Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року м. Гребінка

Слідчий суддя Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , отримавши у провадження скаргу ОСОБА_2 як заявника про скасування постанови слідчого СВ Пирятинського відділення поліції ГУНП в Полтавській області про закриття кримінального провадження № 0000003, винесеної 19.12.2016 року,

в с т а н о в и в:

06.03.2018 року до Гребінківського районного суду Полтавської області надійшла вказана скарга, яка була передана до провадження слідчого судді ОСОБА_1 .

В силу п. 3 ч. 1 ст. 303, ч. ч. 1, 2 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження можуть бути подані заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності, а якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Скарга повертається, якщо, зокрема, скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; скарга не підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для цього поновлення.

Однак відповідна скарга не підлягає розгляду в Гребінківському районному суді Полтавської області. Адже, хоч норми КПК України і безпосередньо не визначають підсудності справ даної категорії. Однак, у такому разі за змістом такої засади кримінального провадження як законність, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ст. 7 КПК України. А це зокрема, знову ж засада законності, що передбачає можливість застосування міжнародних договорів, в тому числі і Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка в статті 6 встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом, встановленим законом. Також відповідна засада передбачає застосування практики ЄСПЛ, відповідно до якої термін «закон» має відповідати вимогам доступності та передбачуваності (рішення ЄСПЛ у справі «Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства» (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom), заява №18139/91, рішення від 23 червня 1995 року, п. 37). А у рішенні у справі «Санді Таймс» проти Сполученого Королівства» від 26 квітня 1979 року, п. 49, ЄСПЛ зазначив, що «закон» повинен бути належним чином доступним: громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку. Крім того, норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку. Одна наслідки дій особи не повинні бути «передбачуваними» з абсолютною точністю. Не можна уникнути ситуації, коли багато законів викладені термінами, які є, тією чи іншою мірою, неясними і тлумачення та застосування яких є питанням практики. Наскільки чітко не були б сформульовані правові положення, завжди існує елемент судового тлумачення, оскільки завжди існує потреба у роз`ясненні спірних питань та в пристосуванні до зміни обставин (ухвала щодо прийнятності заяви № 65518/01 «Салов проти України» (Salov v. Ukraine) від 27 квітня 2004 р.).

А тому, у контексті вищезазначеного «суд, встановлений законом» треба застосовувати із дотриманням вимог доступності та передбачуваності.

Одночасно, КПК України встановлює засаду диспозитивності, згідно якої слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України (ст. 26).

При цьому згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя.

Таким чином, повноваження слідчого судді визначаються як здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. При цьому, при реалізації відповідних повноважень, КПК України визначає юрисдикцію суду тільки при зверненні із клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження чи проведення негласних слідчих (розшукових) дій. І у двох випадках - відповідно до принципу територіальності з прив`язкою до органу досудового розслідування.

А тому, розгляд скарг на постанову слідчого судом, в межах територіальної юрисдикції якого перебуває відповідний орган досудового розслідування відповідає вищезазначеним засадам кримінального провадження.

Відповідно, скарга на постанову слідчого СВ Пирятинського відділення поліції ГУНП в Полтавській області про закриття кримінального провадження, підлягає розгляду Пирятинським районним судом Полтавської області.

До того ж, оскаржувана постанова датована 19.12.2016 року. Однак із скарги не вбачається коли саме заявник отримав копію оскаржуваної постанови, при цьому скаржник не порушує питання про поновлення строку та не подає відповідної заяви.

Натомість, відповідно до таких засад кримінального провадження як змагальність сторін (ст. 22 КПК України) та, як уже зазначалось, диспозитивність (ст. 26 КПК України) кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

А тому слідчий суддя за відсутності відомостей, що є визначальними для вирішення питання можливості відкриття провадження (дата отримання копії оскаржуваної постанови), неможливості перейняття на себе інших функцій, окрім судового розгляду, допустимості вирішення лише тих питань, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до компетенції слідчого судді, можливості повторного звернення скаржника у випадку повернення скарги, вважає за необхідне скаргу повернути скаржнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-304 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

скаргу ОСОБА_2 як заявника про скасування постанови слідчого СВ Пирятинського відділення поліції ГУНП в Полтавській області про закриття кримінального провадження № 0000003, винесеної 19.12.2016 року, повернути.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1