Провадження №1-кп/523/665/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2017 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону

Південного регіону України ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Суворовського районному суду м. Одеси кримінальне провадження за №0000089 від 16.02.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області смт. Овідіополь, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, який проходить службу за контрактом на посаді старшого оператора відділення засекреченого зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, раніше не судимого.
За змістом обвинувального акту зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.402 ч.3 КК України, -

Встановив:
Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.2014р. «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України за № 1126-VII від 17.03.2014р. на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

30.05.2017 року ОСОБА_5 був укладений з начальником 179 Об`єднаного навчально-тренувального центру військ зв`язку Збройних Сил України (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) контракт про проходження військової служби терміном на три роки, тобто до 30.05.2019 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.11.2016 року №11-РС (по особовому складу), від 1.12.2016 року №238 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_5 було призначено на посаду старшого оператора відділення засекреченого зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 .
Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її в Збройних Силах України, старший солдат ОСОБА_5 відповідно до п.1 Контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України від 30.05.2016 року, ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 49, 128 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисціплінарного статуту Збройних Сил України під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та точно виконувати накази командирів; бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності.
Всупереч вищенаведеним нормам Законодавства України, усвідомлюючи наявність особливого періоду відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України», який діє до теперішнього часу та суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, ОСОБА_5 порушив встановлений порядок підлеглості та порядок проходження військової служби, а саме порушив наказ командира військової частини НОМЕР_1 за №26 від 7.02.2017 року, яким було визначено вибуття, в тому числі старшого солдата ОСОБА_5 у відрядження з 8.02.2017 року у розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_2 для виконання службових (бойових) завдань у районах проведення антитерористичної операції (АТО), при цьому про зміст наказу командира було доведено ОСОБА_5 7.02.2017 року в усній формі під час шикування особливого складу військової частини НОМЕР_1 . Однак, старший солдат ОСОБА_5 , будучи повідомленим про відповідальність за відмову виконувати наказ, відкрито в усній та письмовій формі відмовився виконувати наказ командира щодо вибуття до м. Маріуполь Донецької області та в подальшому навмисно у відрядження до місця служби без поважних причин не вибув, в наслідок чого було зірване виконання бойового наказу по переміщенню особового складу, що в свою чергу підірвало бойову готовність частини. В подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_1 за №27 від 8.02.2017 року був скасований пункт Наказу №26 від 7.02.2017 року стосовно вибуття у відрядження старшого солдата ОСОБА_5 у зв`язку з його відмовою від виконання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, викладеному в обвинувальному акті, та пояснив, що дійсно, відповідно до укладеного контракту перебуває на службі в Збройних Силах України старшим солдатом на посаді старшого оператора відділення засекреченого зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 . 7.02.2017 року був виданий наказ та йому було повідомлено про необхідність відрядження до м. Маріуполь Донецької області для виконання завдань в зоні АТО, на що він відкрито відмовився, мотивуючи тим, що не готовий морально та за психологічним станом, повністю усвідомлюючи, що не виконує наказ командира. Вину визнає повністю, додатково вказав, що в майбутньому не планує продовжувати службу.
Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_5 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 своїми діями скоїв умисне, кримінальне правопорушення передбачене ст.402 ч.3 КК України та його дії правильно кваліфіковані досудовим слідством за ознаками: непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та його вина повністю доказана.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної не притягувався, позитивно характеризується за місцем мешкання, посередньо за місцем служби, що підтверджується копіями характеристик, приєднаних до обвинувального акту, особисте відношення до скоєного діяння.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України суд відносить повне визнання своєї провини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

До обвинувального акту матеріали кримінального провадження за №0000089 від 16.02.2017 року не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання в військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування речові докази не долучалися, залучення експертів не здійснювалося, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Таким чином, оцінюючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, особисте відношення до скоєного діяння, приймаючи до уваги думку прокурора щодо застосування відносно обвинуваченого міри покарання не пов`язаного з позбавленням волі, вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» за №1492-VIII від 7.09.2016 року.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та судового провадження щодо ОСОБА_5 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, тому скасуванню не підлягають. Враховуючи прийняте судом рішення про призначення ОСОБА_5 міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, -

Ухвалив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 402 ч.3 КК України, призначив йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» за №1492-VIII від 7.09.2016 року зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Згідно ст.76 ч.2 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Овідіопольський районний сектор з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Міри запобіжного заходу у ході судового провадження стосовно ОСОБА_5 не застосовувалися, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягають.

Матеріали кримінального провадження за №0000089 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2017 року зберігати в військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

СУДДЯ: