провадження №1-кп/389/213/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня2018 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000688 від 16 квітня 2015 року, стосовно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта неповна вища, не працюючий, не одружений, утриманці відсутні, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше судимого: 14 квітня 2016 року Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч.2 ст.185 КК України до 5 місяців арешту; 14 липня 2017 року Кіровським районним судом м.Кіровограда за ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

за участю: прокурора Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 скоїв незаконне заволодіння транспортним засобом, за наступних обставин.

15 квітня 2015 року, приблизно о 18.30 годині, ОСОБА_3 знаходився на неогородженій території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізуючи вказаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, в цілях власної наживи, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу, незаконно заволодів належним ОСОБА_5 трактором МТЗ-5, який стояв на неогородженому дворі вказаного домоволодіння, після цього ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, транспортним засобом, яким незаконно заволодів, розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 29873 грн. 77 коп.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України визнав повністю і надав суду показання, відповідно до яких, в квітні місяці 2015 року, він купив у потерпілого ОСОБА_8 автомобіль «Волга», а потім, через деякий час, з`ясувалось, що вказаний автомобіль не відповідає документам, про що він повідомив ОСОБА_8 і попрохав останнього, щоб той вирішив питання з документацією на вказаний автомобіль, однак потерпілий вказану ситуацію не вирішував.

15 квітня 2015 року, він, обвинувачений, зрозумівши, що потерпілий ніяким чином не збирається вирішувати виникле питання, приїхав за місцем проживання ОСОБА_8 , а саме в с.Троянка Знам`янського району Кіровоградської області з евакуатором та забрав трактор МТЗ-5, який стояв на неогородженому дворі. Вказаний трактор він евакуював до м.Кропивницький та залишив у знайомого на транспортній базі. Коли, через один день, ОСОБА_8 попросив повернути трактор, він, обвинувачений, в свою чергу, попросив потерпілого повернути грошові кошти, заплачені за автомобіль «Волга», однак ОСОБА_8 нічого не сказав і написав заяву до поліції.

В скоєному щиро кається.

Допитаний під час судового розгляду в якості потерпілого ОСОБА_5 надав суду показання, відповідно до яких, 15 квітня 2015 року, він повернувся до дому і виявив відсутність свого трактора МТЗ-5, який стояв на неогородженому подвір`ї, після чого звернувся до поліції.

Крім повного визнання своєї вини в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення встановлена судом і підтверджується дослідженим матеріалами кримінального провадження, а саме: витягом з кримінального провадження №0000688 від 16 квітня 2015 року (т.1 а.с.1); протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 від 15 квітня 2015 року про вчинене кримінальне правопорушення та протоколом огляду місця події від 15 квітня 2015 року (т.1 а.с.3-6), згідно яких, невідома особа, в період часу з 15.00 до 20.00 години 15 квітня 2015 року заволоділа належним останньому трактором МТЗ-5; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13 травня 2015 року (т.1 а.с.23-24), згідно якого, свідок ОСОБА_9 впізнав обвинуваченого ОСОБА_3 як особу, яку він на початку квітня 2015 року, протягом двох тижнів, возив до м.Кіровограда і, в розмові з останнім дізнався, що він, без відома власника, забрав у нього трактор; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13 травня 2015 року (т.1 а.с.27-28), згідно якого, свідок ОСОБА_10 впізнав обвинуваченого ОСОБА_3 як особу, яка перевезла на евакуаторі, належний ОСОБА_5 , трактор до м.Кіровограда та продав; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13 травня 2015 року (т.1 а.с.30-31), згідно якого свідок ОСОБА_11 впізнав обвинуваченого ОСОБА_3 як особу, яка 15 квітня 2015 року привезла йому на евакуаторі трактор, який він купив за 8000,00 грн. ; протоколом огляду предмету від 23 квітня 2015 року (т.1 а.с.43); постановою про приєднання до кримінального провадження речових доказів та передачу їх на зберігання (т.1 а.с.45); висновком експерта №821 (т.1 а.с.51-54), згідно якого, вартість саморобного СГТ МТЗ-5, невстановленого року виготовлення, без державної реєстрації, станом на 15 квітня 2015 року, складає 29873 грн. 77 коп.; протоколом проведення слідчого експерименту від 24 квітня 2015 року (т.1 а.с.111-112), згідно якого обвинувачений показав і розказав як, на заздалегідь замовленому евакуаторі вивіз належний ОСОБА_5 трактор; повідомленням про підозру від 28 квітня 2015 року (т.1 а.с.117-118), згідно якої ОСОБА_3 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

За таких обставин, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.289 КК України, за ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке закон класифікує як злочин середньої тяжкості, особу ОСОБА_3 , що він, на момент вчинення злочину, був особою, яка, в силу ст.89 КК України, не має судимості, офіційно не займається суспільно-корисною працею, за місцем проживання характеризується позитивно, висновок досудової доповіді.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить активне сприяння розкриттю злочину, визнання своєї вини, щире каяття в скоєному.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши до обвинуваченого положення ст.75 КК України, що на думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_3 , саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.

