печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора: ОСОБА_3 , захисника: ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
У Х В А Л И В :
29.03.2018 року до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України радником юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні 0000084 від 19.02.2018 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000084, унесеному 19.02.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 15 п.п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що що особа без громадянства ОСОБА_8 , в січні лютому 2015 року на території м. Києва з метою:
-викрадення громадянина ОСОБА_9 , незаконного позбавлення його волі та вимагання за його звільнення чужого майна;
-заволодіння майном ОСОБА_9 , поєднаним із насильством, небезпечним для його життя та здоров`я;
-заволодіння майном ОСОБА_10 , поєднаним із насильством, небезпечним для його життя та здоров`я;
-умисного вбивства з корисливих мотивів ОСОБА_10 ;
-таємного викрадення майна ТОВ «АТЛ-АВТОСЕРВІС» у великому розмірі;
-вчинення умисного вбивства на замовлення громадянина Республіки Молдова ОСОБА_11 організував озброєну банду.
Розуміючи суспільну небезпечність організації та існування озброєної банди, ОСОБА_8 почав підшукувати для складу банди осіб, які за своїми суб`єктивними якостями схильні до вчинення злочинів та мають бажання збагатитися за рахунок чужого майна.
Втілюючи в дію свій злочинний задум, ОСОБА_8 в січні 2015 року підшукав ОСОБА_12 та інших не встановлених осіб, в липні 2015 року ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інших невстановлених осіб, в серпні 2016 року ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , в грудні 2016 року ОСОБА_5 , в березні 2017 року ОСОБА_17 , які володіли прийомами рукопашного бою і мали навики поводження з вогнепальною зброєю і запропонував їм згуртуватися в озброєну банду.
Зазначені особи з пропозицією ОСОБА_8 погодилися і діючи з корисливих мотивів, у різний час, об`єдналися за взаємною згодою і бажанням в стійку організовану групу озброєну банду, для скоєння нападів на окремих осіб, які проживали на території м. Києва, Київської області та Республіки Молдова, з метою заволодіння належним їм майном та отримання винагороди за їх вчинення.
28.12.2016 близько 01.21 год. в м. Кишинів, Республіки Молдова, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_5 використовуючи 4 протитанкові гранатомети моделі «РПГ-26 Аглень» та два пістолети моделі «CZ83», калібру 7,65 мм вчинили незакінчений замах на умисне вбивство громадянина Республіки Молдова ОСОБА_11 .
У судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.
Захисники підозрюваного ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість та недоведеність висунутої ОСОБА_5 підозри, відсутність належних доказів на її підтвердження, а також на відсутність ризиків, визначених ст.177 КПК України та на те, що ризики зазначені у клопотанні є необґрунтовані та є припущеннями органу досудового розслідування.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю підтримав позицію захисників.
Заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , дослідивши клопотання та матеріали, яким воно обґрунтоване, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000084, унесеному 19.02.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 15 п.п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України..
26.01.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 15, п.п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, КК України.

29.01.2018 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.04.2018.

Вищевказані обставини, які дають підстави обґрунтовано підозрювати

ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, підтверджуються матеріалами досудового розслідування, а саме:

- протоколами допиту як підозрюваних ОСОБА_16 та ОСОБА_15 від 18.01.2018;

- протоколами проведення слідчих експериментів з підозрюваними ОСОБА_16 та ОСОБА_15 від 19.01.2018.

- відповіддю на клопотання про надання міжнародної правової допомоги, а саме: протоколом допиту ОСОБА_18 від 18.04.2017; протоколом пред`явлення для впізнання свідку ОСОБА_19 по фотографії підозрюваного ОСОБА_15 від 23.05.2017; звіт про експертизу №34/12/1 P 2278 від 19.04.2017; звіт про експертизу №34/12/1 P 2327 від 25.04.2017; лист від 25.10.2017 № 131/17;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_20 ;

- протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_5 за ст. 204 1 КУпАП від 29.12.2016;

- протоколом допиту ОСОБА_21 від 29.12.2016;

- протоколом пред`явлення для впізнання свідку ОСОБА_21 по фотографії підозрюваного ОСОБА_5 від 29.12.2016 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Так, слідчий суддя вважає що мотивування необхідності такого продовження достатньо виважено викладені в ухвалі слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, що свідчить про наміри органу досудового розслідування забезпечити всебічність, повноту і неупередженість дослідження обставин у даному кримінальному провадження.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації , при цьому перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, не погоджується з доводами сторони захисту про її не обґрунтованість, оскільки наявні дані які вказують на обґрунтованість підозри, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалах клопотання доказах, а саме: протокол допиту обвинуваченого ОСОБА_22 від 18.04.2017. Протокол розслідування особи за фотографією за участю ОСОБА_23 від 23.05.2017. Переклад протоколу розслідування особи за фотографією за участю ОСОБА_23 від 23.05.2017. Переклад змісту експертизи № 34/12/1-R-2278 від 19.04.2017. Переклад звіту про експертизу № 34/12/1-R-2327 від 25.04.2017.Переклад відповіді прокурору по боротьбі з організованою злочинністю та спеціальними випадками за № 131/17 від 25.10.2017. Протокол допиту свідка ОСОБА_21 від 29.12.2016, 27.07.2017Протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_21 від 29.12.2016 (впізнавач ОСОБА_5 ). Протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ № 096015 від 28.12.2016. Протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ № 096009 від 29.12.2016. Протокол допиту свідка ОСОБА_21 від 10.08.2017. Повідомлення про підозру ОСОБА_5 . Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 26.01.2017. ухвала Печерського районного суду м. Києва про обрання запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 від 29.01.2018. Довідка лікаря психіатра на ОСОБА_5 . Довідка лікаря нарколога на ОСОБА_5 . Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_16 від 18.01.2017. Протокол слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_16 від 19.01.2017, 06.02.2018. протокол допиту підозрюваного ОСОБА_15 від 18.01.2017. Протокол слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_15 від 19.01.2017, 06.02.2018.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року)

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до положень ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховував тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_5 за інкриміновані злочини у разі доведення його винуватості, в тому числі і у виді до дванадцяти років позбавлення волі, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин, та прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а відтак саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та таким, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного в подальшому при здійсненні досудового розслідування та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
В той же час, слідчий суддя не в повній мірі може погодитися із тим, що ризики, які існували раніше та на даний час не зменшилися, виходячи за наступного.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Перебуваючи під вартою підозрований ОСОБА_5 виконував обов`язки, які на нього покладені відповідно до статті 42 КПК України, протилежного стороною обвинувачення доведено не було.

Також, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_5 мав намір вчинити вбивство ОСОБА_11 способом, небезпечним для життя багатьох осіб застосувавши протитанкові гранатомети моделі «РПГ-26 Аглень», що свідчить про його особливо небезпечність для суспільства.

За викладених обставин, вбачається, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, а відтак продовження строку тримання під вартою є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого діяння та частково підтверджують ризики, проте в своїй сукупності це не може переконливо свідчити про наявність підстав для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та частково доведено актуальність ризиків на даний час, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби, а саме: 22-00 год. по 07-00 год. у межах строку досудового розслідування.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
З метою дотримання підозрюваним процесуальної поведінки, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. до 07:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000084 від 19.02.2018, на 60 діб.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, та в`їзд в Україну.
Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 для виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.
Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, може бути застосований більш суворий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Негайно звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти в залі судового засідання.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: