Провадження №1-кп/761/253/2017
В И Р О К
іменем України
12 січня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Зердаб, Республіки Азербайджан, азербайджанець, громадянин Азербайджану, з середньою освітою, тимчасово не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122КК України,

секретар судового засідання ОСОБА_3 ,

за участі:

сторони обвинувачення - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7

в с т а н о в и в :
Так, 04 вересня 2011 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_6 , прибув за адресою: м. Київ, вул.. Щусєва, 3 де зустрівся з ОСОБА_8 , з яким вони почали розмовляти. Під час розмови між ними виник словесний конфлікт під час якого вони почали шарпати один одного за одяг. ОСОБА_8 , при цьому зателефонував до ОСОБА_2 і висловив вимогу, щоб він прийшов йому на допомогу та наніс ОСОБА_6 , тілесні ушкодження. При цьому ОСОБА_8 , побіг по тротуару та став навпроти будинку по АДРЕСА_2 , а ОСОБА_6 , почав бігти за ним. При тому як ОСОБА_8 , та ОСОБА_6 , розмовляли то до них підійшов ОСОБА_2 який вступив в розмову між останніми та на грунті раптово-виниклих неприязних відносин, під час суперечки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, підійшов ззаду до ОСОБА_6 ,, який стояв на тротуарі та битою, яка була при ньому, умисно наніс ОСОБА_6 , один удар в область лівого коліна.
Згідно висновку експерта №212/Е від 14 лютого 2012 року, у ОСОБА_6 мали місце такі ушкодження:
- Закрита травма лівого колінного суглобу: багато скалковий внутрішньо суглобний перелом латерального виростка великогомілкової кістки з пошкодженням переднього і заднього рогів медіального менистку, який ускладнився гемартрозом, синовитом.
Описані ушкодження спричинені тупим предметом, за давністю можуть відповідати строку, зазначеному в описовій частині постанови, тобто 04.09.2011 та відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості (за критерієм розладу здоров?я)
Тобто, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочину, а саме: в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров?я, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 допитаний у суді, винуватість у вчиненні злочину за ч.1 ст. 121 КК України не визнав та надав суду показання, що події відбувались влітку, ввечорі, ОСОБА_2 працював у кіоску по вулиці Щусєва, і почув як через дорогу сперечаються два чоловіки, це були ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . Він підбіг до них, щоб розтягнути їх в різні сторони. ОСОБА_9 вже лежав на землі та казав, що в нього зламана нога, поряд були ще два чоловіка, вони ОСОБА_2 не були знайомі. Бити у ОСОБА_2 с собою не було, він не приймав участь в бійці та не наносив ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. З ОСОБА_8 , ОСОБА_2 знайомий заочно, в дружніх відносинах не перебуває. Відомо, що ОСОБА_10 відвідував ОСОБА_6 у лікарні, здається також купував ліки.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_11 , надав показання, щояк пам`ятає потерпілий ОСОБА_6 події відбувались 4 вересня 2011 року, у місті Києві, по вулиці Щусєва, десь о 21 годині. При зустрічі з ОСОБА_8 , у них виникла суперечка, в зв`язку з проханням ОСОБА_8 про допомогу. Через пару тижнів він відмовився допомогати Баладжаэву та останній при цьому вів себе неадекватно. ОСОБА_6 просив, щоб той заспокоївся, але він не захотів. ОСОБА_8 накинувся на ОСОБА_6 , ударив його в обличчя два рази, ОСОБА_6 від удару впав, потім зміг підвестись. У нього була порвана сорочка, обличчя в крові. Потімвони знову сцепились, ОСОБА_6 поборов ОСОБА_8 , на що останній почав погрожувати. ОСОБА_6 хотів відійти, а ОСОБА_8 почав йому погрожувати, казати, що знає де живе потерпілий та де паркує свій автомобіль. ОСОБА_8 почав телефонувати ОСОБА_2 та казати, щоб він прийшов. ОСОБА_2 спочатку не хотів, але потім погодився. На той час ОСОБА_2 торгував овощами та фруктами в магазині по вулиці Щусєєва, тому швидко підійшов. Коли ОСОБА_8 з ОСОБА_6 боролись то у ОСОБА_6 випав гаманець з кишені, в якому зі слів потерпілого було десь 700- 800 гривень. ОСОБА_12 забрав гаманець ОСОБА_6 і побіг, а ОСОБА_6 побіг за ним. Догнавши ОСОБА_13 між ним та потерпілим знову виникла сварка та в цей час до нього підійшов ОСОБА_14 з битою у руках та ще два невідомі чоловіки. ОСОБА_2 ударив ОСОБА_6 битой по лівому коліну, що і спричинило перелом ноги, біля них ще стояли неподалік 2 чоловіка, ОСОБА_6 з ними не знайомий. Після отримання удару ОСОБА_6 впав, не міг піднятись, потім сів, йому було дуже боляче. ОСОБА_6 бачив, що саме ОСОБА_2 наносив удар, коли вони з ОСОБА_8 тримали один одного. Як згадує потерпілий ОСОБА_6 після удару битою, вони деякий час продовжували бити його. Биту потім забрали з собою, наче ОСОБА_15 . ОСОБА_6 зі свідком ОСОБА_16 викликали поліцію, він був в поганому стані, але намагавсянадаватипокази. ОСОБА_6 не пам`ятає як обвинувачений тримав биту, двомачи одною рукою, він пам`ятає що він наносив удари, який механізм удару не знає.

