АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/2434/17 Номер провадження 11-кп/786/437/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 27 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Гоголеве Великобагачанського р-ну Полтавської обл., засудженого

21.12.2016 Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі

у задоволенні клопотання про застосування амністії відмовлено.

Таке рішення суд першої інстанції мотивував тим, що відомостей про те, що засуджений відноситься до будь-якої категорії осіб, передбачених ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», що є обов`язковою умовою для розповсюдження на нього дії ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» матеріали поданого клопотання, а також матеріали особової справи не містять.

В апеляційній скарзі засуджений, посилаючись на те, що йому до повного відбуття покарання залишилося сім місяців, стягнень не має, має незадовільний стан здоров`я, а саме хворобу серця, переніс у 2016 році інсульт, і те, що він має хвору матір, якій 74 роки та яка потребує його допомоги, просить застосувати до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

У своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просив проводити апеляційний розгляд без його участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення: прокурора, який, посилаючись на правильність прийнятого рішення заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 86 КК України, законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду можуть бути повністю або частково звільненні від відбування покарання.

Згідно п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Статтею 4 Закону передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Так, ОСОБА_7 засуджений 21.12.2016 Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_7 з 15.06.2016, кінець строку 10.07.2018. Тобто на день набрання чинності Закону (а саме на 7.09.2017) засуджений відбув не менше половини призначеного строку основного покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи, а саме: повідомлення № 1743 від 2.06.2017 про прибуття до Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» вбачається, що засуджений ОСОБА_7 має матір ОСОБА_8 та сестер ОСОБА_9 , і ОСОБА_10 (а.о.с. 143). Водночас у вказаному повідомленні відомостей про дату народження матері не зазначено, будь-яких документів щодо ОСОБА_8 матеріали справи не містять, і на день розгляду провадження не надані.

Згідно п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» можливе за умови, що в батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, немає інших працездатних дітей.

Із зазначеного вище повідомлення вбачається, що ОСОБА_7 має двох сестер, одна з яких, а саме ОСОБА_9 , проживає у с. Гоголеве Великобагачанського р-ну Полтавської обл., тобто там де і мати засудженого, інша сестра - ОСОБА_10 проживає в місті Харкові. Інших відомостей немає.

З огляду на вказане підстав для звільнення ОСОБА_7 на підставі ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році», як про це просить засуджений немає.

Відсутні і інші підстави застосування до засудженого Закону України «Про амністію у 2016 році».

Враховуючи викладене безумовних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, як про це просить засуджений у своїй апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 27 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4