АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1714/17 Справа № 198/361/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000069 за апеляційними скаргами прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2017 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Юр`ївка Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 09 червня 2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. ч. 2 і 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 3 роки з покладанням обов`язків,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеність вини у скоєні злочинів та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, зарахувавши ОСОБА_8 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону № 838-VIII) у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 29 травня 2017 року по 20 червня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а також виключити з мотивувальної частини вироку посилання на рецидив злочинів як обставину, що обтяжує покарання, в іншій частині вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував Закон України за № 2046-VIII від 18 травня 2017 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», в якому зазначено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день, та який набрав законної сили 21 червня 2017 року у зв`язку з чим, суд помилково вказав на 21 червня 2017 року включно, як дату, по яку розраховується один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Посилається на те, що суд безпідставно врахував обставину, що обтяжує покарання обвинуваченому рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто рецидив злочину утворює одночасно й повторність, який передбачений у частині 2 статті 185 КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, у зв`язку з чим рецидив злочинів не можна ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить змінити вирок в частині призначеного покарання, призначивши йому більш м`яке покарання.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції проігнорував його клопотання про направлення запиту щодо його стану здоров`я та призначаючи покарання не врахував його захворювання.
Вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2017 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, 12 січня 2017 року о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , де таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав з території вказаного домоволодіння велосипед марки «Україна», вартістю 1 000 гривень, який належить ОСОБА_9 , та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.

Окрім того, 07 березня 2017 року о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_8 перебував на території домоволодіння АДРЕСА_3 , де таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав трубу алюмінієву довжиною 5 м, діаметром 20 см, вартістю 8 858 гривень, яка належить ОСОБА_10 , та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Також 15 березня 2017 року о 01 години 00 хвилин ОСОБА_8 перебував у будинку АДРЕСА_4 , де таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав гроші ОСОБА_11 у сумі 300 гривень, та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого просила відмовити, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, апеляційну скаргу прокурора просили залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого не підлягають задоволенню з таких підстав.
У відповідності до вимог ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційних скаргах прокурора та обвинуваченого не оспорюється.
Разом з тим, в суді апеляційної інстанції обвинувачений надав пояснення про те, що вину у вчиненні епізодів злочинної діяльності щодо потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 він взяв на себе під тиском правоохоронних органів. Колегія суддів не може взяти до уваги такі пояснення, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції підтвердив, що таких заяв він ні під час досудового розслідування, ні в суді першої інстанції не надавав, відсутні такі доводи і в апеляційній скарзі обвинуваченого, тому відповідно до ч.3 ст.404 КПК України відсутні підстави для дослідження в суді апеляційної інстанції обставин, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції і про які повинно було бути відомо обвинуваченому, у разі наявності таких обставин, ще на час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції. У вироку суду доведення вини у вчиненні злочинів ОСОБА_8 підтверджено дослідженими доказами, а саме: по епізоду крадіжки майна ОСОБА_9 . 12.01.2017 року показами потерпілого ОСОБА_9 про те, що 12.01.2017 року близько 22:00 годин побачив за місцем його мешкання ОСОБА_8 , котрого вигнав за межі двору, пізніше виявив крадіжку велосипеда марки «Україна», показами свідка ОСОБА_12 про те, що 12 січня 2017 року близько 22:30 годин вона придбала у ОСОБА_8 велосипед марки «Україна» блакитного кольору, зазначене майно в подальшому передала працівникам поліції; протоколом огляду від 18.04.2017 року (т.2 а.м.к.п.64-66), відповідно до якого велосипед марки «Україна» (наданий працівникам поліції свідком ОСОБА_12 , придбаний нею у ОСОБА_8 ) має синьо-блакитний колір; протоколом пред`явлення речей для впізнання від 18.04.2017 року (т.2 а.м.к.п.76-80), згідно з яким потерпілий ОСОБА_9 впізнав велосипед марки «Україна», що був викрадений у нього; протоколом проведення слідчого експерименту від 17.05.2017 року (т.2 а.м.к.п.148-159), під час котрого ОСОБА_8 на місці показав, як 12.01.2017 року близько 22:00 годин з подвір`я будинку АДРЕСА_2 вчинив крадіжку велосипеда марки «Україна»; висновком судової товарознавчої експертизи №1194 від 21.04.2017 року (т.2 а.м.к.п.86-90), згідно з яким ринкова вартість велосипеда марки«Україна», станом на 12.01.2017 року, складала 1000 гривень; по епізоду крадіжки майна ОСОБА_10 07.03.2017 року протоколом про прийняття заяви про вчинення крадіжки(т.2 а.м.к.п.9) труби алюмінієвої, що належить ОСОБА_10 ; протоколом огляду від 15.03.2017 року (т.2 а.м.к.п.11), згідно з яким на прибудинковій території будинку АДРЕСА_3 в ґрунті мається слід від предмету, котрий раніше там зберігався, довжиною близько 6 м.; протоколом проведення слідчого експерименту від 17.05.2017 року (т.2 а.м.к.п.148-159), під час якого ОСОБА_8 на місці показав як 07.03.2017 року викрав трубу алюмінієву, котра зберігалася біля будинку АДРЕСА_3 та належала ОСОБА_10 ; висновком судової товарознавчої експертизи №1194 від 21.04.2017 року (т.2 а.м.к.п.86-90), згідно з яким ринкова вартість одного погонного метру труби алюмінієвої діаметром 20 см, станом на 07.03.2017 року, становить 1771,60 гривень, також в суді апеляційної інстанції з`ясовано, що потерпілим було подано заяву про відсутність претензій до обвинуваченого, оскільки ним відшкодовано шкоду; по епізоду крадіжки майна ОСОБА_11 15.03.2017 року- показами свідка ОСОБА_13 , якому ОСОБА_8 повідомив, що узяв кошти потерпілого; протоколом проведення слідчого експерименту від 17.05.2017 року (т.2 а.м.к.п.148-159), під час якого ОСОБА_8 на місці показав, як 15.03.2017 року, перебуваючи у будинку АДРЕСА_4 , викрав з кишені куртки ОСОБА_11 гроші у сумі 300 гривень.

Отже, у вироку суду обґрунтовано зазначено про підтвердження доказами доведення вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо порушення права на захист не заслуговують на увагу, оскільки його інтереси захищав в суді першої інстанції захисник.

Твердження обвинуваченого щодо ігнорування суду та невизнання обставиною, що пом`якшує покарання, стану його здоров`я, є необґрунтованими. Так, колегією суддів перевірено відомості щодо стану здоров`я обвинуваченого, який відповідно до наданої довідки хоча і має перелом нижньої щелепи, однак зазначену травму отримав не у зв`язку із інкримінованими йому злочинами, має задовільний стан здоров`я, утримуватись в установі виконання покарань може, що не впливає на висновки суду при призначенні ОСОБА_8 покарання.

Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Як витікає з вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, то судом першої інстанції були в повній мірі дотримані вимоги вказаних статей кримінального закону, враховані: ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Так, ОСОБА_8 скоїв злочини, які згідно ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості, за колишнім місцем проживання характеризується посередньо, відповідно до висновку судово-психіатрічної експертизи №115 від 16.05.2017 року ОСОБА_8 осудний, раніше судимий. Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнав рецидив злочинів, а обставиною, що пом`якшує покарання- щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому ОСОБА_10 . Також судом врахована досудова доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, відповідно до якої ризик небезпеки ОСОБА_8 як для суспільства, так і для окремих осіб високий, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення дуже високий. Тому суд першої інстанції зробив правильний висновок, що з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, особи винного, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідно призначити покарання ОСОБА_8 в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі. Також суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе лише у місцях позбавлення волі, оскільки ОСОБА_8 , маючи не зняту і не погашену судимість, знову скоїв ряд умисних кримінальних правопорушень у період іспитового строку. З урахуванням викладеного, підстав для застосування до ОСОБА_8 положень ст.ст. 69, 75 КК України не встановлено, з чим погоджується колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного визначення судом першої інстанції періоду попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_8 , якому на підставі абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування призначеного покарання перебування його під вартою з 29.05.2017 року по 21.06.2017 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, не можуть бути задоволені шляхом зміни вироку, оскільки прокурор просить погіршити становище обвинуваченого, що можливо відповідно до ст.420 КПК України лише шляхом постановлення вироку.

Також відсутні підстави для виключення з мотивувальної частини вироку суду посилання на рецидив злочинів як на обставину, що обтяжує покарання, оскільки ОСОБА_8 раніше був засуджений за ч. 3 ст. 297 КК України, судимість не знята і не погашена, кваліфікація його дій за ознакою повторності не пов`язана із наявністю у нього судимості за ч. 3 ст. 297 КК України.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та прокурора, а тому вирок суду має бути залишений без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2017 року залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2017 року залишити без задоволення.
Вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2017 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, що тримається під вартою з моменту отримання копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4