ОСОБА_6 три тижні готувався до операції. Він міг її не витримати, йому кололи багато ліків, в національному інституті імені О.О. Шалімова, та він після чого два роки носив спеціальні чулки. Приходив дядя ОСОБА_10 , купував ліки, він від імені свого племінника ОСОБА_8 , так як ОСОБА_6 потрібна була фінансова допомога і операція. Після операціїдядя ОСОБА_8 до ОСОБА_6 більше не приходив, але зателефонував і дізнався результати операції. Дядя ОСОБА_8 спочатку казав, що проплатить ОСОБА_6 операцію та надасть матеріальну допомогу, в розмірі 5 тисяч гривень під розписку, а потім передумав і жодних коштів не надав. ОСОБА_2 не надавав жодної фінансової допомоги. ОСОБА_6 надавав пояснення коли проходив лікування, також не однарозово звертався до прокуратури, але ОСОБА_2 та ОСОБА_8 ходили до прокуратури частіше, ніжвін, казали що вони все відшкодують йому.Коли в 2014 році відновили слідство ОСОБА_6 не міг постійно контролювати ситуацію, тому що був у лікарні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 надала суду показання, що деталі цих подій не пам`ятає, але пам`ятає, що допомагала потерпілому піднятиcь, він був в поганому стані, вона побачила його здалеку, він повідомив, що у нього перелом ноги. Наскільки ОСОБА_16 пам`ятає то обвинувачений продавав овочі та фрукти в магазині, інколи вона його бачила на вулиці. Потерпілого вона знає, це її сусід, гарна людина. ОСОБА_16 не пам`ятає скільки разів вона надавала покази, але жодного разу тиску при дачі показів не було.

На підтвердження події злочину та вини ОСОБА_2 у його вчиненні прокурором надані суду та безпосередньо у судовому засіданні дослідженні документи, а саме:протокол огляду місця події від 04.09.2011 року; направлення на консультацію, рентгенологічне обстеження № 5821 ОСОБА_6 , виписний епікриз Київської клінічної лікарні №7 щодо ОСОБА_6 ; магнітно-резонансная томографія ОСОБА_6 ; ренген-комп?юрерна томографія ОСОБА_6 ; листи непрацездатності ОСОБА_6 №526333; 527308; 621760, акт судомо-медичного дослідження (обстеження) №5821 ОСОБА_6 ; постанова про призначення судово-медичної експертизи від 16.01.2012 року; супровідний лист щодо направлення висновку експерта від 15.02.2012 №04.08-539; висновок експерта №212/Е від 14.02.2012 року; витяг з ЕРДР №0012527 від 23.12.2011; інформаційний запит №59/2333 від 05.02.15; відповідь про надання інформації по підсистемі Аркан від 08.05ю2015 року; медична документація ОСОБА_6 та фіскальні чеки щодо оплати медичних процедур; протокол проведення слідчого експерименту від 04.06.2015 року; клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання від 29.07.2015 року; ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 30.07.2015 року; протокол пред`явлення особи для впізнання від 30.07.2015 року; протокол проведення слідчого експерименту від 30.07.2015 року; та характеризуючи матеріали.

