ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні на підготовчому провадженні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Скібнево, Хмельницького району, Хмельницької області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двоє неповнолітніх дітей, безробітного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),-
07 грудня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 укладено угоду про примирення між потерпілою та підозрюваним, якою встановлено, що 23.07.2017 року о 09 годині 15 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи в магазин «Маргарита», за адресою м. Хмельницький вул. Кам`янецька, 139, таємно викрав з прилавку продавця, алкогольного відділу, мобільний телефон марки Lenovo A6010З сірого кольору сірого кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 вартістю 1600 гривень 83 копійки, в якому знаходилася сім - карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 25 гривень та сім - карта мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» вартістю 25 гривень, на яких грошових коштів не було, та напівпрозорий силіконовий чохол, який матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_6 не становить.
Вищевказаними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 , майнової шкоди на загальну суму 1650 гривень 83 копійок.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Згідно з даною угодою потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за частиною 1 статті 185 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, потерпіла ОСОБА_6 також зазначила, що злочин було скоєно за тих обставинах, які вказані в обвинувальному акті і угоді, вона примирилась із обвинуваченим, шкода відшкодована - мобільний телефон повернутий. Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи в порядку, визначеному пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої та середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Прокурор, потерпіла, захисник, обвинувачений в судовому засіданні, вважають, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, а оскільки має двох неповнолітніх дітей та не позбавлений батьківських прав просив застосувати Закон «Про амністію в 2106 році» .
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із статтею 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_6 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміють права обвинуваченого, визначені статтею 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 КПК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку, а тому ці його дії кваліфікує за частиною 1 статті 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.
Під час судового розгляду ОСОБА_4 просив застосувати відносно нього положення пункту в) статті 1 Закону України «Про амністію 2016 році» від 22.12.2016 року оскільки він має на утриманні дітей віком до 18 років, не позбавлений батьківських прав щодо них. В ході судового розгляду встановлено, що дійсно ОСОБА_4 вчинив відповідно до ст. 12 КК України злочин середньої тяжкості, має на утриманні двох неповнолітніх дітей - 2001, 2002 року народження, не позбавлений батьківських прав на день набрання чинності даним законом та винесення вироку. На сьогодні відносно ОСОБА_4 не встановлено обставини, які передбачені ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» щодо обмежень застосування амністії.
Судові витрати по справі становлять 395 грн. 48 коп. витрати за проведення експертизи, підлягають стягнення із винної особи в порядку статей 124-126 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 124-126, 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про примирення від 7 грудня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.
На підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта кошти в сумі кошти в сумі 395 грн. 48 коп. за проведення товарознавчої експертизи.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1