Справа № 191/2670/17
Провадження № 1-кп/191/338/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001444 від 25 липня 2017 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, із неповною середньою освітою, непрацюючого, військовозобов`язаного, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за участю в судовому розгляді: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
08 липня 2017 року, близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходився за місцем свого спільного з ОСОБА_5 проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, яке належить ОСОБА_5 . Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_3 , побачив на столі в одній із кімнат системний блок від стаціонарного комп`ютеру марки «Emachines EL 1370» чорного кольору. Маючи раптово виниклий намір на умисне, таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що ОСОБА_5 вийшла із квартири, а його протиправні незаконні дії залишаться непомітними, умисно, з корисливих мотивів на свою користь, зі столу викрав «Emachines EL 1370» чорного кольору, після чого з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, яким розпорядився на власний розсуд. Згідно висновку товарознавчої експертизи №60/07 від 28 липня 2017 року вартість викраденого системного блоку «Emachines EL 1370» чорного кольору склала 2211 грн. 00 копійок. Таким чином, ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 2211 грн. 00 копійок.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав, та пояснив, що дійсно викладені вище обставини мали місце 08.07.2017 року, зазначивши, що на стадії досудового розслідування відшкодував потерпілій матеріальний збиток. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла у судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим проживає разом в цивільному шлюбі, претензій матеріального характеру до нього не має, завданий матеріальний збиток відшкодовано їй на стадії досудового розслідування, їй повернули викрадене майно. Просить не призначати суворе покарання.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачений ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5 не заперечували проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, відтак, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями потерпілої, обвинуваченого, наданими ними безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_3 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до середнього ступеню тяжкості, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До пом`якшуючих обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно зі ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням обставин справи та обставин, що характеризують обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції останнього від суспільства та відбування призначеного покарання, вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та попередження інших правопорушень є призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт.

Відповідно до ст.85 Кримінального кодексу України, зазначено, що на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

В ч.2 ст.3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Згідно п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільняється від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особа, визнана винною у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким чи особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, не позбавлена батьківських прав, яка на день набрання чинності цим Законом має дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Стаття 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає, що виконання цього Закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Стаття 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає, що дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Судом встановлено, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.185 КК України до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», вказане кримінальне правопорушення згідно ст.12 Кримінального кодексу України належить до злочину середньої тяжкості. ОСОБА_3 на день набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 року» має на утриманні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому не виповнилося 18 років.

Прокурор та обвинувачений просили у судовому засіданні застосувати до обвинуваченого ЗУ «Про амністію у 2016 році». За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_3 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає повному звільненню від призначеного покарання, при цьому суд роз`яснив обвинуваченому наслідки застосування амністії.

Відповідно до положень ч.3,ч.5, п.7, ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

Речові докази: системний блок марки «Emachines EL 1370» чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання відповідно до Постанови про долучення до кримінального провадження речових доказів (а.с. 32) повернути власнику ОСОБА_5 .

Цивільний позов та розмір витрат на залучення експерта у даному кримінальному провадженні, не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк двісті сорок (240) годин.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» повністю звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання.

Речові докази: системний блок марки «Emachines EL 1370» чорного кольору - повернути власнику ОСОБА_5 .

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_3 , не обирався.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1