справа № 278/2047/14-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2014 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянув кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Озерне Житомирського району Житомирської області, громадянина України, освіта середня, не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , раніше судимий:
--25 листопада 2013 року за ч. 3 ст. 185, ст. ст. 75, 76 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
--7 травня 2014 року за ч. 2 ст. 186, ст. ст. 104, 75, 76, ч. 4 ст. 70 КК України до 4-х років 3-х місяців позбавлення волі, іспитовий строк 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України КК України, --
ОСОБА_6 будучи особою раніше неодноразово судимою за вчинення умисних та корисливих злочинів, і будучи засудженим до покарання пов`язаного з позбавленням волі, однак двічі з іспитовим строком, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а знову обвинувачується у вчинення умисного, корисливого та тяжкого злочину, що мав місце за наступних обставин.
21 березня 2014 року, близько до 16 години 30 хвилин, незаконно, таємно та повторно заволодів транспортним засобом мопедом марки "SABUR" моделі "XY 50 QT" реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", який знаходився біля будинку № 218 дачного кооперативу "ТРУДІВНИК" поблизу с. Пряжів Житомирського району Житомирської області і викраденим транспортним засобом розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 шкоди на загальну суму 2 932 гривні.
В ході розгляду справи обвинувачений свою вину визнав частково, зазначивши, що дану крадіжку скоїв не сам. Покатавшись на мопеді обвинувачений його залишив біля магазину.
Крім показань обвинуваченого, в судовому засіданні були досліджені наступні докази:
--показання свідка ОСОБА_8 , який зазначив наступне. 21 березня 2014 року, обвинувачений запропонував йому заволодіти мопедом. Свідок відмовився і пішов. В подальшому свідок побачив ОСОБА_6 , який їхав на мопеді, який, як дізнався пізніше було викрадено обвинуваченим;
--показання свідка ОСОБА_9 , який повідомив наступне. В березні місяці 2014 року бачив обвинуваченого на іншому мопеді, ніж той, що належить обвинуваченому. Пізніше дізнався, що даний було викрадено обвинуваченим;
--показання свідка ОСОБА_10 , яка пояснила наступне. В березні 2014 року зі слів ОСОБА_9 дізналась, що обвинувачений їздив на якомусь мопеді. Кому він належить свідок не знає;
--протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21 березня 2014 року (а.с.4). Даним документом зафіксовано повідомлення потерпілого про викрадення в нього належного йому і зазначеного вище мопеда та що знаходився біля дачного будинку в садовому товаристві "ТРУДІВНИК";
--протокол огляду місця події від 21 березня 2014 року (а.с. 5 - 7), в ході якого, в присутності потерпілого, було оглянуто територію дачного будинку АДРЕСА_2 , тобто місця звідки зник належний потерпілому транспортний засіб;
--реєстраційний документ на мопед марки "SABUR" моделі "XY 50 QT" реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", належний потерпілому ОСОБА_7 (а.с.15);
--протокол огляду місця події від 22 березня 2014 року (а.с.23-27) в ході якого було виявлено в садовому товаристві "ТРУДІВНИК" та вилучено мопед марки "SABUR" моделі "XY 50 QT" реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", належний потерпілому ОСОБА_7 ;
--акт судово-психіатричного експерта № 167-2014 від 8 квітня 2014 року, яким встановлено, що обвинувачений міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час проведення експертизи і по своєму психічному стану не потребує в застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру (а.с.112-114).
Проаналізував зазначені докази у сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні протиправного діяння передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і суд погоджується із кваліфікацією досудового слідства таких дій обвинуваченого, як незаконне заволодіння транспортним засобом, належним потерпілому ОСОБА_7 , вчиненому повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних та корисливих злочинів, двічі вчиняв злочини під час іспитового строку, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність обставини, що пом`якшує покарання, такої як вчинення діяння особою неповнолітнім.
Таким чином, враховуючи зазначене, суд вирішує призначити покарання передбачене санкцією частини статті інкримінованого діяння з реальним позбавленням волі, лише якого, на думку суду, буде достатньо для попередження вчинення нових злочинів та перевиховання обвинуваченого.
Крім цього, враховуючи, що обвинувачений вчинив нове протиправне діяння після постановлення вироку підлягають до застосування положення ч. 1 ст. 71 КК України.
Суд не погоджується із доводами прокурора щодо необхідності призначення покарання на підставі ст. 69 КК України. Правових підстав для призначення покарання із застосуванням зазначеної норми судом не встановлено, адже вимагається наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого діяння. Судом встановлено і як зазначено вище лише одну обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого.
Суд не погоджується і з доводами захисника, щодо необхідності призначення обвинуваченому іспитового строку, адже дане повністю суперечить нормам ст. 65 КК України щодо мети покарання.
Цивільний позов по справі не заявлено. Процесуальні витрати у справі складають 589,68 гривень за проведення експертиз (196,56 гривень дактилоскопічне, 393,12 гривень авто-товарознавче), які підлягають до стягнення із засудженого.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, --
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі положень ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного даним вироком частково приєднати покарання за вироком від 7 травня 2014 року і остаточне покарання визначити як п`ять років три місяці позбавлення волі.
Обрати засудженому ОСОБА_6 запобіжний захід - взяття під варту в залі судового засіданні і з 29 жовтня 2014 року рахувати строк відбування покарання.
Стягнути із засдуженого на користь держави процесуальні витрати за розгляд даної справи в розмірі 589,68 гривень.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського району протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

головуючий ОСОБА_1