Справа № 159/2799/17
Провадження № 1-кп/159/41/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
обвинуваченої - ОСОБА_5
захисника обвинуваченої адвоката - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель кримінальне провадження №0001373, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2017 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кузнецовськ, Рівненської області, українки та громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, проживаючої та зареєстрованої по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої:
-01.12.2016 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень;
-24.02.2017 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з застосуванням ст.ст.75,76,104 КК України з іспитовим терміном на 1 (один) рік;
-28.03.2017 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з застосуванням ст.ст.75,76,104 КК України з іспитовим терміном на 1 (один) рік;
про обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
в с т а н о в и в :
06 червня 2017 року близько 12 год. 30 хв. неповнолітня ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судима за злочини проти власності, не відбувши покарання за попереднім вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28.03.2017 року, яким ОСОБА_5 було визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання на підставі ст.71 ч.4 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки з встановленням іспитового терміну строком на один рік, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу повторно таємно викрала належні ОСОБА_4 ювелірні вироби: пару золотих сережок 585 проби з англійською застібкою та дрібними камінцями білого кольору вагою 3,01 гр. вартістю 1838, 74 грн., пару золотих сережок 585 проби овальної форми вагою 2 грами і вартістю 1221,76 грн., пару золотих сережок 585 проби у формі цвяшків з перлиною вагою 0,66 грами та вартістю 403,18 грн., а також пару сережок з металу жовтого кольору у формі цвяшків з фігурою метелика на кожній, які не становлять для потерпілої майнової цінності, та які усі зберігались у спальній кімнаті вище згаданої квартири у шкатулці, а також золотий ланцюжок 585 проби довжиною 55 см вагою 6,13 грами та вартістю 3744,69 грн., золоту підвіску 585 проби у формі підкови вагою 1,5 грами і вартістю 916,32 грн., золотого хрестика з розп`яттям 585 проби вагою 1,5 грами вартістю 916,32 грн., - які знаходились у кімнаті квартири на комоді на відкритій полиці, - чим завдала потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 9041,01 грн.

Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення (злочину) визнала повністю та показала суду наступне. У червні 2017 року вона разом зі своїми друзями приїхала з міста Вариш до міста Ковеля, де познайомилась з ОСОБА_8 , який запросив її до себе у гості. Перебуваючи в квартирі ОСОБА_9 , вона, скориставшись тим, що останній знаходився в душі, таємно викрала з полиці в кімнаті золотий ланцюжок з підвіскою у формі підкови та з золотим хрестиком, після чого пішла в іншу кімнат, з якої викрала з тумби три пари золотих сережок та пару сережок у формі цвяшків з метеликами. Пізніше ОСОБА_10 відвіз її до її знайомого ОСОБА_11 , в сім`ї якого вона проживала певний час, оскільки пішла з дому і не мала де жити, а з дружиною ОСОБА_12 ОСОБА_13 вона була в дружніх відносинах. Сказавши ОСОБА_14 , що золоті вироби їй дав її брат, вона попросила його допомогти продати ці вироби. ОСОБА_15 дав їй 3480 грн. за реалізовані ювелірні вироби, поділивши на двох і забравши частину цих грошей. За виручені кошти вона проживала та харчувалась. Показала, що усвідомлює протиправність власних дій, повністю визнає свою вину у скоєному та щиро розкаюється, повністю визнає заявлений до неї потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов. Прохає суворо її не карати.

