Провадження № 1-в/161/370/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 27 листопада 2017 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
представника Луцького МРВ з питань пробації ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році»,-
В С Т А Н О В И В:
Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року за ч.1 ст.263, ст.75, ст.76 КК України ОСОБА_6 засуджено до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.
ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення від відбування покарання призначеного вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, оскільки останній підпадає під дію ст.2 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року та протягом 2007-2017 р.р. амністія або помилування до ОСОБА_6 не застосовувалася.
Засуджений ОСОБА_6 підтримав подане клопотання та просив суд його задовольнити.
В судовому засіданні, представник Луцького МРВ з питань пробації ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки засуджений має не зняті та непогашені дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, у підтвердження чого подав вимогу про судимості.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення поданого клопотання, оскільки вважає його безпідставним та не обґрунтованим.
Суд, заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_6 , представника Луцького органу пробації ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з`ясувавши думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступних висновків.
Згідно ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

Як вбачається із матеріалів клопотання, ОСОБА_6 у 2014-2015 роках брав безпосередню участь в антитерористичній операції, у забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, статус учасника бойових дій не отримав у зв`язку із тим, що брав участь у бойових діях в період з 10 травня 2014 року до жовтня 2015 року у добровольчому підрозділі у складі НОМЕР_1 окремого батальйону Добровольчого Українського Корпусу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що підтверджується довідками №404 від 27.05.2015 р., та № 119 від 28.02.2017р., ( а.с. 4,5), посвідченням бійця-добровольця антитерористичної операції серія №2 від 28.03.2017 виданим Луцькою міською радою (а.с.6), медичною документацією, щодо лікування внаслідок отримання поранення в зоні бойових дій ( а.с. 7, 8), протягом 2007-2017 років до останнього амністія чи помилування не застосовувалися, тому він підпадає під дію ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення за вчинення якого засуджено ОСОБА_6 за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких злочинів.
Однак, згідно п. в ч.4 Закону України «Про амністію в Україні» встановлено, що амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Згідно довідки про судимість встановлено, що ОСОБА_6 має не зняту та не погашено судимість за вчинення злочинів, передбачених ст.186 ч.2, які відносяться до категорії тяжких.

Таким чином, суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення його від відбування призначеного покарання вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України є безпідставним та не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст.370, 372, 539 КПК України, ст.12 КК України, суд, -
У Х А В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 за вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, якого звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк на 3 (три) роки про застосування амністії відносно нього ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд, протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1