Справа № 554/2251/17
Дата документу 30.11.2017
В И Р О К
Іменем України
30 листопада 2017 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0000292 з участю учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , по обвинуваченню
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, ніде не працює, судимого
5 грудня 2008 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 186 КК України до штрафу в сумі 850 грн.;
17 червня 2010 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на три роки;
18 травня 2011 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі;
21 червня 2011 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 187, 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Полтавської області від 6 вересня 2011 року вирок районного суду змінено, засудженого визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186, 71 КК і призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 22 вересня 2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 27 днів;
20 листопада 2017 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 190, 71 КК на два роки один місяць позбавлення волі,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Карлівки Полтавської області, мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, ніде не працює, судимого
18 травня 2004 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;
26 січня 2006 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, 71 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі;
27 квітня 2006 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
27 липня 2006 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 7 місяців позбавлення волі, звільненого 29 травня 2008 року по відбуттю покарання;
20 травня 2009 року Красноградським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 129, 70, 72 КК України на 6 років позбавлення волі;
3 серпня 2009 року Карлівським районним судом Поставської області за ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України на 6 років позбавлення волі;
5 листопада 2010 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 393, ч. 4 ст. 70 КК України на 6 років позбавлення волі;
24 вересня 2013 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 309, 71 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі;
14 червня 2017 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК на два роки один місяць позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця і мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, ніде не працює, в силу статті 89 КК України не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України кожним,
в с т а н о в и в :
Е п і з о д № 1. Приблизно в січні 2017 року обвинувачені ОСОБА_11 ОСОБА_10 та ОСОБА_12 увійшли між собою у попередню злочинну змову на вчинення у вечірній та нічний період доби нападів із застосуванням фізичного насильства на окремих громадян, що перебували у стані сп`яніння, з метою заволодіння їх особистим майном.
14 січня 2017 року, близько 04 год., перебуваючи втрьох поблизу нічного розважального клубу «Робін Гуд», що по вулиці Небесної Сотні, буд.13 в м. Полтаві, з метою реалізації злочинного наміру, здійснювали візуальне спостереження, підшукували поодиноких перехожих, що перебувають у стані сп`яніння, з метою подальшого заволодіння їх особистим майном шляхом вчинення на них відкритого нападу.
Помітивши в цей час потерпілого ОСОБА_5 , який перебував у стані сп`яніння, у них виник спільний умисел на заволодіння його майном.
Реалізовуючи його, вони на певній відстані прослідували за ОСОБА_5 , чекаючи сприятливої нагоди для здійснення нападу.
В той час, коли потерпілий проходив поблизу будинку № 25 по вулиці Небесної Сотні в м. Полтава, ОСОБА_11 з метою відволікти його увагу, звернувся до нього з проханням зупинитись та надати йому запалити. В цей час ОСОБА_12 та ОСОБА_10 для попередження можливості втечі потерпілого, оточили його з різних сторін.
Надалі, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_10 та ОСОБА_13 повторно, а ОСОБА_12 вперше, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, останній зненацька завдав ОСОБА_5 удар кулаком в область обличчя, від якого той впав на землю.
Після цього, обвинувачені, діючи узгоджено, підбігли до потерпілого, притисли його до землі та нанесли ще декілька ударів в область тулуба з різних боків.
Подолавши таким чином опір потерпілого, використовуючи чисельну та фізичну перевагу, діючи спільно та узгоджено, ОСОБА_12 обшукав одяг потерпілого та викрав з кишені штанів у ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 400 грн., мобільний телефон «Meizu M2 Note» ІМЕІ НОМЕР_1 серійний № НОМЕР_2 вартістю 4000 грн. разом із карткою оператора «МТС Україна» вартістю 50 грн. без коштів на рахунку та силіконовим чохлом вартістю 180 грн.
Одночасно з цим, ОСОБА_11 зірвав з шиї ОСОБА_5 золотий ланцюжок 585 проби вагою 8 г вартістю 4842,88 грн. разом із золотим хрестиком 585 проби вагою 1,5 г вартістю 908,04 грн., а ОСОБА_10 стягнув із пальця руки обручку 585 проби вагою 4 г вартістю 2421, 44 грн.
Заволодіваючи золотим ланцюжком, ОСОБА_11 потягнув його із силою назад, внаслідок чого перекрив дихальні шляхи та спричинив ОСОБА_5 фізичний біль в області шиї, а ОСОБА_10 для полегшення заволодінням цим ланцюжком, завдав потерпілому удар ногою у взутті в область обличчя.
Внаслідок відкритого заволодіння чужим майном потерпілого обвинувачені спричинили ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 12802,36 грн.
