Ухвала
Іменем України
26 січня 2018 р.

м. Київ
Справа № 757/59225/17-к
Провадження № 51-1807 ск 18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (друга палата):

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2017 року задоволено клопотання прокурора та надано дозвіл на проведення у кримінальному провадженні №0002433 позапланової документальної перевірки відносно ОСОБА_4 з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених законодавством податків та зборів, у тому числі податку на доходи фізичних осіб, за період з 01 січня 1998 року по 01 серпня 2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на зазначену ухвалу слідчого судді.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до положень ст. 310 КПК України ухвала слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Разом із тим ч. 6 ст. 399 КПК України передбачено, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження на рішення слідчого судді може бути оскаржена в касаційному порядку.

Незважаючи на це, ОСОБА_4 перед судом касаційної інстанції порушує питання про скасування ухвали слідчого судді, що не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, а відтак, вимога до суду касаційної інстанції не відповідає ст. 436 КПК України.

Крім того, ОСОБА_4 у касаційній скарзі не зазначає в чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду згідно з вимогами ч. 1 ст. 438 КПК України і доводи на обґрунтування цього. Зокрема, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що відповідно до ч.1 ст. 438 КПК України є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судом апеляційної інстанцій при винесенні судового рішення, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Відповідно до ст. 427 ч. 3 КПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, суд,

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3