Справа № 487/2599/17
Провадження № 1-кп/487/118/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора -ОСОБА_3
захисника -ОСОБА_4
в присутності обвинуваченого -ОСОБА_5

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва судове засідання кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004742 від 08.10.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Прокурор подав клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключать небезпечну поведінку особи.

Захисник проти зміни запобіжного заходу не заперечував.

Обвинувачений проти зміни запобіжного заходу не заперечував.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали провадження, суд приходить до наступного висновку.

На всіх етапах кримінального провадження строк дії запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, в тому числі поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, повинен перебувати під контролем суду (справа ЄСПЛ "Mamedova v. Russia").

Періодичний судовий контроль (у порядку ст. 331 КПК України) забезпечує дотримання прав обвинуваченого чи особи, яка бере участь у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру, згідно зі ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині реалізації права на забезпечення періодичного контролю за законністю застосування запобіжного заходу в судовому провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Відповідно до ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Вказані запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби і застосування цих запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд вважає, що на даний час не зникли ризики, які були покладені в основу обрання запобіжного заходу, а саме - передбачені п п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Перебуваючи на волі останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, може вчиняти інші суспільно-небезпечні діяння Крім того, ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, та має психічні розлади, на сьогоднішній день відсутні дані про поліпшення його психічного стану, що виключає застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до акту судово-психіатричної експертизи N 580 від 19.10.2017 року ОСОБА_5 страждає хронічним психічним захворюванням в формі легкої розумової відсталості у ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовими розладами. У період часу, що цікавить слідство, був психічно хворий, тоді не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. У теперішній час він також не може усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_5 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізація в психіатричний заклад зі звичайним наглядом.

Враховуючи викладене, керуючись статтями177, 178, 194, 199, 508 КПК України, КПК України суд -

УХВАЛИВ:
Змінити запобіжний захід, застосований до ОСОБА_5 з тримання під вартою в умовах СІЗО напоміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку (а саме Обласна психіатрична лікарня №1, 54003, м. Миколаїв, вул. Володарського, 4), на 60 діб, тобто до 12.04.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1