Справа № 445/1785/17
УХВАЛА

20 листопада 2017 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
з участю обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого - ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представників служби у справах дітей Золочівської райдержадміністрації Львівської області- ОСОБА_7 , ОСОБА_8
в с т а н о в и в :
згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 29.10.2017р. близько 15.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, знаходячись у коридорі житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , під час конфлікту з ОСОБА_5 , схопив за руку неповнолітнього сина потерпілої ОСОБА_9 , викручував йому руку, заламавши за спину, після чого штовхнув його, внаслідок чого ОСОБА_9 вдарився тім"яною ділянкою голови до стіни коридору житлового будинку, після чого відчув фізичну біль, але тілесних ушкоджень не отримав.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 126 КК України, як умисне нанесення ударів, які завдали фізичну біль і не спричинили тілесних ушкоджень.
Під час досудового розслідування, 02.11.2017 року, між обвинуваченим та потерпілим, відповідно до вимог ст. 471 КК України, укладено угоду про примирення.
У підготовчому судовому засіданні після оголошення угоди, ОСОБА_5 , яка є законним представником неповнолітнього ОСОБА_9 , просила відмовити в затвердженні угоди, оскільки повністю помирились з обвинуваченим, має намір повністю відмовитись від обвинувачення.
ОСОБА_4 просив угоди не затверджувати.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що дана угода не підлягає затвердженню, оскільки сторони не підтримують такої.
Заслухавши думку учасників судового провадження, ознайомившись із угодою про примирення, суд приходить до висновку, що у затвердженні угоди слід відмовити, з наступних підстав.
Відповідно до ч.6 ст. 474 КПК України, суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно ч. 7 ст. 474 КК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують раніше укладеної угоди, а тому суд позбавлений можливості затверджувати таку.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
З врахуванням наведеного, в затвердженні угоди про примирення слід відмовити.
Керуючись ст. 314, 468-476 КПК України, суд -
в затвердженні угоди про примирення від 30.10.2017 року укладеної між ОСОБА_5 , яка є законним представником неповнолітнього ОСОБА_9 , та обвинуваченим ОСОБА_4 - відмовити.
Судове провадження продовжити в загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя : ОСОБА_1