У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" жовтня 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю сторін провадження: прокурора ОСОБА_3 , особа, що звернулася з клопотанням ОСОБА_4 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2016 за № 0000038, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України,
в с т а н о в и в :
Директор ТОВ «ЕКСІМ_БУД КОМПАНІ» ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із вказаним клопотання виходячи з того, що у рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді даного місцевого суду ОСОБА_5 накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 (980 - UAH), який відкритий ТОВ «ЕКСІМ-БУД КОМПАНІ» (код за ) в ПАТ «УКРСОЦБАНК» (МФО 300023) (м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29), із зупиненням видаткових операцій по зазначеному рахунку за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати та зобов`язанням службових осіб вказаного банку зробити відмітку на постанові суду з даними про залишок грошових коштів на арештованому рахунку із зазначенням часу, дати та суми залишку грошових коштів на рахунку, та негайно надати відомості особі яка оголошує ухвалу про залишок грошових коштів на рахунку, при відсутності на передумов регламентованих ст. 170 КПК України, а тому, на думку заявника, такий арешт має бути скасований у порядку ст. 174 вказаного Кодексу.

У судовому засіданні заявник вказане клопотання підтримав, просив задовольнити, з вказаних в ньому підстав.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що дійсно слідчим суддею було накладено арешт на вказане у клопотанні заявника майно на підставі п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України так, як, у ході розслідування даного кримінального провадження встановлено, що група осіб створили та придбали суб`єкти підприємницької діяльності серед яких ТОВ «Трест Київбудпостач», ТОВ «Макро 2», ТОВ «Агрофірма «Промінь 2014», ТОВ «Арзітек-буд», ТОВ «СОТІС-К», ТОВ «Аккорд ЛС», ТОВ «Шетніс Груп», ТОВ «ІННОВ-ТЕХ», ТОВ «Україна-Китай інтернешенел», ТОВ «Греймакс», ТОВ «Лінк-Трейд», ТОВ «Віктан Компані», ТОВ «Реал», ТОВ «Роял», ТОВ «Самирсант», ТОВ «Ред бул», ТОВ «Бакто Груп», ТОВ «Аксіома», ТОВ «Дегера Союз», ТОВ «Схід Буд», ТОВ «Фаворит» та ТОВ «Діалог» та інші, з метою прикриття незаконної діяльності суб`єктів підприємницької діяльності реального сектору економіки, серед яких ТОВ «УкрБілРос», ТОВ «ВФ «Інвекс Телеком» та інших, що призвело до ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, на суму 3 475 209 грн.

Також зазначено, що в період 2015 - 2017 років учасники злочинної схеми кримінального правопорушення, протиправна діяльність яких відноситься до категорії «конвертаційний центр» та спрямована на надання послуг підприємствам реального сектору економіки з мінімізації податкових зобов`язань та переведення безготівкових коштів у готівку, а також спрямована на надання послуг з незаконного обміну валют, використовує СГД, а саме: ТОВ «ЕКСІМ-БУД КОМПАНІ» (код за ), рахунки якого відкриті в ПАТ «УКРСОЦБАНК» (МФО 300023), за адресою: м. Київ, вул. Ковпака, 29.

Тож, слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані ними матеріали, приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26.09.2017 у справі № 755/15458/16-к, накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 (980 - UAH), який відкритий ТОВ «ЕКСІМ-БУД КОМПАНІ» (код за ) в ПАТ «УКРСОЦБАНК» (МФО 300023) (м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29), із зупиненням видаткових операцій по зазначеному рахунку за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати та зобов`язанням службових осіб вказаного банку зробити відмітку на постанові суду з даними про залишок грошових коштів на арештованому рахунку із зазначенням часу, дати та суми залишку грошових коштів на рахунку, та негайно надати відомості особі яка оголошує ухвалу про залишок грошових коштів на рахунку.

Передумовою арешту слугувала мета визначена п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Однак, згідно, ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Але, як встановлено слідчим суддею, з пояснень прокурора, особи, яка подала скаргу у рамках цього кримінального провадження власник майна не є підозрюваним, обвинуваченим, засудженим або юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження, як наслідок відсутні достатні підстави вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може застосувати до ТОВ «ЕКСІМ-БУД КОМПАНІ», як юридичної особи, захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Заходи кримінально-правового характеру до юридичної особи у порядку ст. 96-4 КК України не підлягають застосуванню так, як обставини визначені ст. 96-3 даного Кодексу відсутні.

Як наслідок, з підстав визначених п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, на думку слідчого судді, арешт є недоцільним.

Згідно ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Таким чином, клопотання заявника підлягає задоволенню, адже лише у даний спосіб буде забезпечено ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, а арешт скасуванню, оскільки, на цей час, власник даного майна при відсутності обставин визначених ч. 2 ст. 170 КПК України фактично позбавлений права користування приватною власністю, що є не припустимим.

А тому, у відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, як-то того, що вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року), адже будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98), оскільки у справі Бакланов проти Росії (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі Фрізен проти Росії (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним, а у справі Ізмайлов проти Росії (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити особистий і надмірний тягар для особи.
Таким чином, оскільки, у даному випадку, втручання у права заявника порушує "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, тобто становить особистий і надмірний тягар для особи, та виходячи з того, що, на цей час, захист його прав можливий тільки шляхом задоволення клопотання, бо тільки в такий спосіб є можливим усунути усі наслідки дії та відновити стан, який найімовірніше існував би, якби не було вчинено цю дію, а саме шляхом застосування єдино можливого шляху виправлення наслідків у такий спосіб, щоб відновити, наскільки це можливо, ситуацію, яка існувала до проведення такої дії, враховуючи, що ЄСПЛ у справі «П`єрсак проти Бельгії» (Piersack v. Belgium) (Article 50), Series A № 85, C. 16, зазначив, що він «виходитиме з того принципу, що заявник має бути, по можливості, повернений у становище, в якому він перебував, адже таким чином підкреслюється верховенство обов`язку відновлення status quo ante, а в рішенні від 31 жовтня 1995 року у справі «Папамічалопулос та інші проти Греції» (Papamichalopoulos and Others v. Greece) (стаття 50), Series A № 330-B, суд застосував принцип restitutio in integrum та вказав, що виправлення здійсненого повинне, по можливості, усунути усі наслідки дії та відновити стан, який найімовірніше існував би, якби не було вчинено цю дію та застосувати в цих цілях всі можливі шляхи такого виправлення наслідків у такий спосіб, щоб відновити, наскільки це можливо, ситуацію, яка існувала до порушення (див. рішення у справах «Маестрі проти Італії» [ВП] (Maestri v. Italy [ВП]), заява № 39748/98, п. 47, ECHR 2004-І; «Ассанідзе проти Грузії» [ВПl] (Assanidze v. Georgia [ВП]), заява № 71503/01, п. 198, ECHR 2004-ІІ; «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» [ВП] (), заява № 48787/99, п. 487, ECHR 2004-VII).
Керуючись Законом України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, ст. ст. 170, 174, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
Клопотання задовольнити.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26.09.2017 на безготівкові кошти, що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_2 , що належить ТОВ «ЕКСІМ-БУД КОМПАНІ» (), який відкрито в ПАТ «Універсал Банк» (МФО 322001) скасувати.

Виконання ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою для безумовного виконання на всій території України.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 13 год. 10 хв. 01.11.2017.

Слідчий суддя: ОСОБА_1