Справа № 206/1325/17
Провадження № 1-кп/206/42/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" лютого 2018 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретарів - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000025 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, раніше судимого:
-11.06.2012 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 263 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки; на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.

-12.03.2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ст. 71, 72 КК України частково приєднано не відбутий термін 1 місяць за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.06.2012 року, до відбуття покарання визначено 3 роки 1 місяць. Звільнився 11.08.2014 року з Криворізької ВК за постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рога Дніпропетровської області від 08.04.2014 року на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року, від відбування покарання звільнений.

- 22.06.2016 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 263 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 03.03.2017 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2016 року та остаточно призначено до відбуття покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі,

- 19.12.2017 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_7 ,
захисник-адвокат - ОСОБА_8 ,
обвинувачений - ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 19 січня 2017 року близько 03 години 00 хвилин, прибув на ділянку №39 СП в парку «К» станції Нижньодніпровськ Вузол (північна сторона), яка розташована в Самарському районі м. Дніпро Дніпропетровської області, де побачив дросель-трансформатор марки ДТ 0,2-500, що належить СП «Дистанція сигналізації та зв`язку Нижньодніпровськ - Вузол» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця». У цей час у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення за рахунок викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , знаходячись у вказаний час у вказаному місці, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою гайкових ключів 17х19 та 14х17, які заздалегідь заготував і взяв із собою, шляхом відкручування болтів з корпусу дросель-трансформатора ДТ 0,2-500 та ярма сталевого сердечника, розібрав його, після чого із середини викрав сигнальну обмотку, що належить СП «Дистанція сигналізації та зв`язку Нижньодніпровськ-Вузол» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця». Далі ОСОБА_6 , заволодівши вищевказаною сигнальною обмоткою дросель-трансформатора ДТ 0,2-500, з місця події зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_6 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 56 від 10.02.2017 року, заподіяв СП «Дистанція сигналізації та зв`язку Нижньодніпровськ-Вузол» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», матеріальну шкоду на загальну суму 3009,5 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Пояснив, що він того дня скоїв крадіжку дросель-трансформатора, який здав на металобрухт. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.
Наявні в справі докази його винності не оспорює.
Представник потерпілого ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить проводити судове засідання без його участі, майнових претензій до обвинуваченого не має.
Беручи до уваги позицію учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України та наслідки її застосування, суд вирішив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежити дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України подальше дослідження доказів за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження не проводилося.

Таким чином, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доказана і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.п. 60), у лікаря-нарколога перебуває з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності» (т. 1 а.п. 59) та посередньо характеризується за місцем проживання (т. 1 а.п. 58).
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому правопорушенні.
До обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_6 будучи раніше судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, перебуваючи на випробувальному терміні, повторно вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить, про його стійку антисуспільну установку, в зв`язку з цим суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 неможливе застосування положень ст.ст. 69,75 КК України.
Суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив вказаний злочин до його засудження 19.12.2017 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська, відносно нього необхідно застосувати вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, та визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 314, 369, 371-374 КПК України, суд-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, покарання, обране за даним вироком, повністю поглинути покаранням, призначеним за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2017 року, остаточно призначивши ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання рахувати з 25.07.2017 року.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь експерта ФОП ОСОБА_10 документально підтверджені витрати за проведення судової експертизи № 56 від 10.02.2017 року у розмірі 170 грн., крім того стягнути на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України документально підтверджені витрати за проведення судової трасологічної експертизи № 27/4.6-215 від 01.03.2017 року у розмірі 1100,50 грн.
Речові докази: розкладний ніж, переданий на відповідальне зберігання до камери схову Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 213); одну монтировку та один ключ 17х19, передані переданий на відповідальне зберігання до камери схову Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 187); фрагмент кіперної стрічки довжиною 18 см, переданий на відповідальне зберігання до камери схову Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 186) знищити;
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1