Провадження № 1-кп/761/179/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, у якому

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, у шлюбі не перебуває, з середньою освітою, працює охоронцем ГБК «Ленінградець», зареєстрований та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий,

обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186; ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,

у с т а н о в и в :
Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням гр. ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186; ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

До обвинуваченого застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії відповідної ухвали закінчується 25.06.2017.

Зазначена обставина у силу ч. 3 ст. 331 КПК України вимагає від суду вирішення питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи зазначені вимоги КПК, суд поставив на обговорення питання щодо наявності підстав для подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Прокурор наполягала на продовженні строку тримання обвинуваченого під вартою, обґрунтовуючи свою позицію наявністю ризиків неправомірної процесуальної поведінки ОСОБА_5 . На переконання прокурора, значними є ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілихта свідків у цьому провадженні, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Захисник та обвинувачений заперечували проти тримання обвинуваченого під вартою, оскільки, як вважає сторона захисту, належну процесуальну поведінку може забезпечити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про таке.
Частиною 1 статті 194 КПК на суд під час вирішення питання щодо застосування та продовження дії запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, на які вказує прокурор;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи, що питання доцільності тримання під вартною вирішується у кримінальному провадженні під час судового розгляду, суд не дає оцінки обґрунтованості підозри, оскільки така оцінка має бути надана за наслідками дослідження усіх доказів сторони обвинувачення та сторони захисту.

Відповідно до положень КПК підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також неможливість завершення судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з раніше прийнятою ухвалою суду ризиком неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого визнана можливість вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання щодо існування на цей час зазначеного ризику, суд відмічає, що, виходячи з обставин вчинення інкримінованих ОСОБА_5 діянь, не виключається ймовірність того, що обвинувачений у разі зміни щодо нього запобіжного заходу вдасться до злочинної поведінки.

Також реально існуючим є ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків, які на теперішній час судом не допитані.

Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, приводять суд до переконання про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу на менш суворий.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 по 04 серпня 2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1