Справа № 646/9704/16-к
№ провадження 1-кс/646/36/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.08.2017 року м.Харків
Слідчий судця Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанови старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 29 березня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 11 березня 2015 року,

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернулась до суду із зазначеною скаргою на постанови слідчого про закриття кримінального провадження та про відмову у визнанні потерпілою, мотивуючи скаргу тим, що вважає ці постанови передчасними, так як слідчим досудове розслідування проведено неповно та не об`єктивно. Тому ОСОБА_3 просила скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження та постанову про відмову у визнанні потерпілою, яку прийнято до надання їй можливості надати докази на підтвердження своєї позиції.

ОСОБА_3 звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд скарги у її відсутність.

Слідчий і прокурор, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали справи за скаргою, приходить до наступного.

Достовірно встановлено, що в провадженні другого слідчого відділу прокуратури Харківської області знаходилось кримінальне провадження № 0000159 від 11 березня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, за заявою ОСОБА_3 щодо викрадення її медичної документації із ХОБСМЕ.

За результатами досудового розслідування старший слідчий другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 дійшов висновку про відсутність в діях службових осіб Дзержинського ОП ГУНП в Харківській області ознак складу кримінального правопорушень, передбачених ч.1 ст. 367 КК України і 29 березня 2016 року виніс постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, цим вимогам постанова слідчого про закриття кримінального провадження не відповідає.

Так, у постанові про закриття кримінального провадження зазначено про акт ХОБСМЕ від 08 серпня 2011 року, начебто отриманий в ХОБСМЕ співробітником Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС в Харківській області ОСОБА_5 21 січня 2013 року, але подія ДТП сталася 24 листопада 2011 року, тобто дата акта зазначена хибно. Крім того, акти на аркушах 52-55 матеріалів кримінального провадження не стосуються предмета розслідування.

В показах на допиті ОСОБА_5 зазначив, що 21 січня 2013 року він отримав в ХОБСМЕ значну кількість документів. Але слідством не встановлено, які документи отримав ОСОБА_5 21 січня 2013 року в ХОБСМЕ, чи їх була значна кількість, в копії журналу ХОБСМЕ таку документацію не зазначено. Також ОСОБА_5 зазначає, що він не отримував документації ОСОБА_3 , але це не відповідає дійсності, оскільки його розпис міститься у графі отримання документів ОСОБА_3 .

Покази працівника канцелярії Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Бобро (а.с.60) містять протиріччя, оскільки спочатку вона зазначає, що у січні 2013 року ніяких документів ОСОБА_5 до канцелярії не передавав, у тому числі документів щодо ОСОБА_3 , а потім зазначає, що пам`ятає, що якісь документи їй ОСОБА_5 передавав, але які не пам`ятає. Слідчим ці протиріччя не усунуті, оскільки матеріали кримінального провадження не містять інформації щодо витребування копій аркушів журналу вхідної кореспонденції Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області за січень 2013 року та перевірку руху медичної документації ОСОБА_3 після отримання документації ОСОБА_5 в ХОБСМЕ. Крім того, слідчий в оскаржуваній постанові викривив покази Бобро, оскільки виклав їх так, що начебто документи до неї у канцелярію у січні 2013 року від ОСОБА_5 не надавалися.

Таким чином, у розслідуванні допущено значну тяганину із встановлення руху документації ОСОБА_3 після отримання ОСОБА_5 21 січня 2013 року.

Крім того, зазначений слідчим факт, що медична документація ОСОБА_3 разом з актом була помилково покладена до комірки із документами Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, не знімає відповідальності за подальше неповернення документації до ХОБСМЕ, її зникнення, але слідчим не встановлено, хто у цьому винен працівник ОСОБА_5 , або працівники канцелярії Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, тобто слідчим не виконано вимоги ст.2 КПК України щодо встановлення винних.

Також в постанові про закриття кримінального провадження зазначено, що начебто втрачена документація відновлена, але слідчий не зазначає із яких документів складалася ця документація, та матеріали кримінального провадження не містять інформації про відновлення цих документів. Як зазначено у заяві ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення, серед зниклих документів була амбулаторна карта ОСОБА_3 , подана нею у оригіналі особисто до ХОБСМЕ для встановлення середньої тяжкості пошкоджень здоров`я у ДТП, ця амбулаторна карта їй не повернута та відновити її у разі втрати неможливо. Інформація щодо місцезнаходження амбулаторної карти, або її відновлення у постанові про закриття кримінального провадження відсутня. Тобто слідчий виклав у постанові про закриття кримінального провадження неправдиву інформацію щодо відновлення документів

Як зазначає слідчий в постанові про закриття кримінального провадження, судово-психологічну експертизу не проведено, оскільки лише судом може бути встановлена вина особи у вчиненні неправомірного діяння, яке спричинило страждання потерпілому. Але встановлення такої особи та передача справи у суд є обов`язком слідчого, який не виконано, незважаючи на те, що медична документація ОСОБА_3 , яку отримав ОСОБА_5 із ХОБСМЕ, не знайдена, а у зв`язку із відсутністю амбулаторної карти стало неможливим проведення повторної експертизи.

Слід зазначити, що питання, зазначені у постанові про проведення судово-психологічної експертизи, містять загальні посилання на обставини психотравматичної ситуації, у якій опинилася ОСОБА_3 у зв`язку із зникненням її медичної документації, у тому числі оригіналу амбулаторної карти, поданої для проведення повторної експертизи, тому ці питання підлягали розгляду експертом.

ОСОБА_3 допитана у якості потерпілої, тому згідно п.6 ч.2 ст.242 КПК України слідчий зобов`язаний саме у рамках досудового розслідування звернутися до експерта для встановлення нематеріальної шкоди, якою є моральна шкода.

Оскільки медична документація, у тому числі амбулаторна карта ОСОБА_3 в оригіналі, зникла та не відновлена, то згідно ст.2 КПК України слідчий зобов`язаний встановити осіб, до яких попала ця документація і які не повернули її до ХОБСМЕ.

Щодо постанови про відмову у визнанні потерпілою, слідчий суддя зазначає, що така під час слідства не виносилася.

Вказані обставини свідчать про неповноту досудового розслідування.

З огляду на наведене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження винесена із порушеннями вимог кримінального процесуального закону, тому підлягає скасуванню з метою відновлення досудового розслідування.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 303-307 КПК України, слідчий судця

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 29 березня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 11 березня 2015 року - скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути слідчому для продовження досудового розслідування, в ході якого необхідно усунути неповному досудового розслідування та недоліки, викладені у мотивувальній частині даної ухвали. Також суд зобов`язує орган слідства надати суду звіт про виконання даного судового рішення.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1