Із урахуванням положень ч.2 ст.488 КПК України, думки учасників судового розгляду, а також того, що на час розгляду даного кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_5 досягла повноліття, суд проводить судовий розгляд даного кримінального провадження за відсутності законного представника обвинувачено ї(яка належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду справи, однак, не повідомила про причини неявки) і такий судовий розгляд проводиться за участю захисника обвинуваченої її адвоката.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_5 , вина останньої у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення (злочину) доведена і зібраними у даному кримінальному провадженні доказами, - показами потерпілої, свідків, письмовими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 показала суду про те, що в червні 2017 року вона перебувала у відпустці та поїхала на екскурсію до Польщі. Повернувшись додому, до неї зателефонував її син ОСОБА_16 , який попросив подивитись чи на місці її золоті вироби. Перевіривши тумбу в кімнаті, вона виявила, що відсутні три пари золотих сережок та сережки з металу у формі цвяшків з метеликом, про що і повідомила сину. Далі син їй розповів про те, що познайомився з дівчиною на ім`я ОСОБА_17 , яка приходила до нього у гості і що саме ця дівчина викрала її золоті сережки та належний сину золотий ланцюжок, на якому були золота підвіска у формі підкови та підвіска хрестик. Він намагався повернути викрадені у них золоті вироби та просив про це ОСОБА_17 , однак, та заперечувала свою причетність до крадіжки і лише після його звернення до поліції визнала, що саме вона викрала ювелірні вироби з їх квартири. Показала, що на даний час збитки їй не відшкодовані, і вона підтримує заявлений цивільний позов, однак, зменшила суму майнової шкоди з 24000 грн. до 18000 грн., з розрахунку вартості 1 гр. золота 1200 грн. відповідно до довідки ювелірного магазину. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_18 підтвердив суду про те, що 02.06.2017 року він познайомився з ОСОБА_19 , яка повідомила, що пішла з дому і їй немає де жити. Він запросив її до себе додому, вони спілкувались, після чого на прохання останньої він відвіз її на вул. Червоного Хреста до її знайомих, де вона тимчасово проживала. У подальшому вони неодноразово зустрічались, спілкувались, разом відпочивали, а 09 червня до нього на мобільний телефон подзвонив хлопець на ім`я ОСОБА_20 та запитував, чи не пропав у нього золотий ланцюжок з підвісками. Після цього він виявив, що з квартири зникли його золотий ланцюжок з двома золотими підвісками у вигляді золотого хрестика та у вигляді підкови, а також були викрадені належні його матері три пари золотих сережок. Запідозривши ОСОБА_19 , він повідомив їй про це, однак, вона заперечувала і він звернувся до поліції.

Свідок ОСОБА_21 показав суду про те, що в червні 2017 року він зустрів на вулиці свого знайомого на ім`я ОСОБА_20 , який запитав, чи не знає він кому можна продати золотий ланцюжок з підвісками та показав йому ці ювелірні вироби. Він відвів ОСОБА_20 до Свого знайомого ОСОБА_22 , який придбав золоту підвіску у формі підкови, інші вироби ланцюжок та хрестик не захотів купувати. ОСОБА_20 запевняв, що вироби не крадені.

Такі покази потерпілої ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_18 і ОСОБА_21 не суперечать одне одному та показам обвинуваченої ОСОБА_5 , а також зібраним у даному кримінальному провадженні письмовим доказам, а саме: витягу з кримінального провадження №0001373, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2017 року з фабулою про викрадення за вище вказаних обставин ОСОБА_5 перелічених вище ювелірних виробів, та з зазначенням правової кваліфікації діяння ч.2 ст.185 КК України; заявою ОСОБА_23 від 15.06.2017 року про добровільну видачу ним поліції сережок з металу у вигляді цвяшків з фігурою метелика, які, як він зазначив у заяві, йому дала ОСОБА_5 ; протоколом огляду речей від 15.06.2017 року в ході якого було оглянуто вище згадані металеві сережки і додатком до вказаного протоколу; постановою від 15.06.2017 року про визнання вище згаданих металевих сережок речовими доказами у справі та передачу їх на зберігання до матеріалів справи; довідкою «Ломбард» Заставно-кредитний дім» від 05.07.2017 року №9677 про здачу ОСОБА_23 до ломбарду пари золотих сережок 585 проби вагою 0,66 грами та отримання за це коштів в сумі 363 грн., золотого хрестика 750 проби вагою 1,5 грами та отримання за це коштів у сумі 1057 грн.76 коп., золотого ланцюжка 583 проби вагою 6, 13 грами та отримання за це грошових коштів в сумі 3359,24 грн., пари золотих сережок 583 проби вагою 3,25 грами (чиста вага без камінця 3,01 гр.) та отримання за це коштів в сумі 1649 грн.; протоколу слідчого експерименту від 07.07.2017 року (з фото таблицями) проведеного за участю обвинуваченої ОСОБА_5 , її законного представника та захисника, представника служби у справах дітей, в ході якого обвинувачена розказала та показала де та за яких обставин вона викрала з квартири ОСОБА_24 вище перелічені золоті вироби.
Як убачається з розпорядження Державної скарбниці України від 06.06.2017 року №760-рф «Про закупівельні ціни на дорогоцінні метали в брухті» установлено вартість ціни одного грама золота - 610 гривень. Згідно повідомлення Волинського НДЕКЦ МВС України від 30.06.2017 року №414 проведення товарознавчої експертизи на підставі постанови слідчого від 29.06.2017 року є неможливим через відсутність ювелірних виробів, які підлягали оцінюванню. Ураховуючи наведене, вартість викрадених ювелірних виробів визначена органами досудового розслідування за вище згаданим Розпорядженням Держскарбниці України.
Аналізуючи вище перелічені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у скоєнні таємного викрадення чужого майна повторно і такі дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення (злочину), який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а також особу винної у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд відносить повне визнання нею своєї вини та щире каяття у скоєному, вчинення інкримінованого їй діяння у неповнолітньому віці.
Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченій ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні відсутні.

