Справа № 461/2961/18
Провадження №1-кп/461/343/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.04.2018 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001570 від 03.04.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Яхнівці, Волочинського району, Хмельницької області, українця, не працюючого, студента Львівського національного аграрного університету, не одруженого, дітей на утриманні не має, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України

в с т а н о в и в:

03.04.2018 року, приблизно о 19 год. 20 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Bershka», який знаходиться у Торгівельному центрі «Форум-Львів», що розташований за адресою: м.Львів, вул. Під Дубом, 7б, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу таємно викрав кросівки, чорного кольору (артикул 4218/332/040/43), вартістю 441,95 гривень, які належать ТзОВ «БЕРШКА УКРАЇНА», однак свого злочинного умислу не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були викриті охоронцем торгового центру.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та пояснив, що 03.04.2018 року, приблизно о 19 год. 20 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Bershka», який знаходиться у Торгівельному центрі «Форум-Львів», що розташований за адресою: м.Львів, вул. Під Дубом, 7б, викрав кросівки, чорного кольору, однак був затриманий охоронцем торгового центру. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, не одружений, дітей на утриманні не має, не працює, є студентом, а тому суд дійшов висновку, що достатнім покаранням обвинуваченому буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме: чоловіче взуття спортивного типу (кросівки), чорного кольору повернути потерпілому ТзОВ «БЕРШКА УКРАЇНА»; компакт диск типу «CD-R», фірми «OMEGA» - COMPACT disc DIGITAL AUDIO Recordable, об`ємом 700 МВ, 52 х SPEED, білого кольору, із двома записами, здійсненими 03.04.2018 року камерами внутрішнього відеоспостереження залишити у матеріалах справи.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1