Справа № 214/4962/17
1-кп/214/267/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року колегія суддів Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8

за участю потерпілого ОСОБА_9
за участю захисника ОСОБА_10

за участю обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0003546 за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, раніше не судимого, не працюючого, не одруженого, маючого повну загальну середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_11 , 09 грудня 2016 року о 18 год. 45 хв. прийшов у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований на м-ні Сонячний, 22а в Саксаганському р-ні м. Кривого Рогу, де в нього виник намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, після чого відкрито, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , яке виразилося у поштовху останнього від вітрини, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 фізичний біль. Після чого, ОСОБА_11 , відкрито викрав з вітрини магазину мобільні телефони, які належать ФОП ОСОБА_13 , а саме: «HuaweiY6 IIGold» вартістю 3899 грн.00 коп., «HuaweiY6 ProGrey» вартістю 3999 грн. 00 коп., «SamsungSM-J120HZDDSEK (GalaxyJ1 2016) вартістю 2799 грн. 00 коп., «SamsungSM-J120HZWDSEK (GalaxyJ1 2016) вартістю 2799 грн. 00 коп., «SamsungSM-J120HZDDSEK (GalaxyJ1 2016 ) вартістю 2799 грн. 00 коп., «SamsungSM-J200HZWDSEK (GalaxyJ2 DS) вартістю 3499 грн. 00 коп., «SamsungSM-J200HZWDSEK (GalaxyJ2 DS) вартістю 3499 грн. 00 коп., після чого з місця скоєння злочину зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ФОП ОСОБА_13 матеріальний збиток на загальну суму 23293 грн. 00 коп. та фізичний біль потерпілому ОСОБА_9 .

Крім цього, ОСОБА_11 , об 11 год. 20 хв. 17 грудня 2016 року прибув в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташований в будинку АДРЕСА_2 , де діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленою особою, з метою відкритого викрадення чужого майна та оберненням його на свою користь, відразу підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , який в цей час знаходився за стійкою продавця, після чого ОСОБА_11 звернувся до нього зі словами «жити хочеш?», а невстановлена особа подала в цей час пакет потерпілому з тією метою, щоб останній склав до нього належні ФОП ОСОБА_13 мобільні телефони, які знаходилися в коробках під столом в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Потерпілий ОСОБА_9 , сприйнявши фразу «жити хочеш?» як погрозу застосування насильства, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я, почав складати до поданого невстановленою особою пакету мобільні телефони, які знаходилися в коробці та належали потерпілій ФОП ОСОБА_13 , а саме: « Alcatel 4034DNeonPink» вартістю 1334 грн. 67 коп., « Alcatel 4034DPureWhite» вартістю 1359 грн. 00 коп., «Alcatel 4034DSharpBlue» вартістю 1430 грн. 81 коп., «Alcatel 4034DVolcanoBlack» вартістю 1529,54 грн., «AssistantAS-4421 Unami» вартістю 1528 грн., «AssistantAS-5433 SecretGold» вартістю 2099 грн., «AssistantAS-5433 SecretGold» вартістю 2099 грн., «AssistantAS-5433 SecretGold» вартістю 2099 грн., «AssistantAS-5433 SecretGrey» вартістю 2204 грн., «AssistantAS-5433 SecretGrey» у вартістю 2204 грн., «BravisA503 JoyDualSimBlack» вартістю 2043,23 грн., «BravisA503 JoyDualSimGold» вартістю 1858,67 грн., «BravisA503 JoyDualSimGold» вартістю 1858,67 грн., «BravisA 551 AtlasGold» вартістю 2292,67 грн., «BravisA 551 AtlasGrey» вартістю 2301,73 грн., «ErgoF500 Forceblack» вартістю 2766,94 грн., «HuaweiY5 IIBlack» вартістю 2889,33 грн., «Lenоvо APlusBlack» вартістю 1940 грн., «Lenоvо A1000 DualSimBlackUACRF» вартістю 1595 грн., «Lenоvо C2 8GbBlack» вартістю 2778,83 грн., «LenovoVibeC (A2020) BlackUACRF» вартістю 2420 грн., «Lenоvо VibeP1mBlackUACRF» вартістю 3302 грн., «LGK7X210DSGold» вартістю 2756,33 грн., «PrestigioPSP5502 DUOMUZEA5 Gold» вартістю 2242,67 грн., «PrestigioPSP5506 DUOGRACEQ5 Blue» вартістю 2318,67 грн., «PrestigioPSP7501 DUOGraceR7 Silver» вартістю 2947,99 грн., «SamsungSM-J200HZKDSEK (GalaxyJ2 DS) DUALSIMBlack» вартістю 3306 грн. Після чого ОСОБА_11 , разом з невстановленою особою, з місця скоєння злочину з викраденим майном зникли, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ФОП ОСОБА_13 збиток на загальну суму 59505 грн.75 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_11 належить кваліфікувати за ст. 186 ч.2 КК України, за ознаками: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Як показав обвинувачений ОСОБА_11 , винним себе не визнав повністю, позов не визнав. Разом з тим під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, обвинувачений показав, що підтримав клопотання захисника та пояснив, що в грудні 2016 року він двічі вчинив протиправні дії, так як очікував народження дитини, була потреба в грошах. Надаючи показання за суттю обвинувачення під час судового розгляду, обвинувачений показав, що двічі вчиняв пограбування. Перший раз він зайшов до магазину, відштовхнув продавця, взяв мобільні телефони та вийшов з магазину. Другий раз він зайшов в той же магазин, на ньому були одягнуті спортивні брюки, а в рукаві був чохол мобільного телефону з мобільним телефоном. Зайшовши до магазину сказав продавцю, щоб той віддав коробку з мобільними телефонами, що продавець зробив і він, обвинувачений, вийшов з магазину. Другий раз він зайшов в магазин з малознайомим громадянином, з яким познайомився на ринку та якого попросив бути разом з ним, обвинуваченим. Уточнивши показання, зазначив, що 9 грудня 2016 року зайшов до магазину, продавця не знав. Коли був в магазині, виник умисел на заволодіння телефонами, взяв 7 телефонів та втік. Ці телефони продав, кому не пам`ятає, вчиняв злочин один. Далі він заплутався в своєму житті, були потрібні гроші, тому вирішив заволодіти телефонами. 17 грудня 2016 року на ринку познайомився з хлопцем і запропонував піти в магазин. Коли зайшли до магазину, то побачив коробку з телефонами, сказав продавцю, щоб той віддав цю коробку, продавець коробку з телефонами віддав. Що казав продавцю, точно не пам`ятає, був тверезим. В чохлі знаходився телефон, який виглядав з-під одягу, можливо потерпілий подумав, що це ніж. Телефони він, обвинувачений, узяв разом з коробкою, можливо перекладав в пакет, допускає, що було 27 телефонів, але точно не знає. Ці телефони продав хлопець, який був з ним, обвинуваченим, в магазині, його зовуть « ОСОБА_14 », де проживає, невідомо. Отримані від продажу гроші, витратив на себе, дитину, дружину. Згаданому хлопцю він, обвинувачений, вже в магазины сказав, що забере коробку, до того моменту не казав, з якою метою йде до магазину. У вчиненому кається.

