Справа № 496/2555/14-к
Провадження № 1-кс/496/50/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області заяву судді Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_4 про самовідвід, -
В С Т А Н О В И В:
12.12.2017 року до Біляївського районного суду Одеської області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, яке раніше перебувало в провадженні судді Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_6 , після проведення повторної комплексної судової медико - автотехнічної експертизи, а також судової транспортно- і трасологічної та авто технічної експертизи та надано висновки експерта.
14 грудня 2017 року справу було передано до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу у зв`язку з закінченням повноважень судді ОСОБА_6 .
Автоматизованою системою документообігу суду 14 грудня 2017 року справу було розподілено та передано для розгляду судді ОСОБА_4 .
11 січня 2018 року у судовому засіданні суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_4 оголосив заяву про самовідвід.
Дослідивши заяву про самовідвід судді, суд приходить до наступного висновку.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. (ч.1 ст.80 КПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається:
1)реєстр матеріалів досудового розслідування;
2)цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;
3)розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297'1 цього Кодексу);
4)розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;
5)довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Як вбачається з матеріалів справи обвинувальний акт надійшов до суду зі всіма доказами по справі в порушення п. 5 ст. 291 КПК України, крім того 12.12.2017 року до Біляївського районного суду Одеської області було повернуто вказане вище кримінальне провадження після проведення повторної комплексної судової медико-автотехнічної експертизи з усіма доказами, а також судової транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи, та надано висновки експерта.
Відповідно до ст. 6 «Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини і громадянина» (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.
Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Фей проти Австрії» Європейського суду з прав людини вказав, що об`єктивна неупередженість суду полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників процесу.
Практика Європейського суду свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 р.; «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984 р.). Об`єктивний критерій безсторонності полягає у тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність суддів. (приміром, легітимність складу суду).
Другий критерій це критерій суб`єктивної безсторонності, тобто відсутність упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом, існує презумпція особистої безсторонності суддів доти, доки не доведено інше. У сторін мають бути відсутні будь - які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.
Також згідно практики Європейського суду з прав людини важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви про самовідвід.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до супровідних листів, суддею ОСОБА_4 повернуто відповідно до змісту супровідних листів матеріли справи за належністю, які не підпадають під перелік ч. 4 ст. 291 КПК України а саме: захиснику ОСОБА_7 , представнику потерпілого ОСОБА_8 , Іллічівської місцевої прокуратурі.
Таким чином, з метою виключення обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, вважаю доцільним задовольнити заяву про самовідвід.
Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Заяву судді Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальній справі № 496/2555/14-к за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

18 січня 2018 року