Е п і з о д № 2. 21 січня 2017 року, в період часу з 00 год. до 00 год. 30 хв., ОСОБА_11 , проходячи поблизу будинку № 2-Б по вулиці В.Чорновола в м. Полтава разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , побачили потерпілого ОСОБА_4 та вирішили відкрито заволодіти його майном.
З цією метою, діючи відкрито, повторно, за попередньою змовою групою осіб, вони догнали ОСОБА_4 , збили з ніг, після чого, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для здоров`я потерпілого, продовжували утримувати його за ноги та тулуб, притискаючи до землі.
Подолавши у такий спосіб опір потерпілого, діючи спільно та узгоджено, з використанням фізичної та чисельної переваги, обвинувачені обшукали одяг потерпілого та відкрито заволоділи мобільним телефоном «IPhone 5S А1456» ІМЕІ НОМЕР_3 , вартістю 2748,60 грн., гаманцем із шкіри «Collіn»s since 1983» вартістю 327,08 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 100 грн., 1 долар США (еквівалентом згідно офіційного курсу Національного банку України 27 грн. 44 коп.) та особисті документи, срібним ланцюжком 925 проби вагою 5 г вартістю 65,05 грн. разом із срібним хрестиком 925 проби вагою 2 г вартістю 26,02 грн., срібним підвісом у вигляді Державного гербу України 925 проби вагою 2 г вартістю 26,02 грн., спричинивши потерпілому матеріального збитку на загальну суму 3320,21 грн.
Е п і з о д № 3. Цієї ж доби, близько 01 год., вони ж, перебуваючи біля нічного розважального клубу «Робін Гуд» що по вул. Небесної Сотні, 13, познайомились із потерпілою ОСОБА_6 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
Помітивши в цей час у неї ювелірні вироби та мобільний телефон, обвинувачені вирішили заволодіти ними.
Для цього вони залишились разом із ОСОБА_6 відпочивати в клубі з тим, щоб у подальшому, скориставшись нагодою, вчинити на неї відкритий напад та заволодіти її особистим майном.
Близько 02 год. 30 хв., обвинувачені обманним шляхом завели потерпілу у безлюдне місце.
Після цього, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_11 із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої, раптово збив ОСОБА_6 з ніг на землю.
Надалі, діючи узгоджено, ОСОБА_11 відкрито викрав мобільний телефон потерпілої «Lenovo A316» ІМЕІ НОМЕР_4 вартістю 795 грн. разом з картками оператора «МТС Україна» та «Київстар» вартістю 50 грн. і 25 грн. відповідно, а також зробив спробу зірвати з її шиї золотий ланцюг, спричинивши їй фізичний біль.
Одночасно з цим, до ОСОБА_6 підбігли ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , які користуючись тим, що остання не могла чинити активного опору, притисли її до землі, схопили за руки та стали знімати з них каблучки.
Відчуваючи небезпеку для свого здоров`я, викликаного застосованим до неї насильством, ОСОБА_6 , попросила відпустити її в обмін на добровільну передачу свого особистого майна.
Надалі, діючи під загрозою продовження застосування фізичного насильства, а також з метою збереження власного здоров`я, остання передала обвинуваченим золотий ланцюжок 585 проби вагою 10 г плетіння подвійний «бісмарк», довжиною 45 см вартістю 6050,40 грн., золотий ланцюжок 585 проби вагою 3 г плетіння «бісмарк», довжиною 40 см, вартістю 1815,12 грн., золоту каблучку 585 проби вагою 6 г вартістю 3630,24 грн., золоту каблучку 585 проби вагою 3 г вартістю 1815,12 грн. (відповідно до Розпорядження НБУ № 221-р від 20 січня 2017 року «Про закупівельні ціни на дорогоцінні метали в брухті) всього на загальну суму 14180,88 грн., на яку їй і було спричинено матеріальної шкоди.
Допитані в ході судового розгляду справи кожний із обвинувачених визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище, щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати.
Крім повного визнання кожним із обвинувачених своєї вини у вчиненні злочину, їх винуватість у цьому підтверджується сукупністю зібраних по матеріалах кримінального провадження та перевірених в ході судового розгляду доказів.
Е п і з о д № 1
Потерпілий ОСОБА_5 під час допиту в суді підтвердив факт нападу на нього, заволодіння його майном та застосування щодо нього фізичного насильства обвинуваченими за обставин, викладених вище, а також спричинення йому матеріальних збитків, зазначених в обвинувальному акті.
Свої показання про обставини нападу та спосіб заволодіння його майном обвинуваченими потерпілий підтвердив під час слідчого експерименту в ході досудового розслідування, протокол про що був досліджений в суді.
