Справа № 289/1310/17
Номер провадження 1-кп/289/133/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.11.2017 м. Радомишль
Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000350 про обвинувачення:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кичкирі Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кичкирі Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
11.06.2017 року, під час розпивання спиртних напоїв, у ОСОБА_4 та його батька ОСОБА_5 , виник спільний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, а саме металевого човна, що знаходився на березі річки Мика, напроти будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 .. В цей же день 11.06.2017 року біля 19-00 години, ОСОБА_4 прийшов на беріг річки Мика в с. Кичкирі Радомишльського району Житомирської області, де шляхом вільного доступу, збивши навісний замок з ланцюга, яким був прив`язаний човен, відплив на ньому та сховав човен у кущах на березі річки Мика. Того ж дня у нічний час, близько 24-00 години, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 прибули на місце, де був схований човен та завантажили його на гужовий віз, після цього розпорядились викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 980,00 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину винним себе визнав повністю. Надавати в судовому засіданні покази та виступити в дебатах відмовився, в останньому слові зазначив про бажання вибачитися перед потерпілим.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав, в судовому засіданні надавати покази та виступити в дебатах відмовився, в останньому слові зазначив, що шкодує за скоєне.

Крім визнання обвинуваченими своєї вини, їх вина повністю підтверджується наступними доказами, які були досліджені у судовому засіданні:

-Витяг з кримінального провадження про реєстрацію заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.06.2017 року від ОСОБА_6 та рапорт працівника Радомишльського ВП від 14.06.2017 року про вчинення крадіжки човна (а.с.1-2,5);

-протоколом огляду місця події від 14.06.2017 року з фототаблицями місцем кримінального правопорушення є берег річки Мика в с. Кичкирі Радомишльського району, де знаходився човен до викрадення (а.с.8);

-протоколом огляду місця події від 14.06.2017 року з фототаблицею місце огляду центральний став в с. Борщів, де виявлено металевий човен (а.с.9);

-висновком товарознавчої експертизи від 23.06.2017 року, згідно якого вартість човна складає 980,00 грн. (а.с.27);

-розпискою потерпілого ОСОБА_6 про отримання ним від працівників поліції викраденого у нього металевого човна (а.с.28);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 08.07.2017 року на яких зафіксовано, як ОСОБА_4 детально розповів та показав на місці події про обставини вчинення ним разом із батьком ОСОБА_5 крадіжки човна, з фото таблицями (а.с.50-52);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 08.07.2017 року на яких зафіксовано, як ОСОБА_5 на місці події детально розповів та показав про обставини вчинення разом із ОСОБА_4 крадіжки човна, з фото таблицями (а.с.53-55).

Діючи згідно до ст. 337 КПК України в межах пред`явленого обвинувачення та оцінюючи фактичні обставини, встановлені на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд приходить до переконання, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена повністю, доказів для того, щоб зробити такий висновок достатньо.

Суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за викладеним фактом за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він: раніше не судимий; офіційно не працевлаштований, має тимчасові підробітки; за місцем реєстрації на диспансерному обліку у психіатра та нарколога не перебуває; за місцем проживання характеризується негативно, схильний до вживання алкоголю, крадіжок та хуліганських дій; на утриманні нікого не має; згідно досудової доповіді ОСОБА_4 не ідентифікує себе з кримінальною особистістю, ризик вчинення повторного правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства середній.

Судом досліджувались дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , при цьому встановлено, що він: раніше не судимий; одружений, має неповнолітню дитину; за місцем реєстрації на дисциплінарному обліку у психіатра та нарколога не перебуває; за місцем проживання характеризується негативно, схильний до вживання алкоголю, крадіжок, згідно досудової доповіді ОСОБА_5 не ідентифікує себе з кримінальною особистістю, ризик вчинення повторного правопорушення визначена середній, ризик небезпеки для суспільства середній.

На підставі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , заявлене під час останнього слова.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , є вчинення останніми злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначені покарання суд враховує, що вчинене діяння кваліфікується як злочин середньої тяжкості, громадську небезпеку вчиненого кримінального правопорушення діяння, вчинене обвинуваченими, є дійсно суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності, враховує думку прокурора, який в дебатах висловив позицію про застосування при призначенні покарання ст. 75 КК України та потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання, бере до уваги, що обвинувачені завдану матеріальну шкоду відшкодували в повному обсязі, просять пробачення у потерпілого, тому суд приходить до переконання про можливість виправлення і перевиховання обвинувачених без ізоляції від суспільства.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги досудову доповідь органу з питань пробації з інформацією про соціально - психологічну характеристику особи обвинуваченихОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та висновком про можливість виправлення обвинувачених без позбавлення або обмеження волі, відсутність тяжких наслідків його діяння та будь-яких претензій з боку потерпілого, обидва обвинувачені розкаялися у вчиненому, мають постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, суд приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід обрати покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 75 КК України - звільнення від покарання з іспитовим строком, що, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових правопорушень.
Застосування більш суворих розмірів покарання або ізоляції від суспільства, за конкретних обставин справи і поведінки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд визнає явно не справедливим і достатніх підстав для цього не вбачається, так само як і для застосування правил ст. 69 КК України.

Відповідно до вимог ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Цивільний позов у справі заявлено не було.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченим не обирався і підстав для його застосування не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, ч. 2 ст. 185 КК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня проголошення вироку суду - з 15.11.2017 року.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з дня проголошення вироку суду - з 15.11.2017 року

Речовий доказ по кримінальному провадженню - металевий човен залишити власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1
"___" __________ 20 __
(дата засвідчення копії)