15.03.2018 Єдиний унікальний номер 205/4912/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2
по кримінальному провадженню, внесеному 22.03.2017 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000815 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпра, українки, громадянки України, яка має середню спеціальну освіту, заміжня, є пенсіонеркою, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.358 КК України
за участю прокурора - ОСОБА_4

представника потерпілого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:
20.10.2004 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибула до приміщення Управління Пенсійного фонду України (надалі - УПФУ) у Ленінському районі м. Дніпропетровська (наразі Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську), яке знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Будьонного, буд.22-А (наразі м. Дніпро, вул. Д. Галицького, буд.22-А). Того ж дня, знаходячись у вищевказаному приміщенні, маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи корисливий мотив, з метою отримання більш високої пенсії за віком, ОСОБА_3 надала уповноваженій особі УПФУ у Ленінському районі м. Дніпропетровська виготовлений невстановленою особою підроблений документ, а саме - довідку про заробіток для обчислення пенсії №147 від 19.10.2004 року, достовірно знаючи, що вказані у ній суми заробітної плати не відповідають об`єктивній дійсності та є завищеними.

Продовжуючи реалізовувати свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_3 15.10.2006 року прибула до приміщення УПФУ у Ленінському районі м. Дніпропетровська (наразі Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську), яке знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Будьонного, буд.22-А (наразі м. Дніпро, вул. Д. Галицького, буд.22-А), де з метою перерахунку пенсії та отримання більш високої пенсії за віком надала уповноваженій особі УПФУ у Ленінському районі м. Дніпропетровська виготовлений невстановленою особою підроблений документ, а саме - довідку про заробіток для обчислення пенсії №773 від 15.10.2006 року, достовірно знаючи, що вказані у ній суми заробітної плати не відповідають об`єктивній дійсності та є завищеними.

На підставі поданих завідомо підроблених документів ОСОБА_3 здійснено переплату пенсії за період з 06.10.2004 року по 28.02.2017 року на загальну суму 185 624 гривень 03 копійки, що завдало значної шкоди потерпілому.

Крім того, 20.10.2004 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у приміщенні УПФУ у Ленінському районі м. Дніпропетровська (наразі Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську), яке знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Будьонного, буд.22-А (наразі м. Дніпро, вулиця Д. Галицького, буд.22-А), маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документу, з метою отримання більш високої пенсії за віком, пред`явила уповноваженій особі УПФУ у Ленінському районі м. Дніпропетровська завідомо підроблений документ, а саме довідку про заробіток для обчислення пенсії №147 від 19.10.2004 року, достовірно знаючи, що вказані у ній суми заробітної плати не відповідають об`єктивній дійсності та є завищеними.

15.10.2006 ОСОБА_3 прибула до приміщення УПФУ у Ленінському районі м. Дніпропетровська (наразі Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську), яке знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Будьонного, буд.22-А (наразі м. Дніпро, вулиця Д. Галицького, буд.22-А), де, маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документу, з метою перерахунку пенсії та отримання більш високої пенсії за віком, пред`явила уповноваженій особі УПФУ у Ленінському районі м. Дніпропетровська завідомо підроблений документ, а саме довідку про заробіток для обчислення пенсії №773 від 15.10.2006 року, достовірно знаючи, що вказані у ній суми заробітної плати не відповідають об`єктивній дійсності та є завищеними.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинила шкоду державі в особі Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі на загальну суму 185 624 гривень 03 копійок.
Допитана в якості обвинуваченої ОСОБА_3 свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала і суду пояснила наступне.

Так, вона повністю підтверджує обставини вчинених нею кримінальних правопорушень, які викладені у обвинувальному акті, при цьому щиро кається у тому, що, працюючи на посаді старшого бухгалтера відділу освіти Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради, вона у 2004 та у 2006 роках особисто виготовила дві довідки про заробіток, дані про розмір якого були завищені, та передала їх своєму керівнику, який засвідчив вказані довідки своїм підписом та гербовою печаткою вказаної вище установи. В подальшому вона ( ОСОБА_3 ) подала зазначені довідки про заробіток до УПФУ у Ленінському (Новокодацькому) районі м. Дніпра з метою нарахування їй пенсії. Саме на підставі підроблених нею довідок вона в подальшому почала отримувати пенсійні виплати, розміри яких були завищені.

