ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/3458/17
Провадження № 1-в/210/300/17

"22" вересня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представник КВК-80 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції між Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу та ДУ «Криворізькою виправною колонією (№ 80)», клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком від 22.12.2015 року П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.3, 71 ч.1 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-

ВСТАНОВИВ:
До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Прокурор, заперечував щодо задоволення клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, пославшись на те, що засуджений має стягнення.

Представник колонії просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки засуджений не став на шлях виправлення, та має догану.

Засуджений просив задовольнити клопотання.

Суд, вислухавши думку прокурора, засудженого, вивчивши надані матеріали особової справи дійшов наступних висновків

Вимогами ч.2 ст.67, ч.2 ст.103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як слідує зі змісту кримінального закону та постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст. 82 КК України є те, що він став на шлях виправлення. Про вказане може свідчити його поведінка і ставлення до праці.

Суд звертає увагу, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого відповідно до ст. 9 КВК України

В ході судового засідання відомості щодо того, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення матеріалами та документами особової справи не підтверджено, в матеріалах особової справи наявні відомості про те, що засуджений має непогашене стягнення у вигляді догани, заохочення відсутні.

Дані факти не можуть свідчити, що засуджений став на шлях виправлення. Інших даних на підтвердження вказаного факту засуджений ОСОБА_5 не навів та не надав при розгляді клопотання.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Проте, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що процес виправлення ОСОБА_5 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу, що аналізуючи дані про поведінку засудженого та ставлення його праці за весь період відбування покарання, який має непогашене стягнення, відсутні заохочення, вважає заміну невідбутої частини покарання більш м`яким передчасним.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку суду, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, більш ніж на 2 роки, з огляду на тяжкість злочину, скоєного ОСОБА_5 , не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви засудженого необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,- відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляції до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: ОСОБА_1