Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 371/1409/17
Провадження № 1 кп/368/132/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.12.2017 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:
Головуючий суддя: ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження за ч. 3 ст. 185 КК України, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000513 від 13.10.2017 року відносно обвинуваченого:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шандра Миронівського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимого:
- 09.01.2014 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України, звільненого 14.09.2016 року з місць позбавлення волі на підставі ухвали Березанського міського суду умовно достроково на 1 рік 2 місяці 9 днів згідно умов ст. 81 КК України;
- 11.08.2017 року Миронівським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області від 09.01.2014 року, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць;
- 24.10.2017 року Апеляційним судом Київської області вирок Миронівського районного суду Київської області від 11.08.2017 року скасовано в частині призначеного покарання та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням положення ст. 66 КК України, ч. 1 ст. 71 КК України (частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Миронівського районного суду Київської області від 09 січня 2014 року) до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- якого в рамках даного кримінального провадження 27.10.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, який передбачено ч. 3 ст. 185 КК України, відносно якого в рамках даного кримінального провадження 15.10.2017 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін закінчення дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - 04.02.2018 року, -
з участю сторін кримінального провадження:
- сторона обвинувачення:
прокурор: ОСОБА_4

- сторона захисту:
обвинувачений: ОСОБА_3
захисник: ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :
В судовому засіданні, яке відбулося 14.12.2017 року судом встановлено наступні фактичні обставини справи.
Обвинувачений ОСОБА_3 12 жовтня 2017 року близько 17 години перебував за місцем свого фактичного проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В цей час у нього виник прямий (на викрадення майна), невизначений (щодо виду та кількості) майна потерпілої ОСОБА_6 з її домоволодіння, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_2 .

Далі, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, 12 жовтня 2017 року близько 17 год. 30 хв. шляхом вільного доступу через незамкнену хвіртку зайшов на територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_6 , яке розміщене за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, перебуваючи на території вказаного домоволодіння потерпілої, повністю орієнтуючись в розташуванні житлового будинку та господарських споруд, обвинувачений ОСОБА_3 звернув увагу на приміщення гаражу, вхід до якого здійснюється через незамкнені на запираючі пристрій двостворчаті металеві ворота, після чого, переконавшись, що за його злочинними діями не спостерігають потерпіла та треті особи, шляхом вільного доступу зайшов середину вказаної господарської будівлі, яка пристосована для зберігання матеріальних цінностей, таким чином вчинивши незаконне проникнення до цього приміщення, де шляхом візуального огляду відшукав, та таємно викрав металевий пильний диск діаметром 150x30 мм. на 30 зубів, вартістю 39 (тридцять дев`ять) гривень 02 копійки, який належить потерпілій ОСОБА_6 , після чого з викраденим майном вийшов на подвір`я домоволодіння.

Продовжуючи свої злочинні дії, охоплені прямим, (щодо вирадення будь якого майна), єдиним, (щодо місця викрадення), не визначеним (щодо кількості та виду майна) умислом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, повторно, пересвідчившись, що за його злочинними діями не спостерігає потерпіла та треті особи, шляхом вільного доступу, через незамкнені на запираючий пристрій одностворчаті пластикові вхідні двері зайшов всередину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , чим вчинив таємне, незаконне проникнення до житла, де візуально відшукав, та потім викрав наступні речі, - алюмінієвий бідон об`ємом 40 літрів, вартістю 416 (чотириста шістнадцять) гривень 67 копійок, музичну колонку марки «Panasonic», модель «SB-CH 430», вартістю 200 (двісті гривень) 00 копійок, музичний програвач марки «Огіоn», модель «CDRC-545», вартістю 300 (триста) гривень 00 копійок, що належать на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_6 , після чого з вказаними речами зник з місця вчинення злочину та розпорядився ними на власний розсуд.

Своїми злочинними діями обвинувачений ОСОБА_3 згідно з висновком судово- товарознавчої експертизи № 17/3-58 від 19.10.2017 завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 955 (дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 69 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, - як умисні, протиправні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло та інше приміщення.
В даному випадку об`єктом крадіжки є право власності на майно фізичної особи, - потерпілої ОСОБА_6 , - право власності на речі матеріального світу.
Предметом крадіжки є саме майно потерпілої особи, - речі матеріального світу, -майно потерпілої ОСОБА_6 , - металевий пильний диск, алюмінієвий бідон, музична колонка марки «Panasonic», модель «SB-CH 4302, музичний програвач марки «Оrіоn», модель «CDRC-545».

