Провадження № 1-кс/554/8850/2017
У Х В А Л А

29 грудня 2017 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000212 від 03.09.2015 року, про дозвіл на затримання з метою приводу:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Приморсько-Ахтарськ, Краснодарського Краю, Російської Федерації, громадянина України, не судимого, капітана військової служби за контрактом ГУ СБУ, оперуповноваженого Євпаторійського міжрайонного відділу ГУСБУ в Автономній Республіці Крим, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор військової прокуратури Полтавського гарнізону звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що відповідно до наказу начальника ГУ СБ України в АР Крим від 24.03.2008 №423-ос ОСОБА_4 прийнятий на військову службу в Головне управління Служби безпеки України в АР Крим.

Відповідно до наказу начальника ГУ СБ України в АР Крим від 18.05.2012 №112-ос ОСОБА_4 призначено на посаду оперуповноваженогоЄвпаторійського міжрайонного відділу ГУСБУ в Автономній Республіці Крим.

Під час проходження служби ОСОБА_4 повинен керуватися вимогами ст. 24, п. 5, 8 Закону України №2229-12 від 25.03.1992 «Про Службу безпеки України» відповідно до яких, одним з завдань СБУ є забезпечення захисту суверенітету, конституційного ладу й територіальної цілісності України від протиправних посягань з боку окремих осіб та їх об`єднань, здійснювати відповідно до законодавства профілактику правопорушень у сфері державної безпеки, ст.ст. 11, 16, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, які зобов`язують останнього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, поважати честь і гідність кожної людини, беззастережно та неухильно виконати накази начальника у зазначений термін, та ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього бездоганного і неухильного додержання порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, усвідомлення відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, особистої відповідальності за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, Конституції та законів України, наказів командирів.
Крім цього, відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 23.03.2014 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополя в інші регіони України», введеного в дію Указом Президента України від 24.03.2014 №339, розпорядження Голови Центрального управління Служби безпеки України №44 від 24.03.2014, ОСОБА_4 у строк до 30.03.2014 повинен був прибути для подальшого проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою:м. Київ, вул. Володимирська, 33.
Діючи з прямим умислом, з метою незаконно ухилитися від проходження військової служби, ОСОБА_4 вирішив стати на злочинний шлях та у порушення вищезазначених нормативно-правових актів, незаконно припинив виконувати обов`язки військової служби та до 30.03.2014 після переведення, без поважних причин не прибув до Центрального управління Служби безпеки України, таким чином ухилившись від подальшого проходження військової служби в органах Служби безпеки України.
По теперішній час ОСОБА_4 до Центрального управління Служби безпеки України за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33, не з`явився та обов`язки з військової служби не виконує.
Таким чином, ОСОБА_4 являючись військовослужбовцем ГУ СБ України в АР Крим, достовірно знаючи про необхідність прибуття до 30.03.2014 до Центрального управління Служби безпеки України в м. Київ,діючи з прямим умислом, з метою незаконно ухилитися від проходження військової служби, у порушення ст. 24, п. 5, 8 Закону України №2229-12 від 25.03.1992 «Про Службу безпеки України», ст.ст. 11, 16, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, розпорядження Голови Центрального управління Служби безпеки України №44 від 24.03.2014, до 30.03.2014 до Центрального управління Служби безпеки України за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33, не прибув, ухилився від подальшого проходження військової служби в органах Служби безпеки України та по теперішній час на службі безпідставно відсутній, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби у разі переведення, злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України.
Крім того, з допиту заступника начальника управління внутрішньої безпеки СБ України полковника ОСОБА_5 , вбачається, що відповідно до розпорядження Голови Центрального управління Служби безпеки України №44 від 24.03.2014 військовослужбовці, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах СБ України з дислокацією в АР Крим до 30.03.2014 повинні були прибути до підрозділів ЦУ СБ України. Вказане розпорядження доводилось в телефонному режимі керівництвом ЦУ СБ України, оскільки пошта, яка направлялась до АР Крим не доходила до адресатів.
Таким чином, викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

