Справа № 0306/436/2011
Провадження № 1-в/159/178/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ковель заяву ОСОБА_4 про зняття арешту з майна, накладеного в кримінальній справі №1/0306/436/11 (провадження №1/0306/19/12) про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст.367 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , як власник майна земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0556, площею 2340 кв.м., яка розташована в селі Дубове Ковельського району Волинської області і на яку 04.01.2011 року постановою слідчого Волинської міжрайонної природоохоронної прокуратури було накладено арешт у ході досудового розслідування кримінальної справи №51-016-10 (судовий номер справи №1/0306/436/11) про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст.367 КК України, звернулась до суду з даною заявою про зняття такого арешту. Подана заява мотивована тим, що вище згадана земельна ділянка є особистою власністю заявника і на даний час вона має намір її відчуджити, однак, обмежена в реалізації такого свого права у зв`язку з тим, що при постановленні вироку у вище згаданій кримінальній справі щодо ОСОБА_5 судом не було вирішено питання про зняття арешту з такої земельної ділянки. Вказує, що зверталась до суду з цивільним позовом про зняття арешту з такого майна, однак, провадження у цивільній справі було закрито та роз`яснено право позивачу на звернення до суду з заявою про зняття такого арешту з майна в межах кримінальної справи, в якій такий арешт було накладено. З покликанням на норми ст.ст.126,324,409,411 КПК України в редакції 1960 року та на п.9 розділу ХІ Перехідних положень діючого КПК України звернулась до суду з даною заявою.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_4 та зняття арешту з майна останньої.

Заявник ОСОБА_4 та засуджений ОСОБА_5 , якого було звільнено від відбування покарання на підставі акту амністії, у судове засідання не з`явились, подавши, кожен, зокрема, заяву про проведення судового розгляду заяви про зняття арешту з майна в їх відсутності.

Суд, заслухавши думку прокурора та вивчивши матеріали кримінальної справи №51-016-10 (судовий номер справи №1/0306/436/11), задовольняє подану заяву з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи №51-016-10 (судовий номер справи №1/0306/436/11), в ході досудового розслідування за постановою слідчого Волинської міжрайонної природоохоронної прокуратури ОСОБА_6 від 04.01.2011 року в порядку ст.126 КПК України (в редакції 1960 року) було накладено арешт на належну ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0556, площею 2340 кв.м., яка розташована в селі Дубове Ковельського району Волинської області(а.с.69,70-72). Згідно Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчудження об`єктів нерухомого майна від 06.01.2011 року №2993965 таке обтяження на належну заявнику вище згадану земельну ділянку було зареєстровано у Єдиному реєстрі заборон відчуджень майна (а.с.81).

Згідно обвинувального висновку в кримінальній справі №51-016-10 (судовий номер справи №1/0306/436/11) до суду було направлено обвинувальний висновок про обвинувачення ОСОБА_5 за ст.367 ч.2 КК України (а.с.264-277). Щодо інших осіб, зокрема, і щодо заявниці, обвинувальний висновок до суду направлявся.

Як убачається з вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.01.2012 року, ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України та призначено відповідне покарання, від відбування якого ОСОБА_5 було звільнено на підставі акту амністії (а.с.289-290). При цьому, додаткового виду покарання у виді конфіскації майна до засудженого не було застосовано, цивільного позову в межах згаданої кримінальної справи також не було заявлено.

Разом з тим, при постановленні згаданого вироку судом не було вирішено питання про зняття арешту з належної заявнику земельної ділянки, який було накладено відповідно до положень ст.126 КПК України в редакції 1960 року, якою регулювався порядок забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.8 ст.324 КПК України в редакції 1960 року, постановляючи вирок, суд повинен вирішити, у тому числі, питання про те, що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Ураховуючи те, що згадане питання підлягало вирішенню, однак, не було вирішено судом під час постановлення вироку, таке питання підлягає вирішенню за відповідною заявою ОСОБА_4 .

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до положень п.14 ч.1 ст.537, п.4 ч.2 ст.539 КПК України, дане клопотання підлягає вирішенню судом, який постановив вирок у справі.

Згідно ч.1 ст.409 КПК України (в редакції 1960 року) питання про усякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вироку. Згідно ч.1 ст.411 КПК України (в редакції 1960 року) питання пов`язані з виконанням вироку, вирішуються судом у судовому засіданні з участю прокурора.

При розгляді поданої ОСОБА_4 заяви суд враховує те, що вище згадана земельна ділянка належить на праві приватної власності заявнику, - що об`єктивно підтверджено Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку від 16.01.2008 року №ЯД 293162 (а.с.13), а також враховує те, що передбачені нормами КПК України в редакції 1960 року, який діяв на час постановлення судом вироку у згаданій кримінальній справі, заходи конфіскація чи звернення стягнення на майно в порядку забезпечення цивільного позову, - судом застосовано не було. Разом з тим, судом не було вирішено і питання про зняття арешту з згаданої земельної ділянки, хоча таке питання повинно було бути вирішено під час постановлення вироку суду.

Крім того, як убачається з ухвали Ковельського міськрайонного суду від 31.01.2012 року, судом було залишено без розгляду позовну заяву Волинського міжрайонного природоохоронного прокурора, заявлений ним в інтересах держави в особі Ковельської райдержадміністрації до ОСОБА_4 позов про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 16.01.2008 року серії №ЯД 293162 і підставою цього було прийняття 27.12.2011 року рішення Волинською облдержадміністрацією №8/30 «Про встановлення меж населених пунктів», згідно якого земельна ділянка ОСОБА_4 була введена, серед інших, до меж населеного пункту Дубівської сільської ради, і цільове призначення такої земельної ділянки було визначено для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд(а.с.11-12).

Згідно ухвали Ковельського міськрайонного суду від 23.10.2017 року провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до прокуратури Волинської області про звільнення майна з-під арешту було закрито та роз`яснено право позивача на звернення до суду за захистом своїх прав у порядку КПК України.(а.с.15-16).

Подальше перебування належного заявнику майна під обтяженням порушує право власності ОСОБА_4 в частині розпорядження таким майном і таке її право підлягає відновленню шляхом зняття арешту з вище згаданої земельної ділянки.

Разом з тим, питання про скасування запису про обтяження на вище згадану земельну ділянку в Єдиному реєстрі заборон відчудження об`єктів не підлягає вирішенню в порядку КПК України, оскільки скасування судом арешту з майна є підставою для скасування і відповідного запису про обтяження такого майна в Єдиному реєстрі заборон відчудження об`єктів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.369-372,395,537,539 КПК України, пунктом 9 Перехідних положень КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Заяву ОСОБА_4 задовольнити.

Зняти арешт з належної ОСОБА_4 , - відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 16.01.2008 року №ЯД 293162, - земельної ділянки, кадастровий номер якої :04:002:0556, площею 2340 кв.м., розташованої в селі Дубове Ковельського району Волинської області, який було накладено 04.01.2011 року за постановою слідчого Волинської міжрайонної природоохоронної прокуратури у ході досудового розслідування кримінальної справи №51-016-10 (судовий номер справи №1/0306/436/11) про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст.367 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

ГоловуючаОСОБА_1