Провадження № 11-сс/779/221/2017
Категорія ст. 309 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 28 серпня 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 28 серпня 2017 року до ОСОБА_9 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 25 жовтня 2017 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 доручено здійснювати і Івано-Франківській установі виконання покарань №12.

З ухвали слідчого судді вбачається, що вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, характеризуючи дані про особу підозрюваного, що в своїй сукупності доводять наявність ризиків, які передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою, захисник ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення слідчим суддею норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_9 має сталий соціальний зв`язок, а саме постійне місце проживання, оскільки проживає з матір`ю та братами, а також не офіційно працює.

Захисник вважає, що ризики, які зазначені в ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час розгляду питання про обрання міри запобіжного заходу, а відтак враховуючи п.п.3,4, ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практику Європейську суду з прав людини, підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою до ОСОБА_9 відсутні.

З цих підстав, оскаржувану ухвалу захисник ОСОБА_10 просила скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, яка підтримала подану апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В силу ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до вимог ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею встановлено, що 27.08.2017 року ОСОБА_9 затримано на підставі ухвали суду від 18.08.2017 року, за підозрою у вчиненні 13.08.2017 року злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Застосовуючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчим суддею перевірено наявність в матеріалах провадження достатніх даних, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення, та вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим і сумніву щодо їх достатності у суду не викликала.

Що стосується, посилання захисника, на відсутність ризиків визначених ст. 177 КПК України, то такі є не переконливими та не підтвердженими.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про доведеність слідчим та прокурором наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, оскільки дані, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 376, 404,405, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 28 серпня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5