Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 1-183/06
Провадження № 1/553/3/2017
П О С Т А Н О В А
Іменем України
30.10.2017м. м. Полтава

Ленінський райсуд м. Полтави в складі:

головуючого судді : ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2 ,

з участю прокурора : ОСОБА_3 ,

підсудного: ОСОБА_4 ,

захисника підсудного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіланні в залі суду в м. Полтаві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вільногорськ, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, розлученого, не працюючого, освіта вища, раніше не судимого, проживаючого у АДРЕСА_1

у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави з 20 лютого 2006 року знаходиться кримінальна справа №1-183/06 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 01 березня 2013 року до ОСОБА_4 було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну установу із звичайним наглядом.

Крім того, постановою Київського районного суду м. Полтави від 04 грудня 2006 року було продовжено відносно ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування у психіатричному закладі зі звичайним наглядом за постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 01.03.2006 року.

На адресу суду надійшов лист заступника головного лікаря по медичній частині Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева, із якого вбачається, що для вирішення питання осудності ОСОБА_4 у даний час необхідно призначити амбулаторну судово-психіатричну експертизу.

24 червня 2008 року згідно запиту дана справа була направлена до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

11 лютого 2013 року за вх. № 1937 на адресу суду була повернута кримінальна справа з Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за минулою потребою.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 02 вересня 2013 року провадження по справі було відновлено для вирішення питання осудності ОСОБА_4 та розгляду даної справи.

Згідно постанови суду від 12 березня 2014 року оголошено у розшук підсудного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вольногорськ Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, розлученого, непрацюючого, освіта вища, раніше не судимого, що проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 26 січня 2017 року відновлено провадження у справі.

Згідно постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 27 січня 2017 року клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задоволено, обрано запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 31 січня 2017 року відмовлено в прийнятті до розгляду апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах підсудного ОСОБА_4 на постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 27.01.2017 року.

Постановою суду від 13.03.2017 року призначено у справі повторну судово психіатричну стаціонарну експертизу.

Так, 21 квітня 2017 року кримінальна справа відносно ОСОБА_4 повернута до суду без виконання. Провадження у справі відновлено 27 квітня 2017 року.

Згідно постанови суду від 03 травня 2017 року змінено міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 з тримання під вартою на підписку про невиїзд. Призначити у кримінальній справі повторну амбулаторну судово психіатричну експертизу, виконання експертизи доручено Харківській обласній клінічній психіатричній лікарні № 3.

26 червня 2017 року кримінальну справу повернуто без виконання на адресу суду.

Згідно постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 30.06.2017 року у справі призначено повторну амбулаторну судово-психіатричну експертизу.

29 вересня 2017 року на адресу суду надійшов висновок судово психіатричної експертизи № 217 від 15.08.2017 року.

Постановою суду від 09 жовтня 2017 року провадження у справі відновлено та призначено справу до судового розгляду.

В ході розгляду справи захисник підсудного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінальної справи, посилаючись на те, що ОСОБА_4 на момент вчинення злочину у відповідності до ст. 19 КК України був неосудною особою, що підтверджується висновком судово психіатричної експертизи № 21 від 06.01.2006 року, на підставі якої 01.03.2006 року Ленінським районним судом м. Полтави було винесено постанову, якою вирішено застосування до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричну установу зі звичайним наглядом.

В обґрунтування вказаного клопотання захисником підсудного адвокатом вказувалось про те, що примусові заходи медичного характеру призначались ОСОБА_4 саме, як неосудній особі, та крім даного висновку судово психіатричної експертизи №21 від 06.01.2006 року, підтверджується і призначеним видом примусових заходів медичного характеру, а саме госпіталізації до психіатричної установи зі звичайним режимом, який може застосовуватись лише до неосудної особи, на відміну від обмежено осудної, до якої застосовується надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги, про що зазначено в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.20005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування».

Захисни підсудного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 вказував, що в порядку ч.2 ст. 19 КК України, що ОСОБА_7 не підлягає до кримінальній відповідальності, так як примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатчрину установу зі звичайним наглядом, після їх продовження, постановою Київського районного суду м. Полтави від 29.05.2007 року були скасовані , та на даний час не існує жодних правових підстав вважати ОСОБА_4 особою, яка становить суспільну небезпеку, в зв`язку з чим просив провадження у справі закрити.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 вказане клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

Підсудний ОСОБА_4 вказане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні прокурор не заперечувала проти закриття кримінальної справи з підстав, що примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричну установу зі звичайним наглядом, після продовження, постановою Київського районного суду м. Полтави від 29.05.2017 року відносно ОСОБА_4 були скасовані, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання захисника підсудного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 підлягає до задоволення за наступних обставин.

Згідно Акту № 21 стаціонарної судово- психіатричної експертизи від 25.01.2006 року, ОСОБА_4 на час проведення експертизи мав хронічне психіатричне захворювання у формі параноїдної шизофренії та не міг усвідломлювати значення своїй дій та керувати ними. На момент вчинення злочину підсудний ОСОБА_4 перебував в стані вищезазначеної психічної хвороби і він при наявності не міг усвідомлювати значення своїх дій, та керувати ними, як на час скоєння інкримінованого йому діяння, та підпадає під дію ст. 19 ч.2 КК України, перед слідством, та судом постати не може.

Згідно Постанови Київського районного суду м. Полтави від 29.05.2007 року примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричну установу зі звичайним наглядом, після продовження, скасовані.

На підставі викладеного та враховуючи, що застосування примусових заходів медичного характеру на даний час припинено, суд не визнає за необхідне застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 , як такому, що був визнаний неосудним на момент вчинення вказаного злочину.

Статтею 421 КПК України ( в редакції 1960 року) визначено, що коли буде встановлено, що дана особа вчинила суспільно небезпечне діяння в стані неосудності або обмеженої осудності або після вчинення злочину захворіла на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання, суд, коли визнає за потрібне, виносить ухвалу, а суддя - постанову про застосування до цієї особи примусових заходів медичного характеру, з зазначенням яких саме. Коли суд визнає непотрібним застосування примусових заходів медичного характеру, справу належить закрити, про що виноситься ухвала ( постанова)
Зважаючи на викладені вище обставини суд приходить до висновку про доцільність закриття провадження у кримінальній справі за обвинувачення ОСОБА_4 , в зв`язку з припиненням примусових заходів медичного характеру та недоцільністю їх подальшого застосування для особи визнаної неосудною на момент вчинення злочину.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.421 КПК України ( в редакції 1960 року) , суд
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у кримінальні справі за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України закрити.

На постанову може бути принесено апеляцію до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 7 діб.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1