Справа № 573/1948/17
Номер провадження 1-кп/573/186/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,
з участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
потерпілої: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 08 серпня 2017 року за № 0000466 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, спеціальність помічник машиніста, розлученого, не працюючого, не інваліда, на обліку у лікаря психіатра перебуває з 2003 року з діагнозом «емоційно нестабільний розлад особистості, імпульсивний тиск, стан компенсацій F6030», на обліку у лікаря нарколога перебуває з 2007 року з діагнозом «хронічний алкоголізм F103», згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 682 від 28 серпня 2017 року на момент скоєння злочину виявляв ознаки емоційно нестійкого розладу особистості, стан компенсації, не виявляв ознак будь-якого тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України,
В С Т А Н О В И В:
08 серпня 2017 року близько 11.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на вул. Червонофлотця Перепелиці в м. Білопілля поблизу домогосподарства № 89, зустрів свою знайому ОСОБА_6 . Після чого на грунті неприязних відносин влаштував словесну сварку з останньою. У ході сварки, ОСОБА_4 почав звинувачувати ОСОБА_6 у тому, що вона близько 10 років тому викрала належний йому CD- плеєр. Під час сварки, ОСОБА_4 побачив, що ОСОБА_6 тримала у руці пакет білого кольору з логотипом «АТБ», у якому серед інших речей знаходився паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння паспортом потерпілої.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 , виданий 30 жовтня 2013 року Новозаводським РВ в м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, відкрито заволодів паспортом, належним ОСОБА_6 , вихопивши його з рук потерпілої, після чого покинув місце вчинення злочину. При цьому не звертав уваги на прохання ОСОБА_6 повернути її паспорт та пішов до належного йому домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де й зберігав викрадений ним у потерпілої ОСОБА_6 документ до моменту його видачі у ході допиту у приміщенні Білопільського ВП.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто вчинив злочин з прямим умислом.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що виразились у незаконному заволодінні паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України, тобто незаконне заволодіння паспортом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, дав покази, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку, зокрема підтвердив, що 08 серпня 2017 року близько 11.00 год. він, перебуваючи на вул. Червонофлотця Перепелиці в м. Білопілля поблизу домогосподарства № 89, зустрів свою знайому ОСОБА_6 та на грунті неприязних відносин влаштував словесну сварку з нею. Він почав звинувачувати ОСОБА_6 у тому, що вона близько 6 років тому викрала належний йому CD- плеєр та гроші в сумі 500 грн. Під час сварки він побачив, що ОСОБА_6 тримала у руці пакет-файл, у якому серед інших речей знаходився паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 . Він, вихопивши його з рук потерпілої, сказав, що коли вона поверне плеєр та гроші, то він поверне їй паспорт та покинув місце вчинення злочину, не звертаючи уваги на прохання ОСОБА_6 повернути її паспорт та пішов до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав паспорт, викрадений ним у ОСОБА_6 , до моменту його видачі працівникам поліції, які в цей же день, годин через 3-4, прибули до його будинку.У вчиненому розкаюється та просить суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила в суді про відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, та просила покарати його згідно закону.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, доведена повністю.

Суд вважає, що зазначеними вище умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 357 КК України, тобто незаконне заволодіння паспортом.

Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує наступне.

Ступінь тяжкості скоєного злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі відповідальність обставини, а саме: повне визнання вини, щире каятті, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 в судовому засіданні не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами та доповненнями, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтування та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його соціальне становище, також те, що він задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра перебуває з 2003 року з діагнозом «емоційно нестабільний розлад особистості, імпульсивний тиск, стан компенсацій F6030», на обліку у лікаря нарколога перебуває з 2007 року з діагнозом «хронічний алкоголізм F103», згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 682 від 28 серпня 2017 року на момент скоєння злочину виявляв ознаки емоційно нестійкого розладу особистості, стан компенсації, не виявляв ознак будь-якого тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом на теперішній час застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує, а також висловлену позицію потерпілої ОСОБА_6 , яка претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_4 , особу обвинуваченого, суд детально проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчиненого злочину, його щире каяття, наслідки суспільно небезпечного діяння, відсутність наміру уникнути кримінальної відповідальності, на підставі даних, що характеризують особу обвинуваченого та конкретних обставин справи, суд вважає, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речовий доказ паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 , виданий 30 жовтня 2013 року Новозаводським РВ в м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області, який переданий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній як власниці.

Під час досудового розслідування та судового провадження запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Судові витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді штрафу на користь держави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 510 (п`ятсот десять) грн.

Речовий доказ паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 , виданий 30 жовтня 2013 року Новозаводським РВ в м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області, який переданий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній як власниці.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя