Справа № 182/2205/18
Провадження № 1-кс/0182/774/2018
У Х В А Л А
Іменем України
31.03.2018 року м. Нікополь
Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за кримінальним провадженням №0000071 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Придніпровське Нікопольського району, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, освіта вища, заміжньої, працюючої начальником Нікопольського міськрайонного виробничого відділу ДП «Центр державного земельного кадастру» Дніпропетровська регіональна філія, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 369-2 КК України,

за участю

прокурора ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 369-2 КК України, яке мотивоване наступним:

В ході проведення досудового розслідування, по кримінальному провадженню № 0002924 від 12.07.2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с.Придніпровське Нікопольського району, Дніпропетровської області, українці, громадянці України, освіта вища, заміжній, працюючій начальником Нікопольського міськрайонного виробничого відділу ДП «Центр державного земельного кадастру» Дніпропетровська регіональна філія, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій «28».03.2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст. 369-2, КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу №52-к від 01.06.2016 року, ОСОБА_4 була прийнята на посаду начальника Нікопольського міського виробничого відділу ДП «Центр державного земельного кадастру» Дніпропетровська регіональна філія з 02.06.2016 року (далі по тексту Відділ). Відповідно до довіреності №84 від 02.01.2018 року, виданої в.о. генерального директора ДП «Центр державного кадастру» (Підприємство), начальник Відділу ОСОБА_4 була уповноважена представляти інтереси Підприємства та діяти від його імені в межах предмету діяльності, визначеного Положенням про відділ, а саме: укладати та підписувати договори на суму до 100 000 грн. на виконання Відділом робіт у сфері землеустрою, топографо-геодезичної і картографічної діяльності, оцінки земель; представляти інтереси Підприємства в місцевих органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності, а також у взаємовідносинах із фізичними особами-підприємцями та фізичними особами з правом підписання, подання і отримання будь-яких листів, заяв, скарг, дозволів, погоджень та інших документів, пов`язаних із діяльністю Відділу; підписувати розроблену Відділом документацію із землеустрою, з оцінки земель. Акти виконаних робіт, акти приймання-передачі та інші документи відповідно до укладених договорів.

Згідно своєї посадової інструкції, затвердженої начальником Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» начальника Відділу ОСОБА_4 призначається і звільняється з посади начальником Дніпропетровської регіональної філії Центру ДЗК та вчиняє дії на підставі Довіреності, наданої генеральним директором ДП «Центр державного земельного кадастру» ( п.1.1).

Відповідно своєї посадової інструкції на начальника Відділу ОСОБА_4 покладені завдання та обов`язки: керувати діяльністю Відділу (п.2.1); укладає та підписує договори на проведення робіт із землеустрою, земле оціночних робіт та виконання топографо-геодезичних, картографічних робіт (п.2.5); надає консультаційні послуги (п.2.6); здійснює контроль та проводить перевірку документації (п.2.8); здійснює контроль за підготовкою відповідей на листи громадян та юридичних осіб (п.2.11).

Начальник Відділу ОСОБА_4 , керуючись в своїй діяльності ЗУ «Про землеустрій», Земельним кодексом, Статутом, своєю посадовою інструкцією, будучи службовою особою, маючи прямий умисел, керуючись корисливим мотивом, зловживаючи своїм службовим становищем, вимагала та одержала неправомірну вигоду для себе від представника за довіреністю ОСОБА_9 , який представляв інтереси ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, з вирішення питання щодо отримання позитивних дозволів (наказів) на розроблення трьох проектів землеустрою, щодо відведення земельних ділянок, загальною площею 6 га., розташованих на території Першотравенської сільської ради Нікопольського району, у власність для ведення вказаними особами особистого селянського господарства.