Крім того, судом враховується і те, що неповнолітня обвинувачена ОСОБА_5 за місцем останнього навчання в Вараській загальноосвітній школі І-ІІІ ступеніві №2 Рівненської області характеризується посередньо, на даний час ніде на навчається та не працює, згідно вимоги на судимість УІП КП 102 у Волинській області від 13.06.2017 року №24/1373 раніше неодноразово притягалась до кримінальної відповідальності за злочини проти власності і дане кримінальне правопорушення вчинила в період іспитового терміну, встановленого їй за попереднім вироком суду, - що підтверджено відповідними вироками Кузнецовського міського суду Рівненської області від 01.12.2016 року та від 24.02.2017 року, а згідно інформації органу пробації від 14.07.2017 року №УП/Р/4-2/1324 ОСОБА_5 перебуває на обліку Володимирецького районного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з 11.05.2017 року по даний час. Враховується судом і те, що обвинувачена виховувалась у багатодітній сім`ї і, згідно характеристики, батьки не приділяли належної уваги вихованню доньки. Згідно довідки ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» від 15.06.2017 року №701 обвинувачена ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра та в лікаря-нарколога не перебуває.

Також судом ураховується і звіт служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області від 01.09.2017 року(а.с.59-60) та досудова доповідь Володимирецького районного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації МЮ України від 18.09.2017 року №УП/Р/4-2/1676 (а.с.62-66), на думку яких виправлення неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5 вони вважають можливим без її ізоляції від суспільства, - з урахуванням віку обвинуваченої, визнання нею своєї вини та каяття у скоєному.

Ураховуючи усе вище наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_5 не можливе без її ізоляції від суспільства.

Заявлений потерпілою цивільний позов про стягнення з обвинуваченої майнової шкоди в розмірі 18000 грн. повністю визнаний обвинуваченою ОСОБА_5 та підтверджений дослідженими судом доказами. Так, факт таємного викрадення обвинуваченою належного потерпілій майна вище перелічених ювелірних виробів з золота встановлено дослідженими вище доказами. Щодо вартості викраденого майна, суд виходить з наступного. Як зазначено вище, при оцінюванні викрадених золотих виробів орган досудового розслідування ураховував розпорядження Державної скарбниці України від 06.06.2017 року №760-рф «Про закупівельні ціни на дорогоцінні метали в брухті», згідно якого було установлено вартість ціни одного грама золота - 610 гривень. Разом з тим, згідно наданої потерпілою ОСОБА_4 , як цивільним позивачем у справі, письмовою довідкою ПАТ «Перлина» від 14.08.2017 року №12, вартість одного грама золота в роздрібній торгівлі становить 1200 гривень за один грам. Із урахуванням того, що загальна вага викрадених ювелірних виробів складає 15 грамів, загальна вартість таких виробів з золота становить 18000 гривень, які і заявлені потерпілою до стягнення, як завдана майнова шкода внаслідок викрадення майна, і така майнова шкода повністю визнана обвинуваченою ОСОБА_5 . Ураховуючи наведене, цивільний позов потерпілої про стягнення з обвинуваченої (яка на даний час є повнолітньою) майнової шкоди в розмірі 18000 грн. слід задовольнити.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Ураховуючи обставини даного кримінального провадження наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, добросовісне з`явлення обвинуваченої до суду та її поведінку під час судового розгляду справи, суд вважає, що до набрання вироком у справі законної сили щодо обвинуваченої ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням передбачених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків.

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374,376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_25 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст.71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28.03.2017 року у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки та остаточно визначити ОСОБА_26 до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення даного вироку суду до виконання.
Речові докази у кримінальному провадженні сережки з металу у вигляді цвяшків та візерунку у формі метелика, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження в Ковельській місцевій прокуратурі повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити.
Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 18000 (вісімнадцять тисяч) гривень.
До набрання вироком законної сили застосувати щодо обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашного арешту, із встановленням заборони залишати житло по АДРЕСА_1 в період часу з 22.00. години вечора до 06.00.години ранку.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинувачену ОСОБА_5 обов`язки прибувати за необхідним викликом прокурора, суду, органу виконання покарань; не відлучатися з постійного місця проживання що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22 години вечора до 06.00 год. ранку.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченої мають право з`являтись у житло, під арештом в якому обвинувачена перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинувачену зобов`язань.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГоловуючаОСОБА_1