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що обвинуваченого ОСОБА_11 до подій, пов`язаних з даною справою, раніше не знав. В першому випадку протиправних дій, обвинувачений зайшов, штовхнув на решітку та забрав декілька телефонів. При другому випадку обвинувачений запитав: «Жити хочеш?». Він, потерпілий, бачив в руках обвинуваченого предмет, злякався. Обвинувачений забрав телефони, а він, потерпілий, викликав міліцію і повідомив про подію директора ОСОБА_15 . Далі уточнивши показання, показав, що перший епізод стався до Нового 2017 Року, під час протиправних дій обвинувачений штовхнув його, потерпілого, на решітку, ці дії відбувалися в приміщенні магазину. Спочатку обвинувачений попросив показати телефони, він, потерпілий, відкрив вітрину та став показувати телефони, в цей час обвинувачений його штовхнув в решітку та з вітрини узяв мобільні телефони. В цей епізод обвинувачений зайшов в магазин ще з однією особою, з якою разом вийшли з магазину. Погроз в цьому епізоді обвинувачений та інша особа, не висловлювали. Після першої події він, потерпілий, зателефонував до поліції. Другий епізод протиправних дій стався приблизно через тиждень. В цей день він, потерпілий, знаходився в магазині, куди зайшов обвинувачений та запитав: «Жити хочеш?». У обвинуваченого щось було в руках. Далі він, потерпілий, став складати мобільні телефони в пакет, усього приблизно 30 штук. В цьому епізоді обвинувачений зайшов разом з іншою особою, яка нічого під час подій не казала. Пакет з телефонами узяв обвинувачений, з магазину ці особи пішли разом. Будь-яких інших погроз з боку вказаних осіб, більше не було. Після цього подзвонив в поліцію, робітники поліції приїхали і він, потерпілий, все описав. Також показав, що після того, як в другому епізоді обвинувачений та інша особа пішли, то ОСОБА_16 підходила до нього, казала, що бачила події, бачила пограбування, викликала за допомогою кнопки охорони. Робітники охорони дійсно приїжджали, але сказали, що вказана подія не є їхньою справою. Далі потерпілий показав, що пакет, в який він, потерпілий, складав телефони, передав не обвинувачений, а інша особа. Уточнивши показання, потерпілий вказав, що обвинувачений демонстрував продовгуватий предмет з-під рукава, куди продемонструвавши знов сховав. Оглянувши показання ОСОБА_9 , які містяться в томі №2 на а.с.101-102, томі №3 на а.с.59-60 , томі №2, а.с.180-181, потерпілий пояснив, що в цих протоколах маються виконані ним підписи. Після оголошення вказаних протоколів, потерпілий показав, що ножа він не бачив, але подумав, що нічого іншого під час пограбування йому не могли демонструвати, тому вирішив, що обвинувачений показав ніж. На місці події його, потерпілого, після другого епізоду опитували. Оглянувши пояснення ОСОБА_9 , які містяться в томі № 2 на а.с.164, потерпілий показав, що зазначене пояснення складалося на місці події, в той момент був схвильований. Робітнику, який складав пояснення, казав правду, йому ніхто не забороняв розповідати про події так, як вони відбувалися. Під час допиту в райвідділі казав правду, допитували його неодноразово. Уточнивши показання, потерпілий показав, що обвинувачений з-під лівого рукава висунув правою рукою продовгуватий предмет, довжина якого була 10-15 см. Він, потерпілий, не роздивлявся, що це за предмет, але подумав, що це ніж, чому так вирішив, пояснити не може, гадав, що при пограбуванні можуть демонструвати саме ніж. Цей ніж обвинувачений в руці не тримав. Таку частину ножа, як лезо, він, потерпілий, не бачив. Чи бачила друга особа, яка була з обвинуваченим, ніж, не знає, ця особа була поряд з ним, потерпілим, та обвинувачений, декілька збоку. Фразу «Жити хочеш?», обвинувачений казав не тихо, друга особа в цей момент була поряд, чи чула вона цю фразу, пояснити не може. Він, потерпілий, не помітив у обвинуваченого ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Після першого епізоду він, потерпілий, повідомив поліцію з приводу чого звертається. Чому в томі №2 на а.с.2 зазначено про крадіжку та про один мобільний телефон, пояснити не може. Оглянувши том №2, а.с. 13 показав, що на цьому документі є його, потерпілого, підпис, чому в поясненні викладено про крадіжку, пояснити не може. Він запам`ятав краще обвинуваченого, чим другу особу, тому що саме обвинувачений його в першому епізоді штовхнув. Під час впізнання впізнав обвинуваченого по рисам обличчя. Повідомляючи про другий епізод повідомляв поліцію, що сталося пограбування. Чи бачила ОСОБА_16 , яка працювала в день другої протиправної події обличчя обвинуваченого, не знає. ОСОБА_16 знаходилася в ломбарді, обвинувачений до місця, де перебувала ОСОБА_16 , знаходився спиною, а він, потерпілий, обличчям. Він, потерпілий, допускає, що в рукаві у обвинуваченого був і не ніж. Підстав давати неправдиві показання в нього, потерпілого, не мається. Просить визначити обвинуваченому справедливе покарання, в цьому питанні покладається на розсуд суду. Шкоди йому, потерпілому, не завдано, але під час подій перелякався, відчував негативні емоції. Під час обох подій, обвинувачений був одягнутий у куртку чорного кольору, інший одяг не запам`ятав. Чому під час опитування на місці події не вказав про ніж, пояснити не може, завжди каже правду. Описувати слідчому ніж він, потерпілий, не міг, тому що не бачив, що йому показував обвинувачений саме ніж. Його показання, надані в судовому засіданні про предмет, який йому показували, є вільними, його давати показання, що він не бачив саме ніж, ніхто не просив. Почувши слова «Жити хочеш?», він, потерпілий, подумав, що обвинувачений може завдати шкоду його, потерпілого, здоров`ю, а яку саме, не задумувався. Предмет, який демонстрував обвинувачений з тих предметів, які є в залі судового засіданні, схожий на рукоятку дерев`яного сувенірного молотка, який знаходиться на столі суду. Далі показав, що можливо подумав, що обвинувачений може завдати і смерть.

