АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 662/1822/15-к Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: № 11- кп/791/ 98/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.125 ч 2, ст. 185 ч 3 КК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
адвоката: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16 березня 2016 року про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16 березня 2016 року ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 05 березня 2015 року близько 12 год., перебуваючи на подвір`ї садиби,розташованої по АДРЕСА_1 ,умисно під час сварки,яка виникла раптово на грунті особистих неприязних відносин з метою спричинення тілесного ушкодження, наніс один удар палицею в область правої руки ОСОБА_9 , чим спричинив останній згідно висновку судово-медичної експертизи легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді забійно-скальпованої рани на тильній поверхні правої кисті.

Він же 05 березня 2015 року близько 12 год. перебуваючи на подвір`ї садиби, розташованої по АДРЕСА_1 ,умисно,під час сварки,яка виникла раптово на грунті особистих неприязних відносин з метою спричинення тілесного ушкодження, наніс два удари палицею в область голови та тулубу ОСОБА_10 , чим спричинив останньому згідно висновку судово-медичної експертизи легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді струсу головного мозку, забійної рани у правій лобно-тім`яній області .

Крім того ОСОБА_8 12 вересня 2015 року близько 04.00 год. умисно з корисливих мотивів, з метою крадіжки чужого майна проник на територію садиби, розташованої по АДРЕСА_2 ,що належить ОСОБА_11 де з господарського приміщення таємно викрав бувшу у використанні драбину довжиною 2,5м торгівельної марки «Моббі»,згідно висновку судово-товарознавчої експертизи НДЕКЦ при УМВС України в Херсонській області № 3685 від 17.09.2015 року вартість якої становить 600 грн. та розпорядився викраденим майном на власний розсуд

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_8 вчинив суспільно-небезпечне діяння передбачене ч.3 ст.185 КК України- таємне викрадення чужого майна (крадіжка),поєднаного з проникненням у приміщення,вчинене повторно та передбачене ч.2 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження,що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого просить ухвалу в частині обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України та звільнення від кримінальної відповідальності скасувати за не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_8 в суді, кримінальне провадження в цій частині закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки побудований на припущеннях, самого ОСОБА_8 суд не допитав за цим фактом.

Крім того суд не врахував, що на час постановлення оскаржуваної ухвали ОСОБА_8 пройшов 6-ти місячний курс лікування у психіатричному закладі.

В судовому засіданні 03.10.2017 року ОСОБА_8 був відсутність , що відповідно до положень ст. 405, ст. 512 КПК України не перешкодає завершенню апеляційного розгляду.

Під час попередніх судових засідань ОСОБА_8 висловив свою позицію на підтримання апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційні вимоги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вказав на наявність підстав для закриття провадження за результатами експертизи, перевіривши матеріали провадження колегія суддів приходить до наступного висновку.

Висновок суду про доведеність вчинення ОСОБА_8 суспільно- небезпеченого діяння передбаченого ч 2 ст. 125 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються і в цій частині ухвала в апеляційному порядку не переглядається.

Як видно із вироку висновок про доведеність вчинення ОСОБА_8 суспільно- небезпечного діяння передбаченого ч 3 ст. 185 КК України суд побудував на доказах, які безпосередньо дослідив в ході судового розгляду і яким дав належну оцінку з точки зору їх допустимості та достатності.

Так, вбачається, що потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердила, що у вересні 2015 року із приміщення літньої кухні у неї була викрадена драбина, потім їй стало відомо, що ОСОБА_8 на автостанції намагався продати належну їй драбину .

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили , що ОСОБА_14 намагався продати драбину, та вказував на те, що вона належить йому.

Із протоколу огляду видно, що на території Новотроїцької автостанції 12.09.2015 року була виявлена драбина «Мобілі» висотою 2, 50 м., яка в подальшому визнана речовим доказим та передана потерпілій.

Сукупність цих доказів, які узгоджуються між собою та є допустимими, доводять вчинення ОСОБА_8 крадіжки майна потерпілої за встановлених судом обставин, а тому колегія суддів не погоджується із твердження апелянта про те, що висновки суду ґрунтуються на припущеннях.

Посилання апелянта на те, що суд не допитав ОСОБА_8 з цих обставин, не можна визнати підставою для скасування ухвали в оскаржуваній її частині, оскільки судом при розгляді провадження дотримані визначені ч.1 ст. 512 КПК України положення щодо участі особи, щодо якої передбачено застосування примусових заходів медичного характеру.

Разом із тим заслуговують на увагу доводи захисника про те, що суд належним чином не перевірив необхідність застосування примусового лікування до ОСОБА_8 , який пройшов тривалий курс лікування у психіатричному закладі.

Відповідно до положень ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;

2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;

3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;

4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;

5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Якщо буде встановлено, що суспільно небезпечне діяння особа вчинила у стані неосудності, а на момент судового розгляду видужала або внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 09.11.2015 року у ОСОБА_8 у період часу, в який вчинені зазначені вище діяння ОСОБА_8 страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з дефектом психіки по змішаному типу, тоді не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними

Такі висновки експертизи дали суду законні підстави для висновку, що ОСОБА_8 вчинив суспільно- небезпечні діяння у стані неосудності.

Проте вирішуючи питання чи слід застосовувати до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру суд не дав належну оцінку , що ОСОБА_8 відповідно до ухвали Новотроїцького районного суду Херсонської області від 31.08.2015 року пройшов примусове лікування у психіатричному закладі, постановою Суворовського районного суду. м. Херсона від 04.03.2016 року припинено застосування примусових заходів медичного характеру .

Із висновку судово- психіатричної експертизи № 369 , призначеної в суді апеляційної інстанції з метою перевірки доводів апеляційної скарги, вбачається, що на час постановлення судом оскаржуваної ухвали 16.03.2016 року ОСОБА_8 перебував у стані стійкої ремісії, тоді міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребував.

За таких обставин, відповідно до положень ч.4 ст. 513 КПК України суд мав підстави для закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, проте цих вимог закону не дотримався, а отже ухвалу суду в цій частині не можна визнати законною і вона підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене апеляційну скаргу захисника належить задовольнити частково.

Керуючись ст. 376 ч 2, ст. 512, 513, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16 березня 2016 року в частині застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом скасувати.

Кримінальне провадження в частині застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 закрити.
В решті зазначену ухвалу щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 3-х місяців .

Судді: (три підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Копія вірна, ухвала набирає законної сили 03.10.2017 року

Суддя: ОСОБА_2