Справа № 523/6172/16-к
Провадження №1-кс/523/856/16
УХВАЛА

13.05.2016 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002707 від 28.04.2016 року, за ознаками ст.190 ч.4 КК України, звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з клопотанням, погодженим з прокурором Одеської місцевої прокуратури м.Одеси №4 ОСОБА_3 , про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до даного клопотання, 28.04.2016 року до ЧЧ Суворовського ВП в м.Одеса ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що 26.04.2016 року, невстановлена особа, шляхом обману заволоділа її 1/2 частиною квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , чим завдала останній матеріальний збиток на загальну суму 400 000 гривень. 28.04.2016 року за даним фактом розпочато кримінальне провадження №0002707, за ознаками ч.4 ст.190 КК України.

В клопотанні вказано, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала в рівних частинах ОСОБА_5 і ОСОБА_6 . Після смерті свого чоловіка, ОСОБА_5 26.04.2016 року звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_7 для відкриття спадщини. В ході проведення нотаріальних дій, нотаріус повідомила їй, що квартира належить іншій людині, а саме ОСОБА_8 , на підставі договору купівлі - продажу № 5-222, виданого 28.02.2012 року державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори. Рішення про реєстрацію права на квартиру № 29317867 від 19.04.2016 року було зареєстровано ОСОБА_9 , Третя Одеська державна нотаріальна контора. У вказаній квартирі ОСОБА_5 проживає з 1984 року.

Слідчий в поданому клопотанні, посилаючись на те, що вказана квартира, продана шахрайським шляхом та квартира має значення речового доказу в рамках кримінального провадження, а також беручи до уваги що в рамках кримінального провадження виникла необхідність в проведені ряду експертних досліджень по кримінальному провадженню, ґрунтовного дослідження та встановлення власника квартири, можуть бути створені можливості для його знищення, або не надання доступу, у зв`язку із чим просив накласти арешт на вищевказану квартиру.

Прокурор в судому засіданні підтримав клопотання слідчого в повному обсязі.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи, керуючись ст.170-173 КПК України, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню на підставі слідуючого.

Відповідно до ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК, згідно із якою тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги положення кримінального процесуального законодавства, а саме ст.170 ч.1, 3 КПК України, відповідно до якого арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає в тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку; а також те, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову, суд приходить до висновку про необхідність накладення вищезазначеного арешту з метою забезпечення заявлених цивільних позовів.

Також, судом враховано, що необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

Таким чином, дослідивши матеріали поданого клопотання, приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1