Справа №173/1341/17
Провадження №1-кс/173/336/2017
У Х В А Л А
іменем України

07 вересня 2017 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Слідча суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: слідчого СВ Верхньодніпровського ВП ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську клопотання слідчого СВ Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури про надання дозволу на реалізацію речових доказів за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000721 від 15.06.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України ,-

В С Т А Н О В И Л А :
05.09.2017 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Верхньодніпровського ВП ЖВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури про надання дозволу на реалізацію речових доказів за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000721 від 15.06.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України, згідно якого слідчий просить надати дозвіл на реалізацію речових доказів у кримінальному провадженні, а саме посівів сільськогосподарської культури - кукурудзи, які ростуть на самовільно зайнятих земельних ділянках сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2499 га, 1,8993 га та 0,4952 га, розташованих вздовж прибережної захисної смуги (пасовища та сіножаті) на території Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту.

В обґрунтування свого клопотання слідчий СВ Верхньодніпровського ВП ЖВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 посилається на те, що невідомі особи невстановлені особи самовільно зайняли земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2499 га, 1,8993 га та 0,4952 га, розташованих вздовж прибережної захисної смуги (пасовища та сіножаті) на території Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту, чим завдано значної шкоди її власнику Державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Вказані обставини можуть свідчити про наявність в діях невідомих осіб ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Відповідно до вимог ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, врожай кукурудзи, вирощений на самовільно зайнятій земельній ділянці є фактично речовим доказом використання земельної ділянки для сільськогосподарських потреб, за відсутності документів, що підтверджують право користування.

Під час проведення досудового розслідування, був проведений огляд вказаної земельної ділянки з залученням відповідних спеціалістів з метою визначення площі земельних ділянок та встановлення факту самовільного зайняття земельних ділянок.

09.08.2017р. винесена постанова про визнання речовими доказами посівів кукурудзи (як матеріальних об`єктів, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин самовільного зайняття земельних ділянок) на самовільно зайнятих земельних ділянках сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2499 га, 1,8993 га та 0,4952 га, розташованих вздовж прибережної захисної смуги (пасовища та сіножаті) на території Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за межами сільської ради та самі вказані земельні ділянки (як матеріальні об`єкти (предмети), що були об`єктом кримінально протиправних дій).

Ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду від 14.08.2017р. на речові докази (посіви кукурудзи) у кримінальному провадженні накладено арешт шляхом заборони будь-кому розпоряджатись будь-яким чином та використовувати їх.

При зайнятті земельної ділянки за відсутності відповідних правовстановлюючих документів, у особи яка засіяла таку земельну ділянку, не виникає право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію на вказаній земельній ділянці.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до п. 28 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у Кримінальному процесуальному кодексі України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Реалізація речових доказів здійснюється з дотриманням вимог Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1340 від 25.08.1998.

Враховуючи, що речові докази у вигляді посівів сільськогосподарської культури (кукурудзи) на земельних ділянках сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2499 га, 1,8993 га та 0,4952 га, розташованих вздовж прибережної захисної смуги (пасовища та сіножаті) на території Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту потребують значних витрат по забезпеченню спеціальних умов їх зберігання та охорони, а також піддаються швидкому псуванню, що може призвести до їх знищення, виникла необхідність у забезпеченні збереження речових доказів шляхом передання їх для реалізації, що можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються.

Таким чином, грошові кошти, отримані від реалізації речових доказів у вигляді посівів сільськогосподарської культури кукурудзи, підлягають конфіскації в дохід держави.