Згідно ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб. Згідно ст.118 п.6 Земельного кодексу України, Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність. Відповідно до п.7 ст.118 Земельного кодексу України орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 з метою одержання неправомірної вигоди для себе, маючи намір вплинути на посадових осіб Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області, повідомила ОСОБА_9 про те, що для вирішення питання з надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , останній має передати їй грошові кошти в сумі 2100 доларів США та водночас зазначила про те, що у разі ненадання вказаних коштів він не отримає позитивних висновків (наказів).

28.03.2018 року приблизно о 11:00 годині ОСОБА_9 зустрівся із ОСОБА_4 у службовому кабінеті №107 Відділу за адресою м.Нікополь вул.Шевченка,130, після чого ОСОБА_9 разом із ОСОБА_4 направились до кабінету № 106 зазначеного відділу, де ОСОБА_9 на вимогу ОСОБА_4 передав останній заздалегідь ідентифіковані грошові кошти в сумі 2100 доларів США (номіналом по 100 доларів США кожна, у кількості 21 штуки), які він мав при собі, для вирішення питання щодо отримання позитивних дозволів (наказів) на розроблення трьох проектів землеустрою, щодо відведення земельних ділянок.

Після отримання вказаних грошових коштів в якості неправомірної вигоди, ОСОБА_4 помістила їх до кишені своєї куртки, в якій вона була одягнена.

Отримавши таким чином зазначені грошові кошти в якості неправомірної вигоди, ОСОБА_4 довела реалізацію свого злочинного умислу до кінця.

В подальшому, в цей же день, в період з 11:05 до 12:21 годин, зазначені вище грошові кошти на загальну суму 2100 доларів США, були вилучені працівниками поліції в ході обшуку службового кабінету №107 начальника Відділу ОСОБА_4 .

Цими умисними діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 369-2 КК України одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Підозрювана ОСОБА_4 вчинила тяжкий злочин, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 8 років з конфіскацією майна.

Вина ОСОБА_4 в скоєних нею суспільно небезпечних діяннях повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями свідків; проведними общуками, долученими речовими доказами, іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 після вручення повідомлення про підозру може:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється;

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; а саме:

1) ОСОБА_4 у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вонапідозрюється може бути призначено покарання у виглядіпозбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна, що може спонукати її переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

2) ОСОБА_4 працюючи у ДП «Центр державного земельного кадастру» Дніпропетровська регіональна філія має доступ до документації, може знову вчинити злочинні дії, знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для кримінального провадження;

3) ОСОБА_4 вчинила тяжкий злочини ,що свідчить про злочинну спрямованість ОСОБА_4 .

4) ОСОБА_4 працює у трудовому колективі, більшість працівників якого допитані в якості свідків по вказаному провадженню, тому перебування її на волі може привести до зміни показань свідків внаслідок незаконного впливу на них ОСОБА_4 .

5) ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, може знищити, сховати та підробити первинні документи, що може завадити встановленню об`єктивної істини у провадженні.

Тому виникла наявна необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_4 строком на 60 діб.

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:

- застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити нею дій, передбачені п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України;

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, застави, домашнього арешту ОСОБА_4 може знову вчинити злочинні дії, знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення; покинути відомі слідству її можливі місця перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати його виконання;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_4 на поруки, що виключає передачу її на поруки;

Крім цього, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, їй може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Крім цього, слідчий просив суд врахувати те, що однією із найважливіших складових є максимально швидке формування повноцінного, вільного від корупції громадянського суспільства. Успішне розв`язання проблеми протидії корупції є пріоритетом держави, і оскільки Україна проголосила європейський вибір, особливої актуальності набуває досягнення відповідності між задекларованими цілями і повсякденною дійсністю. Світова спільнота розглядає корупцію на сучасному етапі як одну з найбільших загроз правопорядку, демократії, правам людини, чесності та соціальній справедливості, що заважає економічному розвитку та становить реальну загрозу моральним підвалинам суспільства. Принципово важливим є розуміння того, що корупція унеможливлює побудову громадянського суспільства.