Потерпілий ОСОБА_9 , будучи додатково допитаним після допиту свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , показав, що він писав пояснення, які відсканував та направив ОСОБА_19 . В цих поясненнях він про застосування ножа написав не зовсім правильно. В суді він, потерпілий, стосовно ножа дає правдиві показання, оскільки розуміє, що необхідно надавати правдиві показання, так як вирішується доля обвинуваченого. Його, потерпілого, ніхто не просив надавати суду саме такі показання, які він надав. Він, потерпілий, дізнався про те, що в магазині «Жжук» не працюють камери відеоспостереження після другого випадку протиправних дій.

Як показав у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 , обвинуваченого до подій, пов`язаних з даною справою, не знав, стосунки нормальні, потерпілих не знає. Обвинуваченого він, свідок, бачив лише один раз, а саме 17 грудня 2016 року, коли останній продав йому, свідку, 12 мобільних телефонів. Це було по вул. Космонавтів у м. Кривому Розі, обвинувачений приніс в ларьок, де він, свідок, працює, 12 нових мобільних телефонів, які були в коробках - упаковках. Про походження телефонів обвинувачений нічого не розповідав. Названі телефони на протязі трьох днів він, свідок, продав. Пізніше він по фотокартках впізнав обвинуваченого. Уточнивши показання, свідок показав, що телефони були різних кольорів та марок, таких як «Престижіо», «Алкатель», за телефони він, свідок, віддав обвинуваченому 12000 грн. Про придбання телефонів він, свідок, зробив записи у своєму зошиті, зазначивши в тому числі і дані про ІМЕЙ телефонів. Під час проведення впізнання йому, свідку, надавали для впізнання 3 фотокартки, впізнання проводилося у якомусь кабінеті райвідділу. Коли обвинувачений продавав телефони, він, свідок, бачив обвинуваченого добре, в повний зріст. При проведенні впізнання були присутні 2-3 особи, йому, свідку роз`яснювалися його права. Чи роз`яснювалися права іншим особам, які були присутні при проведення впізнання, не пам`ятає. На час впізнання у обвинуваченого було більш довге волосся, впізнав обвинуваченого на фотокартці по рисах обличчя. Телефони обвинувачений приносив один. Він, свідок, купляв у обвинуваченого телефони один раз. Також показав, що через деякий час після того, як придбав у обвинуваченого телефони, до нього, свідка, на робоче місце прийшли робітники поліції та запропонували віддати телефони, пояснивши, що їм відомо про те, що він, свідок, придбав телефони. При цьому робітники поліції не погрожували тим, що будуть проводити обшук. Він робітникам поліції дав показання про те, що купив телефони, його, свідка, допитали. Для мобільних телефонів ніяких документів не потрібно, упаковка і є документом. Під час проведення впізнання йому, свідку, ніхто не підказував, яку саме фотокартку він повинен впізнати.

Під час проведення очної ставки між обвинуваченим та свідком ОСОБА_23 останній пояснив, що на своїх показаннях наполягає, вважає, що обвинувачений дає неправдиві показання з метою уникнути відповідальності. Обвинувачений показав, що нікому телефони не продавав, цьому свідку не продавав, вважає, що свідок дає неправдиві показання, з яких підстав він, обвинувачений, достеменно не знає.

Як показав у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 , обвинуваченого раніше не знала, про вчинення ним протиправних дій, нічого на знає. В грудні 2016 року її, свідка, чоловік купив мобільний телефон, який в подальшому вилучили робітники поліції. Та особа, яка продавала телефон, казала, що придбав телефон для дружини, є коробка від телефону.

Свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні показав, що обвинуваченого раніше не знав, про дії, в яких обвинувачується ОСОБА_11 , нічого не знає. Він, свідок, купив мобільний телефон «Самсунг» в грудні 2016 року приблизно за 2000 грн. у громадянина на прізвище « ОСОБА_26 », цей телефон в січні-лютому 2017 року вилучили робітники поліції, ОСОБА_26 розповідав, що він цей телефон купив.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні показав, що обвинуваченого та потерпілих до подій, пов`язаних з даною справою, не знав. В день події перебував у наряді, отримував заяву та пояснення від потерпілого ОСОБА_9 , що останній зазначив в своїх поясненнях, не памятає. Відбирав пояснення в магазині «Жжук», який знаходиться у торгівельному центрі, який розташований на першому поверсі та має окремий вхід. Виїхав на місце події за повідомленням чергового Саксаганського ВП про те, що стався злочин з викрадення майна. Чи опитував ще когось на місці події, не пам`ятає. Потерпілий ОСОБА_9 розповідав, що невідома особа забрала мобільні телефони. Оглянувши пояснення (т.№2, а.с.184), свідок показав, що в поясненнях зазначено про двох осіб, на даний час подробиць того, що пояснював потерпілий, не пам`ятає. Далі показав, що потерпілий надавав саме такі пояснення, як вони викладені в оглянутому ним поясненні. Він, свідок, не примушував потерпілого надавати пояснення якогось конкретного змісту. В заяві потерпілий вказав про вчинене, особа, яка вчинила злочин, застосовувала до нього насилля. Він, свідок, не схиляв потерпілого не розповідати про застосування насилля.

З показань свідка ОСОБА_18 вбачається, що обвинуваченого знав з 2014 року, так як разом навчалися в Університеті внутрішніх справ. Станом на грудень 2016 року він, свідок, був оперуповноваженим Саксаганського ВП, по даній справі допитував свідків, вилучав телефони. Він виїжджав на місце події, опитував потерпілого ОСОБА_9 , відбирав у нього заяву про вчинення злочину. Потерпілий розповідав, що в магазин заявився невідомий, попросив подивитися телефони, подивився два телефони, які поклав до кишені ти вийшов. Він, свідок, виїхав на місце події тому, що черговий ВП повідомив про вчинення крадіжки. Оглянувши т.№3, а.с.13 свідок показав, що подій стосовно того як складався цей документ, не пам`ятає, якого змісту потерпілий писав заяву, не пам`ятає. Пояснення потерпілий давав вільно, його ніхто не примушував давати саме такі пояснення, а не будь які інші.