03.09.2015 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Цього ж дня повідомлення про підозру у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України вручено ОСОБА_4 у спосіб, передбачений ст.ст. 133, ч. 1 ст. 135, 136, 137 КПК України, для вручення повідомлень.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 зазначеного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням начальника Управління внутрішньої безпеки про вчинення кримінального правопорушення, розпорядженням Голови Центрального управління Служби безпеки України №44 від 24.03.2014 та допитом полковника ОСОБА_5 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Отже, ОСОБА_4 незаконно припинив виконувати обов`язки військової служби та до 30.03.2014 після переведення не прибув для подальшого проходження військової служби до розташування Центрального управління Служби безпеки України за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33, не маючи на меті повертатися до виконання обов`язків з військової служби.
Тобто, наявні вагомі докази, якими обґрунтовуються обставини вчинення ОСОБА_4 вищевказаного злочину, на підставі яких зроблено висновок про обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства та суду, продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином та запобігання вчиненню останнім нових злочинів проти основ національної безпеки України чи проти громадської безпеки, а також припинення вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється.
Оцінюючи в сукупності викладене, вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, а саме позбавлення волі від 2 до 5 років, з огляду на особу підозрюваного, з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, та запобігання спробам останнього вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню та переховуватися від органів слідства та суду, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, слід прийти до висновку про те, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, відповідно до ст. 183 КПК України його необхідно доставити до суду з метою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Крім того, враховуючи, що для розшуку ОСОБА_4 необхідно провести значну кількість процесуальних та слідчих (розшукових) дій, що займе тривалий проміжок часу, доцільно встановити термін дії ухвали на шість місяців.
28.12.2017 року прокурором військової прокуратури Полтавського гарнізону направлено клопотання до Октябрського районного суду м. Полтави про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор просить задовольнити заявлене ним клопотання.

У закритому судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити.

Вивчивши суть клопотання, дослідивши надані до суду матеріали клопотання, а також заслухавши думку прокурора, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За правилами ч. 2 ст. 188 КПК України це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

28.12.2017 року прокурором військової прокуратури Полтавського гарнізону до Октябрського районного суду м. Полтави одночасно з цим клопотанням подано клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні встановлено, що за 03.09.2015 року до ЄРДР внесені відомості за №0000212 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Установлено, що ОСОБА_4 до Центрального управління Служби безпеки України за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33, не з`явився та обов`язки з військової служби не виконує.
Таким чином, ОСОБА_4 являючись військовослужбовцем ГУ СБ України в АР Крим, достовірно знаючи про необхідність прибуття до 30.03.2014 до Центрального управління Служби безпеки України в м. Київ,діючи з прямим умислом, з метою незаконно ухилитися від проходження військової служби, у порушення ст. 24, п. 5, 8 Закону України №2229-12 від 25.03.1992 «Про Службу безпеки України», ст.ст. 11, 16, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, розпорядження Голови Центрального управління Служби безпеки України №44 від 24.03.2014, до 30.03.2014 до Центрального управління Служби безпеки України за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33, не прибув, ухилився від подальшого проходження військової служби в органах Служби безпеки України та по теперішній час на службі безпідставно відсутній, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби у разі переведення, злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України.
Крім того, з допиту заступника начальника управління внутрішньої безпеки СБ України полковника ОСОБА_5 , вбачається, що відповідно до розпорядження Голови Центрального управління Служби безпеки України №44 від 24.03.2014 військовослужбовці, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах СБ України з дислокацією в АР Крим до 30.03.2014 повинні були прибути до підрозділів ЦУ СБ України. Вказане розпорядження доводилось в телефонному режимі керівництвом ЦУ СБ України, оскільки пошта, яка направлялась до АР Крим не доходила до адресатів.
Враховуючи викладене існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 будучи повідомлений про необхідність виконання зазначеного наказу, порушив встановлений порядок проходження військової служби та без поважних причин не з`явився на службу з метою ухилення від її проходження з 30 березня 2014 року до теперішнього часу, чим вчинив нез`явлення на службу з метою ухилення від неї, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України.

03.09.2015 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Цього ж дня повідомлення про підозру у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України вручено ОСОБА_4 у спосіб, передбачений ст.ст. 133, ч. 1 ст. 135, 136, 137 КПК України, для вручення повідомлень.

Враховуючи, що під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 невідоме, 15.09.2015 року прокурором оголошено останнього у розшук.

Отже, наявними у клопотанні доказами підтверджується, що ОСОБА_4 незаконно припинив виконувати обов`язки військової служби та 30.03.2014 року не з`явився на службу, його місцезнаходження по теперішній час невідоме.

Таким чином прокурором в судовому засіданні доведено, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування. Крім того, одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу може вчинити дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу. Тому слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання та надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 189-191, 335, 371 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Приморсько-Ахтарськ, Краснодарського Краю, Російської Федерації, громадянина України, не судимого, капітана військової служби за контрактом ГУ СБУ,оперуповноваженого Євпаторійського міжрайонного відділу ГУСБУ в Автономній Республіці Крим, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою приводу до Октябрського районного суду м.Полтави для вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Уповноважена службова особа, яка затримала особу на підставі ухвали негайно повинна повідомити про це прокурора військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 за номером телефону НОМЕР_1 , за адресою: 36003, м.Полтава, майдан Незалежності, 1-Б.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного до суду, закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії, а також у разі відкликання ухвали прокурором.

Строк дії ухвали шість місяців.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1