Об`єктивна сторона злочину, - дії обвинуваченого ОСОБА_3 , спрямовані на умисне, протиправне заволодіння майном потерпілої особи, які виразилися в незаконному фізичному переміщенні викрадених речей, яке було спрямоване на викрадення майна.
Суб`єктом даного злочину є обвинувачений ОСОБА_3 , так як суб`єктом крадіжки є особа, яка на момент вчинення злочину досягла віку 14 років.
Суб`єктивна сторона даного злочину, - прямий, (направлений на викрадення майна), не визначений, (щодо кількості та виду майна), умисел обвинуваченого ОСОБА_3 на умисне, протиправне заволодіння майном потерпілої особи, - ОСОБА_6 .
Крадіжка майна є закінченою з моменту, коли обвинувачений ОСОБА_3 повністю здійснив умисел на заволодіння майном потерпілої особи, - ОСОБА_6 , та мав реальну можливість розпоряджатися ним на власний розсуд.
Так, кваліфікуючими ознаками складу злочину, який передбачено ч. 3 ст. 185 КК України, та який вчинив ОСОБА_3 є повторність, вчинення злочину, поєднане з проникненням в житло та інше приміщення.
Так, згідно Примітки 1 до ст. 185 у статтях 185, 186 та 189 191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 КК України.
Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений був неодноразово раніше судимий Миронівським районним судом Київської області за вчинення злочину, який передбачено ч. 3 ст. 185 КК України, а саме, - 09.01.2014 року, та 11.08.2017 року.
Відповідно, з огляду на вищевказані об`єктивні обставини та вищевказану норму матеріального права, в діях обвинуваченого ОСОБА_3 під час вчинення злочину, який передбачено ч. 3 ст. 185 КК України, що мало місце 12 жовтня 2017 року близько 17 год. 30 хв., міститься така кваліфікуюча ознака, як повторність.
Проникнення це таємне, відкрите чи з застосуванням насильства вторгнення у житло, приміщення або сховище з метою вчинення крадіжки.
Проникнення пов`язане з доступом до майна таємно, шляхом докладання зусиль чи насильства (фізичного чи психологічного), обману, підкупу або недозволеного входу через відкриті двері.
Відповідно, в діях обвинуваченого ОСОБА_3 міститься така кваліфікуюча ознака, як проникнення, пов`язане з доступом до чужого майна таємно, шляхом недозволеного входу через відкриті двері, так як обвинувачений ОСОБА_3 проникав як до гаражного приміщення, так і в житло потерпілої ОСОБА_6 шляхом недозволеного входу через відкриту браму та вхідні двері.
Житло, - це приміщення, яке призначене для постійного чи тимчасового проживання людини.
Це може бути приватний будинок, квартира, кімната в готелі, дача, садовий будинок, тощо, а також складові частини житла (балкони, веранди, комори, тощо).
В даному випадку житло, - це житловий будинок, який розміщений за адресою: АДРЕСА_2 , який належить потерпілій ОСОБА_6 , який призначений для постійного проживання потерпілої.

Поняття «інше приміщення» включає різного роду будівлі, споруди, які призначені для розміщення людей або майна. Воно може бути постійним, тимчасовим, стаціонарним або пересувним.

Під іншим приміщенням слід розуміти внутрішню частину будівлі або споруди, які належать приватній особі, державі, колективу чи іншим організаціям різних форм власності, у яких знаходиться, зберігається або охороняється майно.

В даному випадку інше приміщення - це приміщення гаражу, яке розташоване на території домоволодіння, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_2 , який належить потерпілій ОСОБА_6 , яке призначене для зберігання речей господарського призначення.

Свою вину у вчиненні злочину, який передбачено ч. 3 ст. 185 КК України обвинувачений ОСОБА_3 визнав повністю, беззаперечно, та в судовому засіданні показав наступне.
Він на даний час фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

12.10.2017 року він перебував вдома. Він ніде не працює, тому стабільного джерела доходів в нього немає.

В цей час, близько 17 год. йому захотілося вжити алкогольних напоїв, а так як у нього грошей не було, він вирішив здійснити крадіжку будь якого майна своєї сусідки, - ОСОБА_6 , домогосподарство якої розміщено за адресою: АДРЕСА_3 .

Отже, близько 17 год. 30 хв. він вийшов з дому, підійшов до подвір`я ОСОБА_6 , яке огороджене парканом, через незамкнену хвірточку зайшов в двір.

Розташування будинку та інших господарських споруд на території подвір`я він знає достеменно, так як є сусідом.

Відповідно, він підійшов до гаражу, який не був зачинений, зайшов всередину, де виявив круглу пилку, взяв її собі та вийшов з гаражу, в цей час він вирішив зайти в будинок, після чого через незамкнені вхідні двері зайшов всередину будинку, де виявив алюмінієвий бідон, музичну колонку, музичний програвач.

Він також взяв вищевказані речі та повернувся до свого помешкання.

В подальшому він здав бідон, отримавши за нього готівку, скільки, - не пам`ятає.

Готівку він витратив на придбання горілчаних виробів.

Решту речей ним повернуто потерпілій, після викриття його у вчиненні крадіжки працівниками поліції.

У вчиненому щиро розкаюється, усвідомлює всю протиправність своїх дій, просить суд суворо його не карати.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_3 подав до суду письмове зізнання у вчиненому злочині, який передбачено ч. 3 ст. 185 КК України.
Перед прийняттям письмового зізнання у вчиненні злочину в обвинуваченого ОСОБА_3 судом з`ясовані наступні обставини:
- обвинувачений розуміє своє право, передбачене ст. 62 Конституції України, - вважати себе невинуватим, а також право, передбачене ст. 6 Конвенції, - на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку судом, який встановить обгрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення;

- обвинувачений розуміє право допитувати свідків обвинувачення під час судового слідства та право на виклик та допит свідків захисту;

- обвинувачений розуміє, що якщо він визнає себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, - ч. 3 ст. 185 КК України, то судовий розгляд може не відбутися, докази, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК, досліджуватися не будуть і тим самим він відмовляється від процесуальних прав, на судовий розгляд, передбачених ст.21 КПК і ст.6 Конвенції;

- протягом останніх 72 годин сильнодіючих лікарських препаратів чи алкогольних напоїв обвинувачений не вживав;

- заява обвинуваченого про визнання вини не є результатом якихось погроз йому чи членам йогої сім`ї, або обіцянок;

- подаючи дану заяву, обвинувачений беззаперечно визнає, що винуватий у вчиненні злочину, який передбачено ч. 3 ст. 185 КК України;
- захисник пояснив обвинуваченому кваліфікацію злочину, в якому обвинувачений визнає себе винуватим, і, відповідно, обвинувачений погоджується з такою кваліфікацією вчинених ним дій;

- обвинувачений погоджується із зібраними у справі доказами, як достовірними і допустимими;

- обвинувачений розуміє, що покарання йому буде призначено відповідно до вимог ст. 65 КК і що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої ст. 66 КК, або ж відсутності (наявності) обставин, що обтяжують покарання, строк або розмір покарання, відповідно до положень ст. 69-1 КК не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (частини статті) обвинувачення;

- обвинувачений розуміє, що розмір та вид покарання, яке може бути йому призначено, не буде підставою для відмови від заяви про визнання вини, якщо обвинувачений подає її суду, а обвинувачений вправі буде оскаржувати тільки розмір та вид покарання;

- обвинуваченому роз`яснено що санкція статті ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років;

- знаючи про розмір покарання, яке може бути призначене обвинуваченому, він бажає відмовитися від роз`яснених йому прав і подати заяву про визнання вини;

Також перед прийняттям заяви про зізнання обвинуваченого ОСОБА_3 , у захисника обвинуваченого, - адвоката ОСОБА_5 було з`ясовано наступні обставини:
- захисник підтвердив свій підпис на заяві обвинуваченого ОСОБА_3 про визнання вини;

- захисник обговорив повно та всебічно з своїм підзахисним, - обвинуваченим ОСОБА_3 заяву про визнання вини, включаючи положення про відмову від права на оскарження фактичних обставин справи;

- захисник підтвердив, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє свою заяву про визнання вини повністю, включаючи запитання, які з`ясовувалися окремо з обвинуваченим, і положення про відмову від права на оскарження фактичних обставин справи.

Письмову заяву про зізнання обвинуваченого ОСОБА_3 ?яка засвідчена підписом захисника, - адвоката ОСОБА_5 , приєднано до матеріалів кримінального провадження.
Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, який передбачено ч. 3 ст. 185 КК України, про що ним подано письмову заяву про зізнання, органами досудового слідства зібрано і інші докази на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, однак, за клопотанням прокурора ОСОБА_4 та в силу ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема, суд визнав за не доцільне допит потерпілої ОСОБА_6 , яка надіслала на адресу Кагарлицького районного суду Київської області письмову заяву, в якій просить суд слухати справу без її участі, претензій ні морального ні матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, в зв`язку з чим цивільний позов подавати не бажає, щодо покарання, - покладається на розсуд суду, а також суд визнав за недоцільне допит свідків, які зазначені в обвинувальному акті, а також визнав за недоцільне дослідження матеріалів справи, - доказів вини обвинуваченого, які були зібрані органами досудового слідства під час досудового слідства, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що стосуються речових доказів, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено судом в судовому засіданні, які йому зрозумілі.

