Справа № 682/2084/17
Провадження № 1-кп/682/123/2017
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хмельницької області, м. Славута, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 09.04.2013 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі та звільненого 21.01.2016, обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 20 липня 2017 року, близько 10.00 години, з корисливих мотивів, повторно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою отримав у ОСОБА_5 належні йому акумуляторну батарею марки «Веста» Ah55 вартістю 900 грн., шину (з диском) марки «Rosava» 175/70 R13 вартістю 475 грн. та грошові кошти в сумі 200 грн. Отримавши вказане майно та грошові кошти ОСОБА_4 з ними зник та в подальшому продав, чим завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1575 грн.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, 20 липня 2017 року, близько 10.00 години, перебуваючи поблизу озера, яке розташоване поблизу колишнього піонерського табору в с. Стригани Славутського району, ОСОБА_4 познайомився з ОСОБА_5 , 1976 року народження, під час розмови з яким дізнався про пошкодження колеса та розрядження акумуляторної батареї в його легковому автомобілі, після чого в ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння вказаним майном, для подальшого продажу та отримання для власних потреб грошових коштів.

Надалі ОСОБА_4 пообіцяв ОСОБА_5 надати допомогу в ремонті колеса та акумуляторної батареї, повідомивши, що для цього йому потрібно 200 грн. для ремонту і поїздки в м. Славута. Отримавши від потерпілого акумуляторну батарею марки «Веста» Ah55 вартістю 900 грн., шину (з диском) марки «Rosava» 175/70 R13 вартістю 475 грн. та грошові кошти в сумі 200 грн, обвинувачений зник з грошовими коштами та майном, яке в подальшому продав, чим завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1575 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, ОСОБА_4 , вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України визнав частково. Зокрема зазначив, що дійсно майно та грошові кошти отримав у обвинуваченого, проте умислу на їх заволодіння та продажу не було.

Обвинувачений вказав, що 20 липня 2017 в денний час він знаходився на одному з озер в с.Стригани Славутського району поблизу недіючого піонерського табору, де познайомився з потерпілим. Під час розмови з потерпілим дізнався, що в його автомобілі пробито колесо і що розрядилася акумуляторна батарея. Після чого запропонував йому допомогу, а саме завезти колесо на шиномонтаж та відремонтувати його та зарядити акумуляторну батарею, повідомивши що для цього йому потрібно 200 грн. В подальшому узяв у потерпілого колесо, акумуляторну батарею, грошові кошти в сумі 200 грн., викликав «таксі» та поїхав в м.Славута, де наступного дня, тобто 21 липня 2017 року вказані речі продав працівнику СТО за 150 грн, оскільки взнав, що потерпілий 20.07.2017 поїхав з місця відпочинку.

Покази обвинуваченого про те, що у нього не було умислу на привласнення майна та коштів потерпілого суд оцінює критично, оскільки вони суперечать показам потерпілого та свідка ОСОБА_6 , які показали, що обвинуваченому було достовірно відомо, що 20 липня 2017 вони не планували покидати місце відпочинку в с.Стригани. Крім того, у них взагалі не було такої можливості покинути місце відпочинку, про що обвинуваченому було достовірно відомо, оскільки він забрав колесо від їхнього автомобіля та акумуляторну батарею..

Незважаючи на наведене вище, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайством), вчиненому повторно, підтверджується показами свідків та потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_5 , в судовому засіданні вказав, що 20 липня 2017 в денний час він разом з дружиною відпочивав на озері в с.Стригани Славутського району поблизу недіючого піонерського табору, де познайомився з обвинуваченим, який під час розмови з ним, дізнався про пошкодження колеса автомобіля та розрядження акумуляторної батареї, ввійшов до нього в довіру та запропонував свою допомогу. Обвинувачений сказав, що їде в м.Славута де зможе відремонтувати колесо та зарядити акумулятор, однак для цього йому потрібно 200 грн. Після чого, він віддав обвинуваченому колесо та акумуляторну батарею, а також 200 грн. Обвинувачений викликав таксі, взяв вказані речі і 200грн. та поїхав в м.Славута, пообіцявши, що повернеться через 2 години. Однак, ОСОБА_4 у вказаний час не повернувся і речі які взяв у потерпілого не повернув. Також, потерпілий показав, що неодноразово під час розмови повідомляв обвинуваченому, що покинути місце відпочинку в с.Стригани він планує в суботу, тобто 22 липня 2017 року. Про те, що його акумуляторна батарея перебуває на СТО випадково дізнався від свідка ОСОБА_7 , який працює на цьому СТО, який бачив, що схожа на обвинуваченого особа продала речі потерпілого працівнику СТО. Поїхавши з свідком ОСОБА_7 на СТО впізнав свій акумулятор та колесо, після чого викликав поліцію.

Крім цього потерпілий у судовому засіданні повідомив, що має до обвинуваченого матеріальні претензії, проте для їх вирішення звернеться до суду у цивільному порядку.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дала схожі з потерпілим покази, в яких вказали, що відпочивала з потерпілим на озері в с.Стригани Славутського району поблизу недіючого піонерського табору, де познайомилася з обвинуваченим, який під час розмови з ними, дізнався про пошкодження колеса автомобіля та розрядження акумуляторної батареї, ввійшов в довіру запропонував свою допомогу. Обвинувачений сказав, що їде в м.Славута де зможе відремонтувати колесо та зарядити акумулятор, однак для цього йому потрібно 200 грн. Обвинувачений отримавши колесо, акумуляторну батарею, а також 200 грн. взяв таксі та поїхав в м.Славута, пообіцявши, що повернеться через 2 години. Однак, ОСОБА_4 у вказаний час не повернувся і речі які взяв у потерпілого не повернув. Про те, що схожі на їх речі знаходяться на СТО дізналася від свідка ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_7 вказав, що 21.07.2017 відпочивав на озері в с.Стригани Славутського району поблизу недіючого піонерського табору, де познайомився з потерпілим, який під час розмови повідомив про викрадення в нього автомобільного колеса, акумуляторної батареї та 200 грн. Вказав, що він є працівником СТО і бачив схожого за описом на обвинуваченого чоловіка, який приносив та продав названі потерпілим речі іншому працівнику цього СТО, про що повідомив потерпілого та завіз його на вказане СТО де потерпілий впізнав свої речі. Після цього була викликана поліція.

Крім зазначених вище показів, вина ОСОБА_4 доводиться також наступними письмовими доказами.

даними протоколу огляду та добровільної видачі колеса та акумуляторної батареї від 26.07.2017 (аркуш справи 14);
висновком експерта про вартість майна, відповідно до якого вартість акумуляторної батареї становить 900 грн., вартість шини (з диском) 475 грн. (аркуш справи 17).
Таким чином, дії обвинуваченого повністю охоплюються диспозицією ч.2 ст. 190 КК України та вірно кваліфіковані органами досудового розслідування.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, судом не встановлено.
Суд враховує, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває, характеризується за місцем проживання негативно, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя.
Оцінивши зібрані докази у сукупності, суд приходить до висновку, про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, що йому інкримінована.
Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 371, 373, 374, 395 КПК України, ч. 2 ст. 190 КК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України і призначити покарання в межах санкції статті у виді обмеження волі строком на три роки.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази акумуляторну батарею марки «Веста» Ah55 та шину (з диском) марки «Rosava» 175/70 R13 повернути ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів після його проголошення через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1