Справа № 755/9057/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" жовтня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Київа, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
У судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі положень ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки він добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов курс лікування від наркоманії.
При цьому, останній беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за встановлених органом досудового розслідування та викладених в обвинувальному акті обставин.
Прокурор в судовому засіданні клопотання обвинуваченого підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, враховуючи, що останній добровільно пройшов лікування в лікувальному закладі від наркоманії, у зв`язку з чим, враховуючи положення ч. 4 ст. 309 КК України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.
Суд, заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.
Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на незаконне зберігання наркотичного засобу, ОСОБА_4 18.11.2016, діючи умисно, поклав прозорий поліетиленовий медичний шприц та паперовий згорток з наркотичним засобом метадон (фенодон) до власної кишені.
В подальшому, ОСОБА_5 , утримуючи вказані шпиц та згорток з наркотичним засобом метадоном (фенадон) у кишені штанів, почав його незаконно зберігати при собі та перевозити.
Наступного дня, а саме 19.11.2016, приблизно о 20 годині 00 хвилин, по пр-т Броварському у м. Києві, поблизу КП «Биківня» працівниками поліції був затриманий ОСОБА_4 , який добровільно повідомив, що зберігає при собі наркотичні засоби. В подальшому в період часу з 00 год. 40 хв. до 01 год. 40 хв. прозорий поліетиленовий медичний шприц та паперовий згорток в середині яких знаходився наркотичний засіб метадон (фенадон) загальною масою 0,094 г., які ОСОБА_5 незаконно придбав, зберігав та перевозив для власного вживання без мети збуту, були вилучені працівниками слідчо-оперативної групи Дніпровського УП ГУНП у м. Києві.
Згідно висновку експерта № 11-2/4341 від 24.03.2017: «Надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору масою 0,103 г. та в прозорій безбарвній рідині масою 0,483 г. виявлено наркотичний засіб. У наданій на дослідження порошкоподібній речовині та рідині виявлено метадон, що є наркотичним засобом. Маса метадону в речовині та рідині відповідно становить 0,075 г. та 0,019 г. Загальна маса метадону в речовині та рідині становить 0,094 г.».
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 747 від 26 жовтня 2016 р.), метадон (фенадон) віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбачених ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині ухвали, щиро розкаявся у вчиненому.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення обвинувачений просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.
Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, встановлених судом.
При кваліфікації дій обвинуваченого, суд враховує положення п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26 квітня 2002 року "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" (зі змінами та доповненнями згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. № 16, далі - Постанова) та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу, без мети збуту.
В свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, яким, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КПК України, є законодавчі акти України, які встановлюють кримінальну відповідальність (Кримінальний кодекс України та закон України про кримінальні проступки), судом (ч. 1 ст. 286 КПК України).
Аналогічні правові підстави та порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності регламентовані ст. 44 КК України.
Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України, особа, яка добровільно звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.
З п. 23 Постанови випливає, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
З положень п. 24 Постанови слідує, що за змістом норм, передбачених частиною 4 статті 307 та частиною 4 статті 309 КК, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.
З довідки ТОВ «ФРАМ МАКС» № 6 слідує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив у період з 17.02.2017 по 15.03.2017 курс лікування від опійної залежності та йому було поставлено діагноз: F 11.30 відповідно до МКХ-10, «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опфоїдів. Стан відміни неускладнений».
За таких обставин, суд вважає, що у судовому засіданні було встановлено безумовні обставини регламентовані ч. 4 ст. 309 КК України, які дають достатні підстави для звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він дійсно страждав на наркоманію, потребував лікування від неї, добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов лікування, а не ухилявся в такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин (кримінальне правопорушення), у зв`язку з чим клопотання сторони захисту підлягає задоволенню, а провадження закриттю.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 284-286, 288, 372, 369-372 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 26 квітня 2002 року "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" (зі змінами та доповненнями згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. № 16), ст.ст. 44, 309 КК України, суд
Клопотання задовольнити.
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.
Кримінальне провадження - закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 13:15 год. 10.10.2017.

С у д д я: ОСОБА_1