Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2483/17
У Х В А Л А
01.02.2018 року м.Виноградів
Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП у Закарпатській області про закриття кримінального провадження від 06.04.2017 року,
В судовому засіданні скаржник обставини та вимоги скарги підтримав, пояснив, що досудове розслідування проводилось неповно. Оскаржувану постанову отримав 17.01.2018 року, що стверджується конвертом поштового відправлення з відміткою.
Слідчий, прокурор в судове засідання не зявились. Їх неявка не перешкоджає розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.
Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних обґрунтувань.
Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених п.2 ч.1 цієї статті - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
На переконання слідчого судді, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Так, відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура».
Статтею 92 КПК України (Обов`язок доказування) визначено, що «1. Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого».
Слідчий в порушення ст. 94 КПК України, при прийнятті оскаржуваного рішення, залишає без оцінки та без жодних обґрунтувань не прийняття показання потерпілого, в яких останній стверджує про спричинення йому тілесних 27.12.2016 року, заволодіння його майном, грубе порушення громадського порядку відповідними особами, висновок експерта № 22 від 27.01.2017 року, яким констатується наявність у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, виникнення яких вкладається в дату вчинення злочину, а саме 27.12.2016 року. Показання потерпілого ОСОБА_5 . Показання свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
За встановлених обставин оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не може вважатись такою, що прийнята за наслідками всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, у зв`язку з чим така постанова підлягає до скасування, а матеріали кримінального провадження поверненню керівнику органу досудового розслідування для організації проведення досудового розслідування.
При проведенні досудового розслідування слідчим на виконання ст. 91 КПК України (обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженню) слід враховувати викладене, провести слідчі дії спрямовані на виконання завдання кримінального провадження, закріпленого у ст. 2 КПК України.
В іншій частині скарга задоволенню не підлягає.
Так, у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Пункт перший частини першої статті статті 303 КПК України передбачає право осіб на досудовому провадженні оскаржувати бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, …
Як вбачається з матеріалів справи, дослідженої в судовому засіданні копії повідомлення про злочин ОСОБА_3 від 18.01.2018 року, прокурор Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури, заяву скаржника від 18.01.2018 року не отримував.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 60 КПК України заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію.
З огляду на наведене, враховуючи те, що бездіяльність прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури при розгляді скарги слідчим суддею не встановлено, обставини викладені у скарзі є не доведеними, як і необхідність додаткового внесення відомостей до ЄРДР відносно осіб ромської народності, у зв`язку з чим підставі для її задоволення в цій частині відсутні.
Поряд з цим, відповідно до ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Крім цього, звертаючись до слідчого судді із скаргою на дії слідчого, потерпіла сторона не врахувала, що відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст. 22 КПК).
В розумінні зазначеного принципу (засад) кримінального провадження, жодна із сторін не має права перебирати на себе функції іншої.
За встановлених обставин, скарга підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст.ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу задовольнити частково.
В решті скарги у задоволенні відмовити.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора відповідно до ч.3 ст.307 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1