Апеляційний суд Рівненської області
_________________________________________________копія:______
У Х В А Л А
Іменем України
08 листопада 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження щодо застосування заходу стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу до засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 19 вересня 2017 року відносно нього, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою суду, задоволено частково подання начальника ДУ «Катеринівська ВК № 46» про застосування заходу стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу до засудженого ОСОБА_5 .

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_5 під час відбування покарання заохочень не мав, має 15 стягнень за порушення режиму відбування покарання, 13 з яких не погашені та не зняті в встановленому законом порядку. Крім того, факт виявлення в ОСОБА_5 заборонених для використання засудженими предметів, а саме мобільного телефону, підтверджується рапортами співробітників колонії, актом відмови ОСОБА_5 від дачі пояснень з цього приводу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції засуджений оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вважає ухвалу незаконною та не обґрунтованою вважає, що судом безпідставно задоволено таке подання, оскільки виявлений в матраці та вилучений мобільний телефон йому не належить. Матрац йому лишив засуджений. Крім того, припускає, що адміністрація колонії упереджено ставиться до нього. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені такого клопотання.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 щодо задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, думку прокурора щодо залишення ухвали суду без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, та перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КВК України за порушення встановленого порядку відбування покарання до засуджених можуть застосовуватися заходи стягнення, зокрема, переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Згідно з п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 107 КВК України, п. 2 розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2014 року № 2186/5, засуджені зобовязані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами, а також виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконання покарань.

Ч. 1 ст. 134 КВК України передбачено, що при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Як вбачається з матеріалів провадження вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 березня 2015 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, 71 КК призначено покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

З 01 вересня 2015 року засуджений відбуває покарання в ДУ «Катеринівська ВК № 46»

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи частково подання начальника згаданої колонії, дійшов правильного висновку про те, що неодноразове порушення засудженим ОСОБА_5 режиму утримання тягне за собою застосування до нього найсуворішого виду заходу стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу.

Зокрема, відповідно до довідки про наявність стягнень та заохочень засудженого відділення СПС /№9/ ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 засуджений за період відбуття покарання має 15 стягнень, 13 з яких не погашені та не зняті в встановленому законом порядку, з яких 6 разів поміщався до ДІЗО, 4 рази отримував догану, 1 раз сувору догану, 2 попередження, заохочень не має (а.с. 20-21). Крім того, з характеристики на засудженого ОСОБА_5 вбачається, що за час відбування покарання характеризується як такий, що уникає виконання робіт із самообслуговування та робіт по благоустрою установи, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. У відділенні веде приспосібницький спосіб життя. По відношенню до персоналу установи ставиться упереджено, правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи не дотримується. Свідомо не виконує встановленні законодавством вимоги персоналу установи викоання покарань та публічно демонструє зневажливе ставлення до їх виконання (а.с. 18-19).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 щодо упередженого ставлення до нього керівництва колонії, та те, що вилучений з його матрацу заборонений для використання засудженими предмет, а саме мобільний телефон, йому не належить не знайшли свого підтвердження, оскільки на нього в період відбування покарання в виправній колонії двічі накладалось стягнення за використання мобільного телефону, у звязку з чим колегія суддів приходить до висновку про їх необґрунтованість.

Враховуючи зазначене колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі, є обґрунтованими та законними, підстав для скасування ухвали та задоволення апеляційної скарги засудженого не вбачається, а тому його апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 19 вересня 2017 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_1