У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна адвокат ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

ВСТАНОВИВ:
З клопотання та доданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000247 від 12.12.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Згідно клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що 12 грудня 2017 року біля 06 години 30 хвилини, на території стоянки «Укрінитеравтосервіс», перед в`їздом на Українсько - Венгерський міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Тиса», що в населеному пункті с.Соломоново, по вул. Головна, Ужгородського району, відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме наїзд сідлового тягача марки «VOLVO» модель «FH 12-42T» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у щепленні з бортовим напівпричепом марки «COGEL» моделі «SN 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , завантажений вантажем вагою близько 21950 кілограм, під керуванням водієм ОСОБА_6 , на пішохода ОСОБА_7 , який в результаті отриманих тілесних ушкоджень помер в реанімаційному відділенні Ужгородської центральної міської клінічної лікарні.

12 грудня 2017 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було виявлено та вилучено: сідловий тягач марки «VOLVO» модель «FH 12-42T» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у щепленні з бортовим напівпричепом марки «COGEL» моделі «SN 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , завантажений вантажем вагою близько 21950 кілограм, власником якого являється ОСОБА_4 , мешканець АДРЕСА_1 . Вищевказаний транспортний засіб є предметом кримінального правопорушення та має значення речового доказу. Враховуючи вищенаведене, та те, що сідловий тягач марки «VOLVO» модель «FH 12-42T» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у щепленні з бортовим напівпричепом марки «COGEL» моделі «SN 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , завантажений вантажем вагою близько 21950 кілограм, власником якого являється ОСОБА_4 , мешканець АДРЕСА_1 , та речі які вилучені в ході огляду місця ДТП, є предметом кримінального правопорушення, на якому збереглися сліди злочину, для його подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації (деформацій) внаслідок наїзду, характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз, що неможливо без вказаного транспортного засобу, тому, з метою унеможливити розпоряджатися власникові вказаним автомобілем, його ремонту до проведення необхідних експертиз, а потерпілою стороною може бути заявлений цивільний позов про відшкодування витрат, з метою забезпечення кримінального провадження, слідчий просить задовольнити клопотання.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив суд задовольнити клопотання з підстав, викладених у ньомуДодав, що на час розгляду клопотання необхідні експертизи проведені, залишилося провести відтворення та остаточну експертизу з врахуванням даних, зібраних під час відтворення.

Власник майна та представник власника майна адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечили, але просили накласти арешт на транспортний засіб шляхлом заборони його відчуження та передати його власнику на відповідальне зберігання, оскільки в транспортному засобі знаходиться товар, який по договірним зобов"язанням має бути доставлений покупцю. Власник зобов"язується на першу вимогу слідчого надавати транспортний засіб для проведення необхідних слідчих дій.

Заслухавши пояснення слідчого, пояснення власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з постанови старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 транспортний засіб - сідловий тягач марки «VOLVO» модель «FH 12-42T» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у щепленні з бортовим напівпричепом марки «COGEL» моделі «SN 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 визнаний речовим доказом в кримінальному провадженні №0000247 та переданий для організації відповідального зберігання до сервісної зони «Тиса», що в АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст.173 КПК України, передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна - слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Частиною 11 ст. 170 передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Положенням ст. 1 Протоколу від 20.03.1952 р. до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, крім іншого встановлено, що кожна фізична і юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пункт 4 ст. 41 Конституції України, передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
З огляду на вищенаведене, враховуючи, вимоги щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити та накласти арешт на транспортний засіб сідловий тягач марки «VOLVO» модель «FH 12-42T» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у щепленні з бортовим напівпричепом марки «COGEL» моделі «SN 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом заборони його відчуження, і застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження належним чином забезпечить мету застосування заходу забезпечення в кримінальному провадженні, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб - сідловий тягач марки «VOLVO» модель «FH 12-42T» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у щепленні з бортовим напівпричепом марки «COGEL» моделі «SN 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом заборони його відчуження.
Повернути транспортний засіб - сідловий тягач марки «VOLVO» модель «FH 12-42T» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у щепленні з бортовим напівпричепом марки «COGEL» моделі «SN 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , завантажений вантажем вагою близько 21950 кілограм ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1