Не зважаючи на те, що на теперішній час досудовим розслідування не встановлено особу, яка самовільно зайняла вказані земельні ділянки та засадила її посівами кукурудзи, проте її відсутність не перешкоджає розгляду вказаного клопотання та вирішення питання про долю речових доказів у вигляді посівів кукурудзи, грошові кошти від реалізації яких відповідно до п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК України підлягають конфіскації в дохід держави.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що у кримінальному провадженні самовільно зайняті земельні ділянки та посіви кукурудзи на них визнано у встановленому порядку речовими доказами самовільного використання вказаних земельних ділянок, з метою забезпечення збереження речових доказів та недопущення пошкодження, псування, знищення посівів кукурудзи, їх збирання та подальшого відчуження особами, що вчинили вказаний злочин та на теперішній час не встановлені, на час розслідування, виникла необхідність у реалізації речових доказів - посівів кукурудзи, які ростуть на самовільно зайнятих земельних ділянках сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2499 га, 1,8993 га та 0,4952 га, розташованих вздовж прибережної захисної смуги (пасовища та сіножаті) на території Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту.

У судовому засіданні слідчий слідчого відділу Верхньодніпровського ВП ЖВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги за підставами, викладеними в клопотанні.

Особа, яка самовільно заволоділа даною земельною ділянкою сільськогосподарського призначення на даний час не встановлена, тому в судове засідання не викликалась

Представник власника держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Прокурор підтримав клопотання слідчого та просить його задовольнити.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку осіб, що приймали участь у розгляді справи, слідча суддя приходить до наступних висновків.

Слідча суддя встановила, що 15.06.2017 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000721 за ознаками скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до п. 28 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у Кримінальному процесуальному кодексі України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Реалізація речових доказів здійснюється з дотриманням вимог Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1340 від 25.08.1998.

З доданих до клопотання документів вбачається, що існують обґрунтовані підстави вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України,що підтверджується документами доданими до клопотання та матеріалами кримінального провадження.

09.08.2017р. винесена постанова про визнання речовими доказами посівів кукурудзи (як матеріальних об`єктів, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин самовільного зайняття земельних ділянок) на самовільно зайнятих земельних ділянках сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2499 га, 1,8993 га та 0,4952 га, розташованих вздовж прибережної захисної смуги (пасовища та сіножаті) на території Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за межами сільської ради та саму вказану земельну ділянку (як матеріальні об`єкти (предмети), що були об`єктом кримінально протиправних дій).

Ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду від 14.08.2017р. на речові докази (посіви кукурудзи) у кримінальному провадженні накладено арешт шляхом заборони будь-кому розпоряджатись будь-яким чином та використовувати їх.

Проте як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, на даний час не визначена кількість врожаю кукурудзи, яка вирощена на земельних ділянках площею 4,2499 га, 1,8993 га та 0,4952 га, розташованих вздовж прибережної захисної смуги (пасовища та сіножаті) на території Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за межами сільської ради.

Даний врожай не зібраний, не проведений його облік, як речового доказу, та не взятий на облік у відповідності до вимог п. 9-11 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1340 від 25.08.1998.

З чого слідча суддя не може зробити висновок про те, що дані речові докази є громіздкими.

Також слідчим до клопотання не додано доказів того, що які через громіздкість або з будь-яких інших причин, речові докази у вигляді посівів не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 зазначеного вище Порядку. Не надано доказів і того, що зберігання даних речових доказів потребують значних затрат в зв`язку з їх зберіганням та охороною. Крім того насіння кукурудзи не відноситься до продукції, яка піддається швидкому псуванню.

Враховуючи вище викладене, а також те, що за даним кримінальним провадженням продовжується досудове розслідування, слідча суддя вважає за потрібне відмовити у його задоволенні.

Керуючись ст. ст. 100, 170 -175 КПК України

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП и в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про надання дозволу на реалізацію речових доказів у кримінальному провадженні, а саме посівів сільськогосподарської культури - кукурудзи, які ростуть на самовільно зайнятих земельних ділянках сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2499 га, 1,8993 га та 0,4952 га, розташованих вздовж прибережної захисної смуги (пасовища та сіножаті) на території Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути наданні в під час підготовчого провадження в суді.

. Слідча суддя ОСОБА_1