Як показав свідок ОСОБА_19 , обвинуваченого раніше не знав. Потерпілих ОСОБА_9 ту ОСОБА_27 знав. В грудні 2016 року він, свідок, працював на ТОВ «Мобі Жук» на посаді начальника служби безпеки. Стосунки з потерпілим нормальні. Очевидцем подій не був. Йому, свідку, подзвонив ОСОБА_15 та повідомив, що третій раз пограбували торгову точку. Після цього, він, свідок, подзвонив ОСОБА_9 , який розповів, що до магазину зайшли двоє невідомих, один з яких показав ніж та кинув пакет та сказав: «Хочеш жити, зсипай телефони». Як розповідав ОСОБА_9 , він став збирати телефони, щоб потягнути час, а один з невідомих взяв пакет та зсипав в нього телефони, відштовхнув його, після чого невідомі вийшли. Уточнивши показання, свідок пояснив, що в телефонній розмові ОСОБА_9 розповів, що один з невідомих діставав ніж. Після телефонної розмови ОСОБА_9 переслав йому, свідку, письмове пояснення, в яких зазначив, що 17 грудня 2016 року в магазин зайшли дві особи, один з яких під загрозою ножа заставив зібрати телефони. 19 грудня 2016 року він, свідок, подав заяву про вказану подію до Саксаганського ВП. Заяви про вчинення злочину він, свідок, надавав 2 грудня 2016 року, 13 грудня 2016 року та 19 грудня 2016 року від ФОП « ОСОБА_28 ». Йому, свідку, повернули один телефон, про що написав розписку слідчому, знає, що був повернутий ще один телефон. Станом на останню подію відеозаписів не мається. З робітниками поліції він, свідок, спілкувався. Зі слів ОСОБА_9 він, свідок, знає, що останній на місці події розповідав співробітникам поліції про те, що до магазину зайшли дві особи та забрали мобільні телефони. Він, свідок, спочатку подумав, що ОСОБА_9 перебуває в змові із злочинцями. Кожного разу з трьох випадків пограбування розмовляв з ОСОБА_9 . Після першого випадку пограбування в магазині було вчинено ремонт відеоспостереження, так як дізналися, що воно не працює, але налагодити відеоспостереження не встигли. Майно, яке перебувало в магазині, було застраховано, страхова компанія відмовила у відшкодуванні шкоди. Про те, що на момент останнього випадку відеоспостереження не працює, ОСОБА_9 скоріше всього не знав.

З показань свідка ОСОБА_20 вбачається, що обвинуваченого та потерпілих раніше не знала. В квітні 2017 року вона, свідок, купила мобільний телефон, який в серпні 2017 року вилучили в неї співробітники поліції, пояснивши, що цей телефон є викраденим. Вказаний телефон білого кольору, придбала його в коробці, телефон був у користуванні, марка телефону «Престижіо».

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_21 , обвинуваченого та потерпілого не знав. Його, свідка, дочка купила мобільний телефон, який в подальшому вилучили робітники поліції. Цей телефон дочка подарувала йому, свідку, остання говорила, що купила телефон в кіоску, телефон був в коробці з паспортом.

З показань свідка ОСОБА_22 вбачається, що обвинуваченого не знає, потерпілого ОСОБА_9 знає, стосунки з останнім нормальні. В грудні 2016 року вона, свідок, працювала в ломбарді, який знаходиться в одному приміщенні з магазином «Жжук», в цьому магазині працював ОСОБА_9 . З її, свідка, робочого місця, приміщення магазину «Жжук» видно частково. Коли сталася друга подія в магазині «Жжук», бачила як з магазину вибігав хлопець. Третього разу бачила, як в магазин «Жжук» зайшов незнайомий хлопець та підійшов до ОСОБА_9 . Далі по обличчю ОСОБА_9 побачила, що останній є переляканим. Тому вона, свідок, відійшла з робочого місця та натиснула тривожну кнопку. Після цього повернулася на робоче місце та побачила, що ОСОБА_9 складає в пакет мобільні телефони, а потім незнайомий хлопець вийшов. Уточнивши показання, свідок зазначила, що під час останньої події до того, як вона натиснули тривожну кнопку, в магазин «Жжук» заходив ще один невідомий хлопець. Після події ОСОБА_9 розповідав, що йому хлопець погрожував ножем. Вона, свідок, не бачила у незнайомого хлопця ножа, погроз він цього хлопця на адресу ОСОБА_9 не чула. З нею, свідком, проводилося впізнання по фотокарткам, під час якого вона впізнала особу, яка тричі вчиняла протиправні дії. Впізнала цю особу тому, що на фотокартці обличчя цієї особи було непоголеним. Під час проведення впізнання їй, свідку, надавали приблизно п`ять фотокарток. Третього разу обличчя незнайомого хлопця бачила «мельком». Вказані нею дві особи третього разу пішли з магазину разом. Бачила, що в магазині «Жжук» є камери відеоспостереження, вважала, що ці камери працюють. Вона, свідок, не впевнена, що на час, коли вона надає суду показання, за решіткою в залі судового засідання знаходиться той незнайомий хлопець, про якого вона надає показання.

Від проведення очної ставки зі свідком ОСОБА_22 , обвинувачений відмовився.

Відповідно до протоколу огляду від 9 грудня 2016 року (т.№2, а.с.14-17), місцем події є магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташований в торгівельному комплексі в будинку №22а мкр. Сонячний в м. Кривому Розі. Вхідні двері до магазину металопластикові зі склом. Зліва від входу мається тумба з ноутбуком, зліва та справа знаходяться стенди, обладнані скляними дверцями з мобільними телефонами та аксесуарами. На полиці мається 7 пустих підставок для мобільних телефонів. Зі скляної дверці стенду вилучено 11 папілярних узорів. Дверці закриваються на замок, який не пошкоджений. В кінці магазину знаходиться ломбард «Діамант».

Згідно реєстрів (т.№2, а.с.20, 21-24), ОСОБА_13 з 25 квітня 2016 року є фізичною особою-підприємцем, одним з видів господарської діяльності ФОП ОСОБА_13 є роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткуванням у спеціалізованих магазинах.

Як вбачається з результатів інвентаризації (т.№2, а.с.25-50), 10 грудня 2016 року в у ФОП ОСОБА_13 за адресою АДРЕСА_2 виявлена нестача 7 мобільних телефонів на суму 23493 грн. 00 коп.

Відповідно до довідки (т.№2, а.с.52), вартість телефонів, які знаходяться на балансі ФОП ОСОБА_13 , дорівнює: телефонів «Гавайї» - 4999 грн. 00 коп. та 3999 грн. 00 коп.; телефонів «Самсунг» - чотирьох телефонів по 2799 грн. 00 коп. кожний, одного 3299 грн. 00 коп.

Як зазначено у висновку експерта (т.№2, а.с.60-69), п`ять слідів пальців рук, вилучених з місця події 9 грудня 2016 року придатні для ідентифікації особи, шість слідів пальців рук непридатні для ідентифікації особи. Чотири слідів пальців рук залишені ОСОБА_9 , а один - іншою особою.

Відповідно до протоколів, описів (т.№2, а.с.77, 78, 81-82, 83), в ПрАТ «Київстар» отриманий диск з інформацією.

Як вбачається з довідки (т.№2, а.с.96, 98), проведений аналіз інформації ПрАТ «Київстар».

Згідно постанови (т.№2, а.с.99), визнані та приєднані до справи в якості речового доказу два диска з інформацією про вхідні та вихідні дзвінки викрадених мобільних телефонів.

