Справа № 361/4688/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/300/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 24 13.03.2018

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за скаргою прокурора Броварської місцевої прокуратури Київської області на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2018 року, постановлену за клопотанням засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куковичі, Менського району, Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - про розстрочку виплати штрафу, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 вересня 2017 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 (сто сімдесят тисяч) гривень - кожному.

19 жовтня 2017 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_7 про розстрочку виплати штрафу, призначеного вироком суду в розмірі 170 000 гривень певними частинами, по 14 166 гривень 66 копійок щомісячно, протягом одного року, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Мотивуючи своє клопотання, засуджений ОСОБА_7 зазначає, що на даний час не має постійної роботи, підприємницької діяльності тимчасово не здійснює, має на утриманні неповнолітнього сина і матір - пенсіонерку. На праві власності йому належать три земельні ділянки, які він має намір продати для сплати штрафу, але на даний час цього зробити не може, оскільки вони не користуються попитом.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2018 року клопотання засудженого ОСОБА_7 про розстрочку виплати штрафу, призначеного вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 вересня 2017 року в розмірі 170 000 гривень задоволено та розстрочено виплату зазначеного штрафу певними частинами в розмірі не менше ніж по 14 166 гривень 66 копійок щомісячно, протягом одного року, в строк до 26 січня 2019 року. Задовольняючи клопотання засудженого, місцевий суд послався на ч.4 ст.53 КК України, яка передбачає з урахуванням майнового стану особи можливість призначення штрафу із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, прокурор місцевої прокуратури, який приймав участь у розгляді клопотання у суді першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2018 року, постановлену відносно ОСОБА_7 , - скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого про розстрочку виплати штрафу, призначеного вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 вересня 2017 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт зазначає, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та незаконною, з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Зокрема, прокурор зазначає, що ст. 26 КВК України встановлює порядок виконання покарання у виді штрафу. Відповідно до ч.1 ст.26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у строк, зазначений у ч.1 ст.26 КВК України, наступають наслідки, передбачені ч.3 ст.26 КВК України, а саме суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону. Таким чином, на думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно розглянув та задовольнив клопотання засудженого ОСОБА_7 про розстрочку виплати призначеного йому вироком суду штрафу у розмірі 170 000 гривень, так як зазначене питання розглядається судом виключно за поданням кримінально-виконавчої інспекції.

Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції розглянув клопотання засудженого ОСОБА_7 в порядку, передбаченому ст.539 КПК України, що є неправильним, так як питання розстрочки виплати призначеного вироком суду штрафу не відноситься до переліку питань, що вирішуються судом під час виконання вироку, згідно із ст.537 КПК України.

Також, прокурор звертає увагу на те, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не врахував майновий стан засудженого ОСОБА_7 , що могло істотно вплинути на висновки суду, зокрема, залишив поза увагою ту обставину, що засуджений на момент ухвалення вироку мав у власності дві квартири в м. Бровари, Київської області, які в подальшому відчужив на користь своєї матері. За таких обставин, прокурор вважає, що ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2018 року про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про розстрочку виплати призначеного за вироком суду штрафу, не відповідає вимогам ст.370 КПК України щодо її законності, обґрунтованості та вмотивованості.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Однак, суд першої інстанції, задовольняючи клопотання засудженого ОСОБА_7 про розстрочку виплати штрафу, призначеного йому вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 вересня 2017 року, зазначеної норми кримінального процесуального закону в повній мірі не дотримався, що призвело до прийняття помилкового рішення.

Як видно з оскаржуваної ухвали, задовольняючи клопотання засудженого, суд першої інстанції послався на положення ч.4 ст.53 КК України, відповідно до якого суд, з урахуванням майнового стану особи може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року. Разом з тим, на переконання колегії суддів, положення ч.4 ст.53 КК України застосовуються при призначенні особі покарання у виді штрафу, тобто під час ухвалення судового рішення, а не на стадії виконання покарання у виді штрафу, на якій повинні застосовуватись положення ч.5 ст.53 КК України та ст.26 КВК України. З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при ухваленні судового рішення за клопотанням ОСОБА_7 про розстрочку виплати штрафу, призначеного йому вироком суду.

Крім того, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора щодо відсутності належного обґрунтування судом першої інстанції своїх висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі при прийнятті рішення про розстрочку виплати штрафу, та неврахування при цьому майнового стану засудженого ОСОБА_7 . Так, суд першої інстанції не дослідив та не надав належної оцінки документам, що підтверджують наявність у ОСОБА_7 права власності на три земельні ділянки, загальною площею більше 3 га, не перевірив доводи засудженого щодо неможливості їх реалізації для сплати штрафу.

Таким чином, суд першої інстанції всупереч вимог ч.5 ст.53 КК України, фактично без встановлення наявності підстав, розстрочив засудженому ОСОБА_7 виплату встановленого вироком суду штрафу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2018 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про розстрочку виплати штрафу, не відповідає вимогам ст.370 КПК України щодо її законності, обґрунтованості та вмотивованості, а тому підлягає скасуванню.

Разом з тим, апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити нову ухвалу у відповідності до ст.407 КПК України, так як апеляційна скарга прокурора не містить, відповідно до ч.3 ст.404 КПК України, вимоги щодо дослідження відповідних доказів, що підтверджують наявність чи відсутність підстав для розстрочки виплати призначеного засудженому ОСОБА_7 вироком суду штрафу, а тому клопотання засудженого підлягає новому розгляду у суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги прокурора про відсутність правових підстав для розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 про розстрочку виплати штрафу в порядку ст.539 КПК України є неспроможними, так як вони не ґрунтуються на законі. У ст.537 КПК України зазначено перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироку. Зокрема, згідно із п.10 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків, суд, визначений частиною другою ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання, відповідно до ч.5 ст.53 КК України. Частина 5 ст.53 КК України передбачає у разі несплати призначеного судом штрафу та відсутності підстав для розстрочки його виплати, заміну несплаченої суми штрафу іншими видами покарань зі встановленням відповідних пропорцій. Таким чином, питання розстрочки виплати призначеного вироком суду штрафу розглядається саме в порядку ст.539 КПК України, що повністю спростовує твердження прокурора.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги прокурора про те, що відповідно до ст.26 КВК України виключне право на звернення до суду з питанням щодо розстрочки виплати штрафу має лише кримінально-виконавча інспекція, так як вони прямо суперечать положенням ч.1 ст.539 КПК України, відповідно до якої питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) в тому числі і засудженого.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2018 року про розстрочку виплати штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 гривень, призначеного ОСОБА_7 вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 вересня 2017 року скасувати.

Призначити новий розгляд клопотання засудженого ОСОБА_7 про розстрочку виплати штрафу у суді першої інстанції.

Судді:

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4