Відповідно, суд на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів.
Матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 :
- згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 23.04.1997 року Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Шандра Миронівського району Київської області, відповідно, є громадянином України, та на час вчинення злочину досягнув віку кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, так як кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки настає з моменту досягнення особою віку 14 ти років;

- згідно довідки № 372, яка видана 13.10.2017 року виконавчим комітетом Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області, ОСОБА_3 , 1970 року народження проживає в АДРЕСА_3 , проживає одиноко;

- згідно довідки характеристики № 22, яка видана 13.10.2017 року виконавчим комітетом Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області, ОСОБА_3 , 1970 року народження проживає в АДРЕСА_3 , по місцю фактично проживання характеризується посередньо;

- згідно довідки, яка видана 17.10.2017 року поліклінічним відділенням Миронівської центральної районної лікарні, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 на диспансерному обліку в кабінеті нарколога не перебував, не перебуває, за медичною допомогою не звертався;

- згідно довідки, яка видана 17.10.2017 року поліклінічним відділенням Миронівської центральної районної лікарні, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 на диспансерному обліку в кабінеті психіатра не перебував, не перебуває, за медичною допомогою не звертався;

- згідно довідки - вимоги про судимість № 18 18102017/32015, станом на 19.10.2017 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 є наступні відомості про притягнення його до кримінальної відповідальності та судимості:

- 23.04.2004 року був засуджений Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 1 рік 6 місяців.

22.11.2004 року на підставі вироку Апеляційного суду Київської області вирок Миронівського районного суду Київської області скасовано та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням положень ст. 69 КК України до покарання у виді 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

Звільнений 04.10.2005 року.

- 23.12.2005 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі положень ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Згідно постанови Миронівського районного суду від 01.08.2006 року ст. 75 КК України відмінено, рахувати засудженим до двох років позбавлення волі.

Звільнився 14.09.2007 року умовно достроково на 10 місяців 25 днів, з застосуванням положень ст. 81 КК України.

- 02.10.2008 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 186 КК України, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці.

07.09.2012 року звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю покарання.

- 19.04.2013 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно постанови Миронівського районного суду від 03.12.2013 року ст. 75 КК України відмінено, рахувати засудженим до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

- 09.01.2014 року Миронівським рацонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 роки позбавлення волі.

14.09.2016 року звільнений на підставі ст. 81 КК України умовно достроково на 1 рік 2 місяці 9 днів.

- 11 серпня 2017 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України , ст. 69 КК України у виді одного року позбавлення волі;

- 24 жовтня 2017 року вироком Апеляційного суду Київської області вирок Миронівського районного суду Київської області від 11.08.2017 року в частині призначеного покарання скасовано, та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

Матеріали кримінального провадження стосовно речових доказів:
- згідно постанови слідчого СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області від 13.10.2017 року визнано та приєднано до кримінального провадження № 0000513 в якості речових доказів музичний програвач марки «Огіоn», модель «CDRC-545» блакитного кольору, музичну колонку марки «Panasonic», модель «SB-CH 430»;

- згідно постанови слідчого СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області від 13.10.2017 року визнано та приєднано до кримінального провадження № 0000513 в якості речових доказів металевий пильний диск діаметром 150х30 мм на 30 зубів, який поміщено в спеціальнрий пакет № 2323091.

Обґрунтування судом призначення виду та розміру покарання.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наслідки вчиненого злочину, наявності відомостей про судимість, позицію потерпілої сторони, позицію сторони обвинувачення, - прокурора.
Так, санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання в виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України тяжким є злочин, за який передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі від п`яти але не більше десяти років.

Відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний тяжкий злочин.