Відповідно до протоколу впізнання (т.№2, а.с.105-106), ОСОБА_29 серед інших, зображених на фотокартках осіб, впізнав ОСОБА_11 , як особу, яка скоїла кримінальне правопорушення.

Як зазначено у висновку експерта (т.№2, а.с.111-121), один із слідів пальців рук, вилучених з місця події 9 грудня 2016 року, залишений не ОСОБА_11 .

Згідно постанови (т.№2, а.с.122), визнаний та приєднаний до справи в якості речового доказу пакет зі слідами пальців рук, вилучений під час огляду місця події.

Як вбачається з висновку експерта (т.№2, а.с.124-128), вартість мобільних телефонів складає: телефонів «Гавайї» - одного телефон - 3899 грн. 00 коп., одного 3999 грн. 00 коп.; телефонів «Самсунг» - двох телефонів по 2799 грн. 00 коп. та двох телефонів по 3499 грн. 00 коп. кожний.

Відповідно до довідки (т.№2, а.с.144-145), вартість телефонів, які знаходяться на балансі ФОП ОСОБА_13 дорівнює: телефонів «Алкатель» - п`яти по 1399 грн. 00 коп. кожний; телефонів «Ассістент» - одного з них 1599 грн. 00 коп., п`яти телефонів по 2299 грн. 00 коп. кожний; телефонів «Бравіс» - трьох по 1799 грн. 00 коп. кожного, двох по 2499 грн. 00 коп.; телефону «Ерго» - 2599 грн. 00 коп.; телефонів «Гавайї» - по 1999 грн. 00 коп., 2999 грн. 00 коп., 4999 грн. 00 коп., двох по 3999 грн. 00 коп.: телефонів «Леново» - по 1999 грн. 00 коп., 1799 грн. 00 коп., 2999 грн. 00 коп., 2499 грн. 00 коп., 3299 грн. 00 коп.; телефону «ЛДЖІ» - 2699 грн. 00 коп.; телефонів «Престижіо» - по 2099 грн. 00 коп., 2399 грн. 00 коп., 3555 грн. 00 коп.; телефонів «Самсунг» - трьох по 2799 грн. 00 коп., трьох по 3199 грн. 00 коп.

Як вбачається з результатів інвентаризації (т.№2, а.с.146-163), 17 грудня 2016 року у ФОП ОСОБА_13 за адресою АДРЕСА_2 , виявлена нестача 36 мобільних телефонів на суму 90520 грн. 00 коп.

Відповідно до протоколу огляду від 17 грудня 2016 року (т.№2, а.с.165-166), місцем події є магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташований в торгівельному комплексі в будинку АДРЕСА_2 . Вхідні двері до магазину металопластикові зі склом, маються металеві грати. Зліва від входу мається касова стінка. Продовж лівої стіни маються три скляні вітрини з мобільними телефонами. З правого боку продовж стіни маються дві вітрини з аксесуарами. В кінці мається прибудова з написами «Каса №1», «Каса №2», в магазині маються камери відеоспостереження. З картонної коробки, яка знаходиться за касовою стійкою, вилучено 4 сліди папілярних узорів.

Як зазначено у висновку експерта (т.№2, а.с.175-179), два сліди пальців рук, вилучених з місця події 17 грудня 2016 року придатні для ідентифікації особи, два сліди пальців рук непридатні для ідентифікації особи.

Відповідно до договору (т.№2, а.с.202), між ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» та ФОП ОСОБА_13 , 24 листопада 2016 року укладений договір страхування майнових інтересів ФОП.

Як вбачається з довідки (т.№2, а.с.209), проведений аналіз інформації ПрАТ «МТС Україна».

Згідно постанови (т.№2, а.с.211), визнаний та приєднаний до справи в якості речового доказу диск з інформацією про вхідні та вихідні дзвінки викрадених мобільних телефонів.

Як зазначено у висновку експерта (т.№2, а.с.216-223), два сліди пальців рук, вилучених з місця події 17 грудня 2016 року залишені не ОСОБА_11 .

Згідно постанови (т.№2, а.с.224), визнаний та приєднаний до справи в якості речового доказу пакет зі слідами пальців рук, вилучений під час огляду місця події.

Як вбачається з постанови (т.№2, а.с.226), визнаний та приєднаний до справи в якості речового доказу телефон «Самсунг», вилучений у ОСОБА_24 .

Відповідно до протоколу впізнання (т.№2, а.с.230-232), ОСОБА_29 серед інших, зображених на фотокартках осіб, впізнав ОСОБА_11 , як особу, яка скоїла кримінальне правопорушення.

Згідно свідоцтва, договору (т.№3, а.с.3, 5-7), ОСОБА_23 є фізичною особою-підприємцем, та з 15 серпня 2016 року орендує приміщення АДРЕСА_3 .

Відповідно до протоколу огляду (т.№3, а.с.13), 17 липня 2017 року в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , ОСОБА_24 добровільно видала мобільний телефон «Самсунг», який оглянутий та вилучений.

Як вбачається з протоколу впізнання (т.№3, а.с.16-17), ОСОБА_23 серед інших, зображених на фотокартках осіб, впізнав ОСОБА_11 , як особу яка в середині грудня 2016 року принесла йому 12 мобільних телефонів.

Відповідно до протоколу огляду (т.№3, а.с.18), 7 липня 2017 року ОСОБА_23 добровільно видав зошит з записами, який оглянутий та копія якого долучена.

Згідно записів (т.№3, а.с.19-27) за 17 грудня 2016 року мається 12 записів «куп. новий» та зазначені цифри.

Як вбачається з висновку експерта (т.№3, а.с.32-49), вартість мобільних телефонів складає: телефонів «Алкатель» - по 1334 грн. 67 коп., 1359 грн. 00 коп., 1430 грн. 81 коп., 1529 грн. 54 коп., 1528 грн. 00 коп. кожного; телефонів «Асистент»: двох телефонів по 2099 грн. 00 коп. та двох телефонів - по 2204 грн. 00 коп. кожного; телефонів «Бравіс» - 2043 грн. 23 коп., двох по 1858 грн. 67 коп. кожного, 2292 грн. 67 коп., 2301 грн. 73 коп.; телефону «Ерго» - 2766 грн. 94 коп.; телефонів «Гавайї» - по 2126 грн. 00 коп., 2893 грн. 33 коп., 4938 грн. 33 коп., 3900 грн. 67 коп., 3802 грн. 67 коп.; телефонів «Леново» - 1940 грн. 00 коп., 1595 грн. 00 коп., 2778 грн. 83 коп., 2420 грн. 00 коп., 3302 грн. 00 коп., телефону «ЛДЖІ» - 2756 грн. 33 коп.; телефонів «Престижіо» - 2242 грн. 67 коп., 2318 грн. 67 коп., 2947 грн. 99 коп.; телефонів «Самсунг» - трьох по 2799 грн. 00 коп. кожного, 3319 грн. 50 коп., 3306 грн. 00 коп., 3349 грн. 50 коп.

Відповідно до протоколу впізнання (т.№3, а.с.62-63), ОСОБА_22 , серед інших, зображених на фотокартках осіб, впізнала ОСОБА_11 , як особу, яка в п`ятнадцятих числах грудня 2017 року викрала мобільні телефони в магазині «Жжук».

Відповідно до протоколу огляду (т.№3, а.с.113), 15 серпня 2017 року в присутності ОСОБА_21 оглянутий мобільний телефон «Престижіо».

Згідно протоколу огляду (т.№3, а.с.119), 17 серпня 2017 року в присутності ОСОБА_20 оглянутий мобільний телефон «Престижіо».

Як вбачається з постанов (т.№3, а.с.120, 121), визнані та приєднані до справи в якості речових доказів телефони «Престижіо», вилучені у ОСОБА_21 та ОСОБА_20 .

Як вбачається з результатів інвентаризації (т.№3, а.с.138), 17 грудня 2016 року у ФОП ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлена нестача 27 мобільних телефонів на суму 61229 грн. 00 коп.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні протокол огляду (т.№2, а.с.14-17), реєстри (т.№2, а.с.20, 21-24), результати інвентаризації (т.№2, а.с.25-50), довідку (т.№2, а.с.52), висновок експерта (т.№2, а.с.60-69), протоколи, описи (т.№2, а.с.77, 78, 81-82, 83), довідку (т.№2, а.с.96, 98), постанову (т.№2, а.с.99), протокол впізнання (т.№2, а.с.105-106), висновок експерта (т.№2, а.с.111-121),постанову (т.№2, а.с.122), висновок експерта (т.№2, а.с.124-128), довідку (т.№2, а.с.144-145), результати інвентаризації (т.№2, а.с.146-163), протокол огляду (т.№2, а.с.165-166), висновок експерта (т.№2, а.с.175-179), договір (т.№2, а.с.202), довідку (т.№2, а.с.209), постанову (т.№2, а.с.211), висновок експерта (т.№2, а.с.216-223), постанову (т.№2, а.с.224), протокол впізнання (т.№2, а.с.230-232), свідоцтво, договір (т.№3, а.с.3, 5-7), протокол огляду (т.№3, а.с.13), протокол впізнання (т.№3, а.с.16-17), протокол огляду (т.№3, а.с.18), записи (т.№3, а.с.19-27), висновок експерта (т.№3, а.с.32-49), протокол впізнання (т.№3, а.с.62-63), протокол огляду (т.№3, а.с.113), протокол огляду (т.№3, а.с.119), результати інвентаризації (т.№3, а.с.138), вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими.

Оцінюючи з точки зору допустимості постанову (т.№2, а.с.226), суд приймає до уваги наступне. Як передбачено ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення. Як вбачається з постанови, вона винесена 16 червня 2017 року, до справи долучений мобільний телефон вилучений у ОСОБА_24 відповідно до протоколу огляду (т.№3, а.с.13), він проведений 17 липня 2017 року, під час огляду ОСОБА_24 добровільно видала мобільний телефон «Самсунг», який оглянутий та вилучений. Таким чином, постанова про визнання речовим доказом була винесена до вилучення вказаного телефону, що дає підстави визнати цю постанову недопустимим доказом.

Оцінюючи з точки зору допустимості постанову (т.№3, а.с.120), суд приймає до уваги наступне. Як передбачено ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення. Як вбачається з постанови, до справи долучений мобільний телефон, вилучений у ОСОБА_21 , відповідно до протоколу огляду (т.№3, а.с.113), під час його проведення, мобільний телефон у ОСОБА_21 не вилучався. Таким чином, постанова про визнання речовим доказом була винесена без вилучення вказаного телефону, що дає підстави визнати цю постанову недопустимим доказом.

Оцінюючи з точки зору допустимості постанову (т.№3, а.с.121), суд приймає до уваги наступне. Як передбачено ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення. Як вбачається з постанови, до справи долучений мобільний телефон, вилучений у ОСОБА_20 , відповідно до протоколу огляду (т.№3, а.с.119), під час його проведення, мобільний телефон у ОСОБА_20 не вилучався. Таким чином, постанова про визнання речовим доказом була винесена без вилучення вказаного телефону, що дає підстави визнати цю постанову недопустимим доказом.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи з точки зору належності визнані судом допустимими докази, виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.337 ч.1 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею. Як передбачено ст.337 ч.3 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Враховуючи вимоги ст.337 ч.1, 3 КПК України, суд вважає, що показання свідка ОСОБА_22 в тій частині, що було вчинено три протиправних епізоди, що після події 17 грудня 2016 року ОСОБА_9 розповідав, що йому погрожували ножем є неналежним доказом, оскільки вказані обставини виходять за межі обвинувачення, висунутого ОСОБА_11 , можуть бути підставою для зміни ОСОБА_11 обвинувачення на більш тяжке, що погіршить становище останнього, а тому показання свідка ОСОБА_22 в цій частині, не враховує.

Відповідно до вимог ст.337 ч.1 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею. Як передбачено ст.337 ч.3 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Враховуючи вимоги ст.337 ч.1, 3 КПК України, суд вважає, що показання свідка ОСОБА_19 ,в тій частині, що після події 17 грудня 2016 року ОСОБА_9 розповідав, про те, що йому погрожували ножем, є неналежним доказом, оскільки вказані обставини виходять за межі обвинувачення, висунутого ОСОБА_11 , можуть бути підставою для зміни ОСОБА_11 обвинувачення на більш тяжке, що погіршить становище останнього, а тому показання ОСОБА_19 в цій частині, не враховує.

Відповідно до вимог ст.337 ч.1 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею. Як передбачено ст.337 ч.3 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Враховуючи вимоги ст.337 ч.1, 3 КПК України, суд вважає, що показання потерпілого ОСОБА_9 в тій частині, що слова: «Жити хочеш?» він сприймав як погрозу життю, що після події 17 грудня 2016 року ОСОБА_9 вказував, що йому погрожували ножем є неналежним доказом, оскільки вказані обставини виходять за межі обвинувачення, висунутого ОСОБА_11 , можуть бути підставою для зміни ОСОБА_11 обвинувачення на більш тяжке, що погіршить становище останнього, а тому показання потерпілого ОСОБА_9 в цій частині, не враховує.

Відповідно до вимог ст.337 ч.1 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею. Як передбачено ст.337 ч.3 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Як вбачається з результатів інвентаризації (т.№2, а.с.146-163), 17 грудня 2016 року у ФОП ОСОБА_13 виявлена нестача 36 мобільних телефонів, відповідно до обвинувального акту 17 грудня 2017 року ОСОБА_11 обвинувачується у викраденні 27 мобільних телефонів. Враховуючи вимоги ст.337 ч.1, 3 КПК України, суд вважає, що результати інвентаризації є неналежним доказом, оскільки вказана в інвентаризації кількість нестачі телефонів виходить за межі обвинувачення, висунутого ОСОБА_11 , погіршує становище останнього, а тому ці результати суд не враховує.

Відповідно до вимог ст.337 ч.1 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею. Як передбачено ст.337 ч.3 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Враховуючи вимоги ст.337 ч.1, 3 КПК України, суд вважає, що показання обвинуваченого в тій частині, що 17 грудня 2016 року умисел на відкрите заволодіння телефонами в нього виник до проникнення в магазин, є неналежним доказом, оскільки вказані обставини виходять за межі обвинувачення, висунутого ОСОБА_11 , можуть бути підставою для зміни ОСОБА_11 обвинувачення на більш тяжке, а саме для кваліфікації його дій за ч.3 ст.186 КК України за ознакою «проникнення в інше приміщення», що погіршить становище останнього, а тому показання обвинуваченого в цій частині, не враховує.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні протоколи оглядів (т.№2, а.с.14-17, 165-166), вважає, що ці докази прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме місця події. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні реєстри (т.№2, а.с.20, 21-24), вважає, що ці докази прямо стосуються обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме того, що ОСОБА_13 є суб`єктом господарської діяльності та одним з видів її діяльності є роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткуванням у спеціалізованих магазинах. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні результати інвентаризацій (т.№2, а.с.25-50, т.№3, а.с.138), вважає, що ці докази прямо стосуються обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме того, що у ФОП ОСОБА_13 була виявлена нестача 9 грудня 2016 року та 17 грудня 2016 року. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні довідки (т.№2, а.с.52, 144-145), висновки експерта (т.№2, а.с.124-128, т.№3, а.с.32-49), вважає, що ці докази прямо стосуються обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме вартості викраденого майна. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні висновки експерта (т.№2, а.с.60-69, 111-121, 175-179, 216-223), вважає, що ці докази прямо стосуються обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме належності слідів пальців рук, вилучених на місці події. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні протоколи, описи (т.№2, а.с.77, 78, 81-82, 83), довідку (т.№2, а.с.96, 98, 209), вважає, що ці докази прямо стосуються обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме користування викраденими мобільними телефонами. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні протоколи впізнання (т.№2, а.с.105-106, 230-232, т.№3, а.с.62-63), вважає, що ці докази прямо стосуються обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме особи, яка вчинила протиправні дії. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні свідоцтва, договір (т.№3, а.с.3, 5-7), протокол огляду (т.№3, а.с.18), записи (т.№3, а.с.19-27), вважає, що ці докази прямо стосуються обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме придбання ОСОБА_23 викрадених телефонів. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому протокол впізнання (т.№3, а.с.16-17), вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме особи, у якої ОСОБА_23 придбав викрадені телефони. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні протоколи огляду (т.№3, а.с.13, 113, 119), вважає, що ці докази прямо стосуються обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме виявлення викрадених телефонів. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні постанови (т.№2, а.с.99, 122, 211, 224), вважає, що ці докази стосуються долучення до справи речових доказів, а тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні договір (т.№2, а.с.202), вважає, що цей доказ ані прямо, ані непрямо, не стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, так як позивачка відмовилася від позову. Тому цей доказ є неналежним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому показання потерпілого ОСОБА_9 в тій частині, що не стосується сприймання ним слів «хочеш жити» як погрозу життю та його розповіді та пояснень після вчинення злочину про застосування погрози ножем, вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обставин, при яких були викрадені телефони. Тому цей доказ, в частині, що не стосується погрози ножем, є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому показання свідка ОСОБА_23 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обставин, при яких він прибав телефони та особи, яка продала телефони. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому показання свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , вважає, що ці докази прямо стосуються обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обставин, при яких вказані особи придбали мобільні телефони. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому показання свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , вважає, що ці докази прямо стосуються обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме того, які обставини вчинення злочину називав потерпілий ОСОБА_9 . Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому показання свідка ОСОБА_19 в частині, що не стосується пояснень, наданих йому потерпілим ОСОБА_9 про погрозу ножем, вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обставин, при яких були викрадені телефони. Тому цей доказ, в частині, що не стосується надання ОСОБА_9 після події пояснень про погрозу ножем, є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому показання свідка ОСОБА_22 в частині, що не вчинення трьох епізодів незаконних дій, не стосується розповіді їй потерпілим ОСОБА_9 про погрозу ножем, вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обставин, при яких були викрадені телефони. Тому цей доказ в частині, що не стосується розповіді ОСОБА_9 про погрозу ножем, є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому показання обвинуваченого, вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обставин, при яких він двічі відкрито заволодів мобільним телефонами. Тому цей доказ, за виключенням часу коли в нього 17 грудня 2016 року виник умисел на заволодіння чужим майном, є належним.

При наданні оцінки з точки зору достовірності визнаним судом допустимим та належним доказам, суд керується вимогами ст. 17 ч.4 КПК України, згідно якої усі сумніви доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи та ст. 62 Конституції України, згідно якої, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до наступних висновків.

Протоколи оглядів (т.№2, а.с.14-17, 165-166), реєстри (т.№2, а.с.20, 21-24), результати інвентаризацій (т.№2, а.с.25-50, т.№3, а.с.138), довідки (т.№2, а.с.52, 144-145), протоколи, описи (т.№2, а.с.77, 78, 81-82, 83), довідки (т.№2, а.с.96, 98, 209), протоколи впізнання (т.№2, а.с.105-106, 230-232, т.№3, а.с.62-63), свідоцтва, договір (т.№3, а.с.3, 5-7), протокол огляду (т.№3, а.с.18), записи (т.№3, а.с.19-27), протокол впізнання (т.№3, а.с.16-17), протоколи огляду (т.№3, а.с.13, 113, 119), постанови (т.№2, а.с.99, 122, 211, 224), суд вважає достовірними доказами.

Висновки експертів (т.№2, а.с.124-128, т.№3, а.с.32-49, 60-69,111-121, 175-179, 216-223), суд вважає наукового обґрунтованими, а тому достовірними.

Показання потерпілого ОСОБА_9 в тій частині, що визнані належними, а саме стосовно того, що обвинувачений двічі в грудні 2016 року в магазині «Жжук» відкрито викрадав мобільні телефони, суд знаходить достовірними, так як в судовому засіданні не встановлено обставин, з яких би потерпілий надавав неправдиві показання і ці показання узгоджуються з результатами інвентаризацій, під час яких були виявлені нестачі телефонів.