Під час допиту в суді він також впізнав обвинувачених як осіб, що вчинили його пограбування.
Свідок ОСОБА_14 в суді показав, що 14 січня 2017 року, близько 06 год. 35 хв., він працював в ломбарді, що по вулиці Європейській, 35 в м. Полтаві. Серед ночі туди зайшли обвинувачені та надали для огляду здавлену каблучку та розірваний ланцюжок, які вони хотіли здати. При цьому один із них надав свій паспорт. За прийняті від них речі він виплатив їм 4000 грн. Інший обвинувачений хотів закласти в ломбард мобільний телефон, але він відмовився його приймати. Коли обвинувачені виходили з приміщення ломбарду, він чув, що вони з`ясовували між собою питання про те, як поділять отримані ними за здані речі гроші.
Відповідно до довідки ломбарду «Свіжа копійка» особою, яка за повідомленням свідка ОСОБА_14 здала ланцюжок та каблучку в ломбард був обвинувачений ОСОБА_12 .
При пред`явленні для впізнання по фотознімках в ході досудового розслідування свідок ОСОБА_15 впізнав обвинувачених як осіб, що 14 січня 2017 року в ранковий час перебували в ломбарді за обставин, наведених ним, протоколи про що були досліджені в суді.
При перегляді відеозапису, наданого з ломбарду, встановлено, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в зазначений вище час здають в ломбард викрадені прикраси та ділять між собою вилучені від цього кошти.
Аналіз наведених доказів, на думку суду, безперечно підтверджує факт вчинення обвинуваченими пограбування потерпілого ОСОБА_5 за обставин, викладених вище, в зв`язку з чим суд приймає до уваги та розцінює як правдиві показання про це самих обвинувачених, а також потерпілого.
Е п і з о д № 2
Потерпілий ОСОБА_4 під час допиту в суді показав, що 20 січня 2017 року він повертався з корпоративну. Приблизно з 00 до 00 год. 30 хв., коли він проходив між будинками по вул. Чорновола в м. Полтаві на нього напали троє осіб, які застосували насильство та заволоділи його майном і спричинили шкоду, які зазначені в обвинувальному акті.
Через деякий час документи та гаманець, які у нього були викрадені обвинуваченими, знайшли треті особі та передали йому. Під час допиту в суді за окремими особливостями мови він впізнав обвинувачено ОСОБА_11 як особу, що в числі інших брала участь у його пограбуванні.
Крім того, в судовому засіданні він повідомив, що в ході досудового розслідування свідком ОСОБА_16 йому був повернутий викрадений під час пограбування мобільний телефон, який тому збув обвинувачений ОСОБА_11 .
Свої показання про обставини пограбування, його місце та спосіб потерпілий підтвердив під час слідчого експерименту в ході досудового розслідування, протокол про що був досліджений в суді.
Свідок ОСОБА_17 в суді показав, що 21 січня 2017 року, близько 08 год. 30 хв., йому зателефонував ОСОБА_11 і запропонував купити Айфон синього кольору в чорному чохлі за 2000 грн., який привіз приблизно через 30-40 хв. після дзвінка. Оскільки такої суми в нього не було, то він запропонував 700 грн. і той погодився на такі умови.
Під час досудового розслідування він видав придбаний у ОСОБА_11 . Айфон працівникам поліції, протокол про що був досліджений в суді.

Е п і з о д № 3
Допитана в суді потерпіла ОСОБА_6 підтвердила факт її пограбування, обставини заволодіння її майном та спричинення майнової шкоди відповідно тому, як про це зазначено в обвинувальному акті, наголосивши, що цей злочин було вчинено саме обвинуваченими, яких вона впізнає.
Свої показання про це вона підтвердила при проведенні слідчого експерименту в ході досудового слідства, протокол про що був досліджений в суді.
Свідок ОСОБА_18 рідна сестра обвинувачених ОСОБА_19 , під час допиту в суді показала, що 21 січня 2017 року на прохання свого брата ОСОБА_11 , в присутності інших обвинувачених, вона здала в ломбард ювелірні вироби, а отримані за це гроші передала їм, які ті почали ділити між собою та з приводу чого між ними виник спір, в ході якого обвинувачений ОСОБА_10 викинув свою частку на землю. Приблизно через 3 дні після цього ОСОБА_11 подарував їй телефон «Леново А 316 І», який вона через брак коштів заклала, а потім викупила. У подальшому даний телефон передала працівникам поліції на їх вимогу.
