Справа № 153/774/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" вересня 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
до якого не застосовано запобіжний захід,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 310 КК України, -
На початку червня 2017 року, точної дати слідством не встановлено ОСОБА_4 , на території присадибної ділянки домоволодінння по АДРЕСА_2 , виявив рослини конопель. У подальшому у нього виник умисел, спрямований на незаконне вирощування даних конопель.
Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 цього ж дня, з метою подальшого використання даних рослин в лікувальних цілях, шляхом виривання бур`янів, обробив вказані коноплі.
12 червня 2017 року правціниками поліції, на підставі ухвали слідчого судді Ямпільського раойнного суду від 09 червня 2017 року, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в результаті якого, на присадибній ділянці виявлено та вилучено 30 оброблених ОСОБА_4 рослин конопель, які останній незаконно вирощував для власних потреб та 34 необроблених рослин, які росли на території вказаного домогосподарства.
Відповідно до висновку експерта № 1254 від 14 червня 2017 року, надані на дослідження трав`янисті рослини зеленого кольору в кількості 64 одиниці, мають ботанічні ознаки рослини роду Коноплі (Cannabis), містять психоактивну речовину тетрагідроканабіол та є рослинами роду Коноплі (Cannabis), що відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускаєтсья для промислових цілей.
Дії ОСОБА_4 органами досудового слідства кваліфіковано за ч. 1 ст. 310 КК України, тобто незаконне вирощування конопель.
Відповідно до даної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 310 КК України, підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, тобто у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинний понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 310 КК України у виді двох років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п. 1 ч. 1 ст. 75 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, попросив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні попросив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 310 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав думку свого підзахисного.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання про речові докази повинні бути вирішені, відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 310 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28 червня 2017 року покарання у виді обмеження волі на строк два роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням на строк один рік та застосувати щодо ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 989,60 грн. (дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень шістдесят копійок) судових витрат на залучення експерта.
Долю речових доказів вирішити таким чином: 64 рослини конопель, вилучені 12 червня 2017 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , які передані на зберігання в камеру речових доказів Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області знищити.
Роз`яснити ОСОБА_4 що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляції через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 27 та ч. 4 ст. 29 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1