При цьому, судом з`ясовано, що вироком Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 квітня 2016 року, ОСОБА_3 засуджений, за ч.2 ст.185 КК України, до 5 місяців арешту та вироком Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 липня 2017 року, ОСОБА_3 засуджений, за ч.2 ст.185 КК України, до 6 місяців арешту.
Оскільки даний злочин обвинувачений вчинив до ухвалення вищевказаних вироків, остаточне покарання йому повинно бути призначене за сукупністю злочинів, відповідно до ч.4 ст.70 КК України.
Відповідно до ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження, до початку судового розгляду, пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною другою ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з вимогами ст.1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка його заподіяла, при наявності вини вказаної особи. Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності й справедливості.

В межах даного кримінального провадження, потерпілим ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 заявлено цивільний позов про відшкодування заподіяної внаслідок злочину, матеріальної шкоди в сумі 193000, грн.. та моральної шкоди в сумі 100000,00 грн., який вбачається необхідним задовольнити частково, виходячи з наступного.

В частині відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, з урахуванням доведеності вини обвинуваченого і встановлення судом заподіяння матеріальної шкоди на суму 29873 грн. 77 коп., що трактор потерпілого ОСОБА_5 знаходиться на зберіганні у ОСОБА_11 (т.1 а.с.4,45) і буде йому переданий, відсутності доказів, які-б підтверджували пошкодження трактору та, відповідно, необхідності виконання робіт для його відновлення, вбачається необхідним відмовити.

В частині відшкодування заподіяної моральної шкоди, враховуючи обґрунтування її заподіяння, характер вчиненого злочину, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, вимоги розумності, справедливості та співмірності, вбачається необхідним вимоги задовольнити частково, визначивши розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 2000,00 грн..

З тексту позовної заяви також вбачається, що потерпілий просить стягнути на його користь понесені процесуальні витрати в сумі 3000 грн., за надання йому юридичної допомоги, однак, в зв`язку з відсутністю в матеріалах провадження доказів, які-б підтверджували факт надання юридичної допомоги та її вартість, в цій частині позовних вимог, вбачається необхідним відмовити.

Відповідно до ст.182 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні, за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання

З цього приводу судом встановлено наступне.

В межах даного кримінального провадження, ухвалою від 02 вересня 2015 року, ОСОБА_3 обрано міру запобіжного заходу тримання під вартою, визначено розмір застави.

11 вересня 2015 року, ОСОБА_12 внесла заставу за ОСОБА_3 в сумі 36540,00 грн.

Протоколом від 11 вересня 2015 року, ОСОБА_3 , під підпис, роз`яснено його обов`язки, як особі, щодо якої обрано міру запобіжного заходу - застава та відповідальність за невиконання обов`язків, а саме ст.182, ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2015 року, міру запобіжного заходу ОСОБА_3 залишено колишню - застава, покладено обов`язки: 1) прибувати до Знам`янського МВ УМВС України в Кіровоградській області на реєстрацію першої суботи кожного місяця з 09.00 години до 12.00 години; 2) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи. Попереджено, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Незважаючи на викладене, оскільки ОСОБА_3 систематично не з`являвся за викликами суду, причини неявки не повідомляв, ухвала про привід виконана не була, оскільки за місцем проживання обвинувачений був відсутній, ухвалою суду від 12 січня 2016 року, було надано дозвіл на затримання ОСОБА_3 , оголошено його розшук, провадження зупинено. Після розшуку ОСОБА_3 , провадження було відновлено.

Однак, оскільки ОСОБА_3 знову систематично не з`являвся за викликами суду, причини неявки не повідомляв, ухвала про привід виконана не була, оскільки за місцем проживання останній був відсутній, ухвалою суду від 09 листопада 2016 року, було надано дозвіл на затримання ОСОБА_3 , оголошено його розшук, провадження зупинено.

Після розшуку обвинуваченого, провадження було відновлено, ухвалою суду від 20 лютого 2017 року ОСОБА_3 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що обвинувачений ОСОБА_3 порушив покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу, у виді застави, обов`язки, тому застава повинна бути звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, за проведення судової авто товарознавчої експертиз в сумі 691 грн. 20 коп., в силу ст.ст.118-126 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.289 КК України і призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироками Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 квітня 2016 року та 14 липня 2017 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки.

У відповідності з пп.1,2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 , на період іспитового строку, наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 - тримання під вартою - скасувати, звільнивши ОСОБА_3 з-під варти в залі суду негайно.

Заставу по даному кримінальному провадженню, яку внесла заставодавець ОСОБА_12 , на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області 10 вересня 2015 року, в сумі 36540 (тридцять шість тисяч п`ятсот сорок) грн. 00 коп., призначення платежу «Застава за ОСОБА_3 », звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України (т.2 а.с.23-25).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави понесені процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 691 (шістсот дев`яносто одна) грн. 20 коп..

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 193000 грн. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 , в рахунок відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди 2000 грн..

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: трактор зеленого кольору, без державної реєстрації, який знаходяться на зберіганні у ОСОБА_11 (т.1 а.с.4,45), передати потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений, до апеляційного суду Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1 .