Стороною захисту були надані та долучені письмові документи, а саме: протокол допиту потерпілого від 10.01.2012 року; протокол додаткового допиту потерпілого від 26.01.2012 року; постанова про закриття кримінальної справи відносно особи від 17.04.2012 року; постанова про зупинення досудового слідства від 17.04.2012 року; постанова про відновлення досудового слідства від 02.08.2012 року; протокол додаткового допиту потерпілого від 17.11.2014 року; протокол одночасного допиту осіб від 06.05.2015 року; пояснення ОСОБА_6 , від 04.09.2011 року; пояснення ОСОБА_17 від 04.09.2011 року.

Суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідка, дослідивши надані сторонами документи та речові докази, оцінившиїх у сукупності дійшов до наступних висновків.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Згідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 86 КПК України зазначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення документи є належними та допустимими доказамио скільки відповідають вимогам КПК України.

Однак, суд не сприймає в якості допустимих доказів документи надані стороною захисту в зв`язку з тим, що дані документи є показаннями сторін та поясненнями відібраними на досудовому слідстві. Оскільки суд безпосередню вислуховує показання сторін та свідків у судовому засіданні, дані документи не можуть бути враховані судом під час постановлення вироку.

Отже, аналізуючи та оцінюючи у сукупності докази та показання надані сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена. Прийшовши до такого висновку, суд враховує наступне. Так, фактично в судовому засіданні сторони не спростовували того факту, що між ОСОБА_18 та ОСОБА_13 виник конфлікт. Твердження ОСОБА_14 про те, що він не приймав участь у конфлікті, а тільки побачивши що ОСОБА_13 з ОСОБА_14 сваряться підійшов до них і вже на місці побачив, що ОСОБА_18 лежить на тротуарі, та біля нього стоять два незнайомі йому чоловіки та ОСОБА_13 і він не бачив бити в руках будь-кого з осіб, спростовуються показаннями потерпілого, які є послідовними, логічними та такими, що не викликають сумніву у суду. Потерпілий ОСОБА_18 безпосередньо вказує на ОСОБА_14 , як на особу яка задала йому удару в область коліна та тримала биту у руках. Крім того, потерпілий зазначає, що ОСОБА_14 прибув на сварку між ним і ОСОБА_13 саме по дзвінку останнього та йому на допомогу, свідком чого він був, оскільки безпосередньо стояв біля нього.Підстав не довіряти даним показам у суду не має. Також дані показання підтверджуються і протоколом проведення слідчого експерименту. Щодо тілесних ушкоджень отриманих потерпілим то вони підтверджуються висновком експерта №212/Е від 14.02.2012 року, медичною документацією та сторонами не заперечувалися, а відтак є доведеними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, умисному, середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.

При призначенні покарання ОСОБА_2 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, щопом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено.

Обставини, щообтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду і міри покарання ОСОБА_19 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення та дані про особу обвинуваченого, що він раніше не судимий, характеризується посередньо, враховуючи тривалість страждань потерпілого. Тому, суд приходить до висновку, про необхідність призначення міри покарання у вигляді позбавлення волі. Однак, враховуючи, що з моменту вчинення злочину 04.11.2011 року пройшло більше ніж 6 років, а у відповідності до статті 12 КК України даний злочин відносить до категорії невеликої тяжкості, то обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 49 КК України.

Цивільний позов по справі заявлений позивачем ОСОБА_6 до ОСОБА_20 про стягнення матеріальної та моральної шкоди останній не визнав повністю.

В даному випадку цивільний позов підлягає залишенню без розгляду враховуючи ту обставину що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності. Окрім того, у відповідно вимог п.6 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування лише матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. За подання вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі 1% від розміру шкоди, що позивачем зроблено не було. Однак, це не позбавляє позивача звернутися з цивільним позово м про відшкодування шкоди у цивільному порядку.

Судових витрат по справі не має.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України у зв`язку з закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Цивільний позов по справі заявлений позивачем ОСОБА_6 до ОСОБА_20 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_21