Обставини, які згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, які згідно п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є рецидив злочинів.
Отже, враховуючи ті обставини, що: обвинувачений ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, вчнив новий злочин проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення аналогічного злочину проти власності, по місцю проживання характеризується посередньо, хоча і щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв розкриттю злочину, потерпіла не має до обвинуваченого претензій мі матеріального ні морального характеру, то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , можливо здійснити лише в умовах, пов`язаних з ізоляцією від суспільства, (реальне відбування покарання, - без застосування положень ст. 75 КК України), призначивши йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням положення ч. 4 ст. 70 КК України.
Згідно положень ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно, на підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі з урахуванням особи обвинуваченого та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, тому суд, враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, вчинив новий злочин проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення аналогічного злочину проти власності, по місцю проживання характеризується посередньо, хоча і щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв розкриттю злочину, потерпіла не має до обвинуваченого претензій мі матеріального ні морального характеру, тому до нього необхідно застосувати такий вид покарання як позбавлення волі, в нижчій межі санкції, - 3 роки позбавлення волі, з застосуванням положення ч. 4 ст. 70 КК України, врахувавши покарання, яке йому було призначено на підставі вироку Апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року у виді 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень ст. 69, 75 КК України судом під час судового засідання не виявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження.
Під час даного кримінального провадження були застосовані наступні заходи забезпечення кримінального провадження:
- арешт майна;
- запобіжні заходи.
Що стосується арешту майна, то слід зазначити наступне.
- 15.10.2017 року слідчим суддею Миронівського районного суду Київської області винесено ухвалу, на підставі якої накладено арешт на музичну колонку марки «Panasonic», модель «SB-CH 430», музичний програвач марки «Огіоn», модель «CDRC-545», вилучені під час огляду 13 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000513;

- 15.10.2017 року слідчим суддею Миронівського районного суду Київської області винесено ухвалу, на підставі якої накладено арешт на металевий пильний диск діаметром 150х30 мм на 30 зубів, який вилучено під час огляду 13 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000513;

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

В даному випадку суд приходить до висновку щодо скасування арешту з вищевказаного майна з метою в подальшому вирішення питання про долю речових доказів.

Щодо запобіжних заходів.
15.10.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Миронівського районного суду Київської області у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
07.12.2017 року на підставі ухвали Кагарлицького районного суду Київської області під час підготовчого судового засідання обвинуваченому ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Міністерства Юстиції України «Київський слідчий ізолятор», строком на 2 місяці, - до 04.02.2018 року, включно.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.
Цивільний позов.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Речові докази по справі.
Вирішення питання щодо речових доказів врегульовано ст. 100 КПК України, так:
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішення законної сили, при цьому:
- згідно п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).
Так, під час досудового слідства на підставі постанов слідчого СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області від 13 жовтня 2017 року по даному кримінальному провадженню в якості речових доказів було визнано наступні речі:

- музичний програвач марки «Огіоn», модель «CDRC-545» блакитного кольору, музичну колонку марки «Panasonic», модель «SB-CH 430», металевий пильний диск діаметром 150х30 мм на 30 зубів, який поміщено в спеціальний пакет № 2323091.

На даний час вищевказані речові докази знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки смт. Перещепино Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянки України, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тел.. моб: НОМЕР_2 .

Враховуючи вищевикладену норму КПК України, що стосується речових доказів, суд приходить до висновку щодо наступного:
- речові докази, а саме, - музичний програвач марки «Огіоn», модель «CDRC-545» блакитного кольору, музичну колонку марки «Panasonic», модель «SB-CH 430», металевий пильний диск діаметром 150х30 мм на 30 зубів, - повернути власнику, - потерпілій ОСОБА_6 на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Процесуальні витрати на залучення експерта в даному кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст..ст. 65, ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 174, ч. 1 ст. 369, 370, 371, ч.ч. 2, 3 ст. 373, 374 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні ним злочину, який передбачено ч. 3 ст. 185 КК України, як за вчинення умисних, протиправних дій, які виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднана з проникненням у житло та інше приміщення, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
В порядку ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання за даний злочин, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року, згідно з яким ОСОБА_3 було засуджено за вчинення злочину, який передбачено ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням положень ст. 69, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, та призначити засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з часу затримання.
Заходи забезпечення кримінального провадження.
Запобіжні заходи.
Запобіжний захід, - тримання під вартою в Державній установі Міністерства Юстиції України «Київський слідчий ізолятор» у відношенні засудженого ОСОБА_3 , - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Арешт майна на наступні речі:
- музичний програвач марки «Оrіоn», модель «CDRC-545» блакитного кольору, музичну колонку марки «Panasonic», модель «SB-CH 430», металевий пильний диск діаметром 150х30 мм на 30 зубів, - зняти на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, - для подальшого вирішення питання щодо передачі власнику.

Цивільний позов.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Речові докази по справі.
- музичний програвач марки «Оrіоn», модель «CDRC-545» блакитного кольору, музичну колонку марки «Panasonic», модель «SB-CH 430», металевий пильний диск діаметром 150х30 мм на 30 зубів, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої, - передати власнику, - потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженці смт. Перещепино Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянці України, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тел.. моб: НОМЕР_2 , - на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати.
Процесуальні витрати на залучення експерта в даному кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кагарлицький районний суд.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі ч. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право на підставі ч. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1