Справа № 524/1426/17
Провадження № 1-кп/524/261/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000602 від 15.02.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука Полтавської області, українки, громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючої, незаміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою : АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст. 185 ч.1 КК України.

09.11.2017 року обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні заявила клопотання, про затвердження угоди про примирення між нею і потерпілим ОСОБА_6 , яка укладена 09.11.2017 року. Угода про примирення досягнута між ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 під час судового провадження.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 11.02.2017 року близько 11 год. 30 хв., виходячи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у гостях у ОСОБА_7 , за місцем її проживання , а саме: АДРЕСА_1 , де також знаходився потерпілий ОСОБА_6 , який спав , шляхом вільного доступу, таємно для оточуючих, викрала мобільний телефон марки «Samsung» модель «SM-J700HZKDSEK» чорного кольору, вартість, якого згідно висновку експерта з оцінки майна від 24.02.2017 року становить 4589 грн.,який належить потерпілому ОСОБА_6 , чим завдала останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму. З місця вчинення злочину зникла та викраденим розпорядилася на власний розсуд.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

09.11.2017 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 , укладена угода про примирення, відповідно до якої обставинами, що мають істотне значення для її укладання є щире каяття і повне визнання вини ОСОБА_5 , активне сприяння ОСОБА_5 розкриттю кримінального правопорушення, повне відшкодування матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 в сумі 4 589 грн., обвинувачена ОСОБА_5 має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також, повнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який продовжує навчання, не має стабільного доходу, оскільки перебивається підробітками, так як займається доглядом та виханням трьох дітей.

Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, також обвинувачена ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна нести обвинувачена ОСОБА_5 , необхідно призначити із застосуванням ст.. 69 ч.1 КК України, у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Враховуючи, що сторонами узгоджено покарання у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., а також повне визнання вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, враховуючи, що остання має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем проживання скарг та зауважень від сусідів на її адресу не надходило, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувалася , добровільно відшкодувала завдану матеріальну шкоду потерпілому, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сторони вважають за можливе виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 підтримали укладену між ними угоду, просять суд її затвердити.

Прокурор також просить суд затвердити угоду , оскільки вона не суперечить вимогам закону та свідчить про волевиявлення сторін.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ст. 474 ч. 3 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Як передбачає ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Розглядаючи клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала свою вину у зазначеному діянні. В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого потерпілому завдана шкода, яка, як він зазначив, відшкодована йому обвинуваченою в повному обсязі, тому претензій матеріального чи морального характеру до неї він не має.
Вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести обвинувачена ОСОБА_5 із застосуванням ст.. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян ( 510 грн.), з яким суд погоджується, оскільки із Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.11.2012 р. N 223-1679/0/4-12 убачається , що за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статей 65, 75 КК у редакції Закону України від 13 квітня 2012 року N 4652-VI мають право, застосовуючи положення ст. 69 КК, визначати (узгоджувати): а) основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або б) інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин; в) не призначати додаткове покарання, передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК як обов`язкове, за винятком випадків, встановлених ч. 2 ст. 69 КК. Суд вважає , що покарання обвинуваченій ОСОБА_5 із застосуванням ст.. 69 ч.1 КК України , яке вказане в угоді про примирення , у вигляді штрафу , можливо призначити , оскільки вона позитивно характеризується за місцем проживання , має на утриманні двох неповнолітніх дітей , сина , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у скоєному щиро кається , своїми діями сприяла розкриттю злочину , раніше не судима, шкоду потерпілому відшкодувала у повному обсязі,тому з урахуванням викладеного суд вважає , що дані обставини є підставою для переходу до іншого,більш м`якого основного покарання, незазначеного в санкції статті ст.185 ч.1 КК України, у вигляді штрафу .
При цьому з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 цілком розуміють права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені ст. 471, 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченої у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченій ОСОБА_5 роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою і призначення обвинуваченій ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

Судові витрати по сраві відсутні .

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 394, 472, 474 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення, укладену 09 листопада 2017 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч..1 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області, через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: