Справа № 606/182/18
і м е н е м У к р а ї н и
12 квітня 2018 року м.Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, працюючого різноробочим у ПОП «Іванівське», має на утриманні одну неповнолітню дитину, несудимого
за ч.1 ст.164 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину та показав, що йому було відомо про обов`язок виконувати рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 6 грудня 2012 року про стягнення з нього в користь ОСОБА_10 аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , 2009 року народження, про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, проте, одержуючи у 2013 році та 2016 році доходи, він їх скрив і не сплатив аліменти. Крім того, вказав, що він, вибувши за межі України у 2015 році, не повідомив про це державного виконавця. В даний час ним сплачено 5000 грн. аліментів.
У вчиненому щиро розкаюється, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування і які доводять його вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, переконавшись в істинності та добровільності позиції обвинуваченого про відмову у дослідженні доказів, його правильному розумінні недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та позбавлення права на оскарження фактичних обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, вважає визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись тільки допитом обвинуваченого.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ознаками ч.1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.50, 65-67 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, сприяв органам слідства та суду у розкритті злочину, частково ліквідував заборгованість із сплати аліментів.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Аналізуючи в сукупності наведені обставини, що помякшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 , враховуючи його особу, який несудимий, працює, позитивно характеризується за місцем проживання, думку представника потерпілої, яка просить призначити йому несуворе покарання, суд вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді громадських робіт.
Керуючись ст.374-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.1 ст.164 КК України - 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.
На вирок може бути апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.