Винуватість обвинувачених, крім наведених доказів, підтверджується також:
- даними ломбарду «Капітал», згідно яких 21 січня 2017 року ОСОБА_18 передала в заставу ювелірні вироби, які по вазі відповідають вазі ювелірних виробів, що були викрадені у потерпілої ОСОБА_6
- даними договору про надання фінансового кредиту ломбардом «Онікс», згідно якого ОСОБА_18 передавала в ломбард мобільний телефон «Леново А 316 І», який за своїм ІМІЕ збігається з ІМЕІ телефону потерпілої;
- оглядом виданого ОСОБА_18 мобільного телефону, який належить потерпілій;
- протоколом впізнання ОСОБА_6 речей, згідно якого остання впізнала серед пред`явлених телефонів належний їй, а також іншими доказами в їх сукупності.
Проаналізувавши наведені докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину.
Суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_11 по всіх епізодах, а дії обвинуваченого ОСОБА_12 по епізодах № 2 і 3 за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки кожний із них потворно за попередньою змовою групою осіб вчинив умисні дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої. По епізоду № 1 суд кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 186 КК України, як і інших обвинувачених, виключаючи з кваліфікації таку кваліфікуючу ознаку як повторність.
Обставинами, які пом`якшують покарання кожного із обвинувачених, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_13 , суд визнає рецидив злочинів.
Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу кожного із обвинувачених та обставини, що впливають на призначення покарання.
Суд також враховує, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 раніше неодноразово засуджувалися за вчинення умисних, в тому числі аналогічних злочинів проти майна, мають не погашену судимість та не відбуте покарання за попередніми вироками, обвинувачений ОСОБА_12 є особою в силу статті 89 КК України не судимою, всі обвинувачені визнали свою вину у вчиненні злочину і щиро розкаялися у цьому, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеристику особи кожного із обвинувачених, і вважає за необхідне призначити кожному із них покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним й достатнім для їх виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.
При призначенні покарання суд також враховує висновок стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 165 від 23 серпня 2017 року (том 1 а. п. 169-172), відповідно до якого ОСОБА_10 хронічним психічним захворюванням, слабоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим станом психіки в період інкримінованих йому діянь не страждав і в даний час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в даний час легку розумову відсталість з порушенням поведінки. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_10 повинно бути призначено за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки після постановлення попереднього вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 20 листопада 2017 року стало відомо, що він винен і в іншому злочині, вчиненому до його постановлення.
Так як обвинувачений ОСОБА_11 засуджується до позбавлення волі, яке має відбувати реально, то вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 14 червня 2017 року, за яким його засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на один рік позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до статті 75 КК України з іспитовим строком на один рік, належить виконувати самостійно.
Оскільки обвинувачені засуджуються до позбавлення волі, яке мають відбувати реально, то суд з метою відбування покарання та запобігання ризикам, зазначеним в статті 177 КПК України, вважає за необхідне обраний щодо кожного із них запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Цивільний позов по справі не заявлений, процесуальних витрат по справі немає.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_12 заявив клопотання про застосування щодо нього Закону України «Про амністію в 2016 році» та звільнення його від відбування покарання, так як він нібито «на дату подання цього клопотання вже відбув не менше половини призначеного строку основного покарання, так як перебуває під вартою з 26 січня 2017 року».
Суд не знаходить підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_12 амністії відповідно до Закону України «Про амністію в 2016 році», оскільки заявлене ним клопотання не відповідає дійсності, так як на час його подання обвинувачений покарання не відбував і воно йому не призначалось, а тому заявлені ним вимоги перебувають поза межами правового поля.
Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,
з а с у д и в :
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України кожним і призначити покарання:
ОСОБА_10 у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців.
Остаточне покарання визначити за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 20 листопада 2017 року більш суворим за цим у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
ОСОБА_11 у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців.
Вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 14 червня 2017 року, за яким його засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на один рік позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до статті 75 КК України з іспитовим строком на один рік, виконувати самостійно.
ОСОБА_12 у виді позбавлення волі строком на чотири роки чотири місяці.
Початок строку відбування покарання кожному із обвинувачених рахувати з 26 січня 2017 року, зарахувавши в нього кожному із обвинувачених час перебування їх під вартою в зв`язку з обранням щодо кожного із них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по цій справі.
До набрання вироком законної сили, обраний щодо кожного із обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати кожному із обвинувачених термін їх попереднього ув`язнення по цій справі у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 26 січня по 20 червня 2017 року, а з 21 червня 2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази, які передані на зберігання потерпілим, - повернути їм же.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію в 2016 році» відмовити за безпідставністю.
Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
СуддяОСОБА_1