Справа № 453/305/18
№ провадження 1-кп/453/69/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2018 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Сколе Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ямельниця, Сколівського району Львівської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із середньою освітою, розлученої, має на утриманні дочок ОСОБА_6 , 2003 року народження, та ОСОБА_7 , 2011 року народження, працюючої прибиральницею службових приміщень Сколівського РЕМ, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 07 березня 2018 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, знаходячись на робочому місці в Сколівському РЕМ, що у м. Сколе по вул. Чайківського, 11, Львівської області, на сходах, які ведуть на третій поверх, зустріла ОСОБА_5 . В цей час між ними, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 схопила ОСОБА_5 лівою рукою за волосся з правої сторони, та діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, з прикладанням значної сили, потягла її, внаслідок чого потерпіла вдарилась головою об стіну. Згідно висновку експерта № 28 від 12 березня 2018 року ОСОБА_4 своїми умисними діями спричинила ОСОБА_5 струс головного мозку, що є легким тілесним ушкодженням, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , після роз`яснення їй змісту ч.3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченої, вину визнала повністю, щиро розкаялась та пояснила, що дійсно 07 березня 2018 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, перебувала на робочому місці в Сколівському РЕМ, що у м. Сколе по вул. Чайківського, 11, Львівської області, на сходах, які ведуть на третій поверх. В цей час зустріла ОСОБА_5 і між ними, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, в ході якого вона схопила ОСОБА_5 лівою рукою за волосся з правої сторони та умисно, з прикладанням значної сили, потягла її, внаслідок чого потерпіла вдарилась головою об стіну. Щиро розкаялась у скоєному, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, визнала повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їй положення ч.3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення її у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження в частині характеризуючих матеріалів, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 у умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я - вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 125 КК України, оскільки вона умисно заподіяла потерпілій легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обтяжуючих вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Пом`якшуючою вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вбачає її щире каяття у скоєному, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

При визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимма, а також той факт, що вона повністю визнала свою вину та щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні. Суд враховує і те, що обвинувачена має на утриманні двоє малолітніх дітей.

З урахуванням наведених обставин, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч.2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у вигляді 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень штрафу в дохід держави.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Сколівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Сколівського
районного суду Львівської області ОСОБА_8