Між тим, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 вчинила дане кримінальне правопорушення, усвідомлюючи наслідки скоєного нею кримінального правопорушення, що може спонукати її переховуватися від органів досудового розслідування;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;а також, щоб забезпечити належну поведінку підозрюваної ОСОБА_4 .

Прокурор підтримав клопотання, зазначив, що підозра є обґрунтованою, ризики , зазначені в клопотанні мають місце.

Обвинувачена заперечувала проти задоволенні клопотання.

Захисники заперечували проти клопотання слідчого та зазначили, що підозра слідчим не обґрунтована, ризики, зазначені в клопотанні нічим не мотивовані. Також захисниками ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заявлено, що згідно примітки до ст.369-2 КК України
Особами, уповноваженими на виконання функцій держави, є особи, визначені в пунктах 1-3 частини першої статті 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції". Однак, Закон України "Про засади запобігання і протидії корупції" втратив чинність. Тому, за думкою захисту, неможливо визначити суб`єкта злочину, передбаченого цією статтею Кримінального Кодексу України.

Захисники просили суд відмовити в обранні запобіжного заходу взагалі.

Вислухавши думку сторін, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 178 КПК України передбачено, що

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 183 КПК України визначено, що

--Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу,

Частиною четвертою Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014р., визнаний таким , що втратив чинність Закон України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Статтею 3 КК України визначено, що

1. Законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

2. Закони України про кримінальну відповідальність, прийняті після набрання чинності цим Кодексом, включаються до нього після набрання ними чинності.

3. Злочинність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

Закон України «Про запобігання корупції» набув чинності 01.01.2015р.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що суб`єкт, злочинного діяння злочину, передбаченого ст. 369-2 КК України є визначений.

Як вбачається з матеріалів клопотання, підозра ОСОБА_4 обґрунтовується протоколами допитів свідків, протоколами обшуків, речовими доказами.

За думкою слідчого судді, є наявні вагомі докази про вчинення підозрюваною ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні злочину, який у відповідності до вимого ст. 12 КК України відносить до категорії тяжких злочинів.

Вона страждає хронічним захворюванням нирок, має міцні соціальні зв`язки, а саме вона має сім`ю, хвору мати, постійне місце роботи, то б то має постійний заробіток і має постійне місце проживання. ОСОБА_4 раніше не судима, добре характеризується. Відомостей що до незадовільної репутації підозрюваної суду не надано.

ОСОБА_4 підозрюється в скоєнні одного злочину, інших повідомлень про підозру їй не оголошувалось, майнової шкоди її діями не спричинено.

Проте, за думкою суду, враховуючі, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в скоєнні тяжкого, корупційного злочину, є обґрунтована підозра що ОСОБА_4 може чинити тиск на свідків по провадженню з метою зміни ними своїх показань.

З огляду на вищенаведене, вважаю, що з метою запобігання зазначеному ризику є необхідність обрання запобіжного заходу стосовно підозрюваної ОСОБА_4 ..

Разом з тим, враховуючі що після звільнення підозрюваної після закінчення строку її затримання, вона продовжила приймати участь в судовому засіданні, вважаю, що ризик переховування підозрюваної від слідчого, прокурора та суду не доведений.

Також прокурором не доведені і інші ризики, заявлені ним при розгляді клопотання.

Враховуючі наявність встановленого слідчим суддею ризику тиску на свідків, наявність постійного місця проживання, наявність чоловіка, який зможе забезпечити умови перебування, для досягнення мети застосування запобіжного заходу, вважаю необхідним обрати підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, вважаю необхідним :

Покласти на ОСОБА_4 , обовязок зявлятися до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою

забов`язати ОСОБА_4 утримуватись від спілкування зі свідками по провадженню.

Строк дії ухвали 2 місяці.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй цілодобово залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_4 , обовязок зявлятися до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.

Забов`язати ОСОБА_4 утримуватись від спілкування зі свідками по провадженню.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській обл.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 31.05.2018 року.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий ОСОБА_3 , а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пяти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1