосовно зазначення слідчим суддею факту який не відповідає дійсності, а саме вказівки ним у заяві щодо вчинення кримінального правопорушення чотирьох осіб, що мають відношення до даного провадження, що на думку апелянта є доказом службового підроблення суддею. Зокрема, під час здійснення досудового розслідування, органом досудового розслідування допитано в якості свідків 4 осіб, з числа тих, на які вказував ОСОБА_5 у своїх заявах, що стали підставою для внесення відомостей до ЄДРСР та початку досудового слідства, - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Вивченням показань вказаних свідків встановлено, що вони спростовують твердження, наведені ОСОБА_5 у поданих ним заявах, які стали підставою для досудового розслідування.
Крім того, згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, які кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Водночас, з матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 детективом національного бюро другого відділу детективів першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_17 , на його лист від 27.03.2017 року повідомлено про початок досудового розслідування та внесення відомостей до ЄРДР за №00000229 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, крім того вказано, що ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні перебуває в статусі-заявника та роз`яснено процесуальні права. (а.м.20) Крім того, із заявою про визнання його потерпілим ОСОБА_5 до слідчого СВ прокуратури Рівненської області не звертався. Наведене спростовує твердження апелянта щодо його статусу як потерпілого у кримінальному провадженні та щодо невручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
Також апелянт заявив, що має сумніви в неупередженості судді ОСОБА_14 , проте як вбачається з матеріалів кримінального провадження відводів даному судді він не заявляв.

Щодо доводів стосовно невідповідності постанови слідчого ОСОБА_7 вимогам КПК України, зокрема п.5 ст.110 КПК України, то колегією суддів встановлено, що постанова слідчого ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №00000229 від 03.04.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.367 КК України, відповідає необхідним вимогами кримінального-процесуального законодавства, зокрема і щодо її форми та змісту, й ґрунтується на повному та об`єктивному досліджень обставин справи.
Таким чином, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_5 доводи щодо неповноти дослідження обставин кримінального правопорушення спростовуються матеріалами кримінального провадження. Правова позиція заявника, як вбачається із апеляційної скарги, аналогічна його позиції під час звернення із заявою про кримінальне правопорушення та протягом проведення досудового розслідування, а тому перевірялась слідчим в межах кримінального провадження та слідчим суддею при розгляді скарги в порядку п.3 ч.1 ст.303 КПК України. Будь-яких нових доводів, що спростовують правильність висновку слідчого судді, апелянтом не зазначено. Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і скасуванню, за доводами апеляційної скарги ОСОБА_5 , не підлягає.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, ч.3 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Поновити ОСОБА_5 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2017 року.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2017 року про відмову у задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого відділу прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 від 14 липня 2017 року про закриття кримінального провадження №00000229, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.367 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
__________ __________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3