Показання свідка ОСОБА_23 про те, що він в грудні 2016 року придбав мобільні телефони, суд вважає достовірними, так як в судовому засіданні не встановлено обставин, з яких би свідок надавав неправдиві показання і ці показання узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_9 , записами (т.№3, а.с.19-27).

Показання свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , стосовно придбання мобільних телефонів, суд вважає достовірними, так як в судовому засіданні не встановлено обставин, з яких би вказані свідки надавали неправдиві показання.

Показання свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , суд вважає достовірними, так як в судовому засіданні не встановлено обставин, з яких би вказані свідки надавали неправдиві показання.

Показання свідка ОСОБА_19 в тій частині, в якій вони визнані належними, суд вважає достовірними, так як вони узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_9 і в судовому засіданні не встановлено обставин, з яких би вказаний свідок надавав неправдиві показання.

Показання свідка ОСОБА_22 в тій частині, в якій вони визнані належними, суд знаходить достовірними, так як вони узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_9 і в судовому засіданні не встановлено обставин, з яких би вказаний свідок надавав неправдиві показання.

Показання обвинуваченого ОСОБА_11 в тій частині, в якій вони визнані належними, про те, що він 9 грудня 2016 року та 17 грудня 2016 року відкрито викрадав в магазині «Жжук» мобільні телефони, які в подальшому продав, суд вважає достовірними, так як вони узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_9 , показаннями свідка ОСОБА_22 , показаннями свідка ОСОБА_23 , результатами інвентаризацій, записами (т.№3, а.с.19-27). Також суд бере до уваги що у судовому засіданні не встановлено обставин, з яких би обвинувачений оговорив себе.

Первісні показання обвинуваченого про непричетність до вчинення злочинів, спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . Ці показання надані, на переконання суду, з мотиву уникнути відповідальності, а тому показання, в яких ОСОБА_11 заперечує причетність до вчинення пограбування, суд не бере до уваги.

Всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінальної справи і, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних і визнаних судом належними, допустимими та достовірними, доказів з точки зору достатності, узгодженості між собою та взаємозв`язку, керуючись вимогами ст. 17 ч.4, ст. 94 КПК України, згідно якої усі сумніви доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи та ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до внутрішнього переконання про те, що визнаними судом допустимими, належними та достовірними доказами, які судом приймаються, встановлено, що обвинувачений вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, та з погрозою застосування насильства, повторно, групою осіб.

Суд приходить до внутрішнього переконання про те, що встановлені судом обставини дозволяють суду ухвалити обвинувальний вирок щодо ОСОБА_11 .

Суд також приходить до переконання, що будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_11 , в судовому засіданні не добуто.

Відповідно до обвинувального акту дії ОСОБА_11 , вчинені ним 9 грудня 2016 року кваліфіковані за ст. 186 ч.2 КК України за ознаками відкритого заволодіння чужим майном (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, його ж дії, вчинені 17 грудня 2016 року кваліфіковані за ст. 186 ч.2 КК України за ознаками відкритого заволодінні чужим майном (грабіж), поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого, вчинені ним 9 грудня 2016 року та 17 грудня 2016 року, відповідно до обвинувального акту кваліфіковані за однією і тією ж частиною ст. 186 КК України, а тому суд вважає, що його дії не підлягають окремій кваліфікації за 9 грудня 2016 року, та окремій кваліфікації за 17 грудня 2016 року.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_11 , 9 грудня 2016 року о 18 год. 45 хв., маючи намір, спрямований відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований на АДРЕСА_2 . Дії обвинуваченого за цим епізодом кваліфіковані за ст. 186 ч.2 КК України, ці дії не містять такої кваліфікуючої ознаки як «проникнення в інше приміщення». Також показаннями обвинуваченого встановлено, що умисел на заволодіння чужим майно в нього виник в той час, коли він вже знаходився в магазині. На підставі викладеного суд виключає з обвинувачення вказівку на те, що умисел у обвинуваченого на вчинення пограбування, виник до проникнення в магазин та зазначає, що цей умисел виник після того, як обвинувачений зайшов в магазин.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_11 , діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленою особою, 17 грудня 2016 року о 11 год. 20 хвилин з метою відкритого викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований на АДРЕСА_2 . Дії обвинуваченого за цим епізодом кваліфіковані за ст. 186 ч.2 КК України, ці дії не містять такої кваліфікуючої ознаки як «проникнення в інше приміщення». Також показаннями обвинуваченого встановлено, що особа, з якою він прийшов в магазин 17 грудня 2016 року, почала приймати участь у пограбуванні в той час, коли вони разом зайшли до магазину. На підставі викладеного, суд виключає з обвинувачення вказівку на те, що обвинувачений досяг домовленості з невстановленою особою на вчинення пограбування до того, як вони проникли у магазин, що умисел у обвинуваченого на вчинення пограбування виник до проникнення в магазин.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за можливе визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, суд не знаходить.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, керуючись вимогами ст.ст.50, 65, 69-1 КК України, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, не одружений, за місцем реєстрації та за час навчання в інституті характеризується позитивно, страждає на хронічне захворювання печінки, та з урахуванням усіх зазначених обставин вважає, що мірою покарання, необхідною для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є позбавлення волі.

Потерпіла ФОП ОСОБА_13 під час розгляду справи подала позов до обвинуваченого, в якому просила стягнути з обвинуваченого на свою користь матеріальну шкоду у сумі 82798 грн. 75 коп. В подальшому потерпіла подала заяву про відмову від позову, в якій просила провадження закрити у зв`язку з відшкодуванням шкоди, ухвалою суду від 27 березня 2018 року провадження у частині цивільного позову закрито.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України, речові докази по справі належить: три диски, 2 пакети зі слідами пальців рук залишити на зберіганні у матеріалах справи, телефон «Самсунг», 2 телефони «Престижіо» - передати ФОП ОСОБА_13 .

Відповідно до ст.124 КПК України, з обвинуваченого належить стягнути на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 6772 грн. 02 коп.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_30 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України.

ОСОБА_31 призначити покарання за ст.186 ч.2 КК України у вигляді ЧОТИРЬОХ (4) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_11 обчислювати з 10 липня 2017 року, зарахувати в строк покарання час перебування під вартою з 10 липня 2017 року.

З набранням вироком законної сили речові докази по справі: три диски, 2 пакети зі слідами пальців рук залишити на зберіганні у матеріалах справи, телефон «Самсунг», 2 телефони «Престижіо» передати ФОП ОСОБА_13 .

Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 6772 грн. 02 коп.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 залишити без змін тримання під вартою.

Матеріали кримінального провадження залишити на зберіганні при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України, копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3