підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України -
в с т а н о в и в :
Старший слідчий СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 за погодженням з прокурором прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Клопотання обґрунтоване тим, що 28.07.2014 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.1 ст. 309 КК України.
07.08.2014 обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 разом з угодою про визнання винуватості направлено за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва. 05.09.2014 вказаним судом відмовлено у затвердженні угоди, обвинувальний акт повернуто прокурору.
Після повернення обвинувального акту ОСОБА_4 жодного разу до слідчого не прибув, про причини неявки не повідомляв.
03.10.2014 досудове розслідування зупинено, ОСОБА_4 оголошений у розшук.
У зв`язку з встановленням місця перебування ОСОБА_4 25.12.2014 досудове розслідування відновлене.
Оскільки існують ризики, що ОСОБА_4 буде у подальшому переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий вважав за необхідне ініціювати застосування до вказаної особи запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Прокурор просив клопотання задовольнити з наведених у ньому підстав, погодившись з тим, що з направленням до суду обвинувального акту завершується стадія досудового розслідування, вважав, що наявні підстави для застосування до ОСОБА_4 зазначеного запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки від органу досудового розслідування не ухилявся, проживав увесь час у будинку по АДРЕСА_1 . Застосування до нього цілодобового домашнього арешту позбавить його можливості працювати та забезпечувати себе засобами існування. Квартира, у якій він на теперішній час мешкає, йому не належить, він орендує в ній кімнату.
Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши надані суду матеріали, дійшов наступного.
Відповідно до положень ст.283 КПК України звернення до суду з обвинувальним актом є однією з форм закінчення досудового розслідування.
Згідно з ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.09.2014 до суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 .
Дана обставина беззаперечно свідчить про закінчення досудового розслідування і набуття підозрюваним в силу положень ст.42 КПК статусу обвинуваченого.
За правилами ч.3 ст.314 КПК суд має право повернути прокурору обвинувальний акт у разі невідповідності останнього вимогам КПК.
У той же час, чинний КПК не містить положень, які б дозволяли після повернення прокурору обвинувального акту відновлювати досудове розслідування, продовжувати збір доказів, застосовувати заходи забезпечення досудового розслідування, у т.ч. й ініціювати застосовування запобіжних заходів.
Питання застосування запобіжних заходів після завершення досудового розслідування віднесено до виключної компетенції суду.
Слідчий суддя, відповідно до ч.3 ст.26 КПК має діяти суворо в межах наданих йому повноважень.
Згідно з ч.4 ст.176 КПК запобіжні заходи застосовуються слідчим суддею під час досудового розслідування.
Сукупність наведеного приводить до висновку, що вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу до обвинуваченого після завершення досудового розслідування перебуває поза межами процесуальних повноважень слідчого судді, що тягне відмову у задоволенні клопотання.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 26, 176-178, 309 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
На ухвалу прокурором, підозрюваним, захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м.Києва.
Слідчий суддя ОСОБА_1