Обвинувачена ОСОБА_3 пред`явлений до неї цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди визнала повністю.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_3 , її вина у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами.
Так, представник потерпілого - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ОСОБА_5 суду пояснила, що в ході перевірки, що проводилася у 2017 році, було встановлено невідповідність сум заробітної плати ОСОБА_3 у її особових рахунках та у довідках про заробіток останньої, що були надані обвинуваченою до управління Пенсійного фонду України у 2004 та у 2006 роках відповідно, та які були видані відділом освіти Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради. Така обставина стала підставою для проведення перевірки достовірності видачі зазначених довідок про заробітну плату обвинуваченої. В результаті перевірки вказаних відомостей було встановлено, що за період з 2004 року по 2017 рік ОСОБА_3 , використавши підроблені довідки про заробіток, незаконно заволоділа грошовими коштами Пенсійного фонду України на суму 180 062 гривень 31 копійка.

Пред`явлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди представник потерпілого підтримала повністю, просила суд його задовольнити.

По справі потерпілим Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до обвинуваченої ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 180 062 (сто вісімдесят тисяч шістдесят дві) гривні 31 (тридцять одна) копійка.

Виходячи з принципів розумності і справедливості, суд вважає за необхідне зазначений цивільний позов задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно із положеннями ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову.

Стаття 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст.ст.22, 1166 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Шкода завдана неправомірними діями майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, до цивільного позову було приєднано довідку про розмір призначеної та фактичної отриманої обвинуваченою ОСОБА_3 пенсії, з якої слідує, що в період часу з 01.10.2004 року по 28.02.2017 року обвинувачена завдала матеріальної шкоди ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у розмірі 185 624 (сто вісімдесят п`ять тисяч шістсот двадцять чотири) гривні 03 (три) копійки. Проте, з урахуванням утримання з обвинуваченої 20% від розміру пенсії, сума заподіяної ОСОБА_3 матеріальної шкоди станом на 15.03.2018 року складає 180 062 (сто вісімдесят тисяч шістдесят дві) гривні 31 (тридцять одна) копійка.

Заявлена сума позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди повністю відповідає зібраним по справі доказам та обставинам справи, а відтак, повинна бути стягнута з обвинуваченої у повному обсязі.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 знайшла повне підтвердження в ході судового розгляду і її умисні дії, що виразилися у:

- заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), що завдало значної шкоди потерпілому, за ч.2 ст.190 КК України кваліфіковані вірно;

- використанні завідомо підробленого документа, за ч.4 ст.358 КК України кваліфіковані також вірно.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєних нею діянь, які, відповідно до ст.12 КК України, належать до злочинів невеликої та середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка раніше несудима, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно. Крім того, суд враховує вік обвинуваченої.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням вище вказаних обставин та особи обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі з застосуванням положень ст.75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, минуло два роки.

Згідно з ч.5 ст.74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 цього Кодексу.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 скоїла кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.358 КК України, які, відповідно до положень ст.12 КК України, є злочинами невеликої тяжкості, при цьому з моменту їх вчинення обвинуваченою на день ухвалення даного вироку - 15.03.2018 року, минуло більш ніж два роки. Перебіг давності не зупинявся та не переривався. Тому суд вважає можливим кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 в частині пред`явленого обвинувачення у вчиненні вказаних вище злочинів закрити, а ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Крім того, в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 заявила клопотання про звільнення її від відбування покарання за злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, відповідно до положень Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, оскільки вона на день набрання чинності вказаним вище Законом досягла пенсійного віку.
Відповідно до вимог п.«ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання особи, які визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, тобто кримінальне правопорушення середньої тяжкості, до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», та на день набрання цим Законом чинності (07 вересня 2017 року) досягла пенсійного віку, що підтверджується оригіналом пенсійної справи ОСОБА_3 , відкритої за віком обвинуваченої, яка знаходиться у матеріалах кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_3 належить до категорії осіб, які підпадають під дію п.«ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обставини, передбачені ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Керуючись ст.ст.49,74 КК України, ст.ст.10,60 ЦПК України, ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст.128, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №0000815 в частині пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358 КК України - закрити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання на підставі п.«ґ» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році».
Цивільний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 180 062 (сто вісімдесят тисяч шістдесят дві) гривні 31 (тридцять одну) копійку в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувалися.

Речові докази:

* пенсійна справа ОСОБА_3 на 152 аркушах; оригінал довідки про заробіток для обчислення пенсії №773 від 15.10.2006 року на 1 аркуші; оригінал довідки про заробіток для обчислення пенсії №147 від 19.10.2004 року на 1 аркуші; оригінал акту зустрічної перевірки щодо достовірності видачі довідки для обчислення пенсії №57/06-18 від 03.02.2017 року на 3 аркушах; оригінал акту зустрічної перевірки щодо достовірності видачі довідки для обчислення пенсії №58/06-18 від 03.02.2017 року на 3 аркушах, які визнані речовими доказами та знаходяться в матеріалах кримінального провадження повернути за належністю Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -