АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 29.07.2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_6 шляхом повного приєднання невідбутого покарання, призначеного вироком Зарічного районного суду м. Суми від 25.09.2015 року, до нового покарання і призначено остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК Укарраїни,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком суду ОСОБА_6 визнано винними в тому, що він 28.04.2016 року біля 12 год. 00 хв., перебуваючи в торгівельному залі магазину ДП « Адідас-Україна» , що розташований по вул. Боргащагівській, 173/187 в м. Києві, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний намір , ОСОБА_6 , діючи з корисливих спонукань, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиць чуже майно, а саме пару чоловічих кросівок артикул S 79069, вартістю 1272 грн. без урахування ПДВ та 1590 грн. з урахуванням ПДВ, і зайшов до примірочної.

Перебуваючи в примірочній, ОСОБА_6 , продовжуючи свої дії, відліпив від кросівок захисний код і поклав взуття до своєї сумки.

Після чого, оминувши касову зону, не розрахувавшись за майно, ОСОБА_6 направився до виходу, але йому не вдалось довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий охоронцем магазину при виході.

Заступник прокурора м. Києва ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71, ст. 72 КК України шляхом повного приєднання невідбутого покарання, призначеного вироком Зарічного районного суду м. Суми від 25.09.2015 року, до нового покарання призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також на неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, яке полягає у застосуванні ст. 75 КК України. Зокрема прокурор зазначає, що суд при призначенні покарання належним чином не врахував дані про підвищену суспільну небезпеку особи обвинуваченого, який раніше судимий вироком Зарічного районного суду м. Суми від 25.09.2015 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, але на день постановлення вироку, відбув лише 2 години з призначеного покарання. Крім того прокурор зазначає, що суд безпідставно визнав щире каяття обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, оскільки таких даних в матеріалах провадження немає.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, а також обставину, яка пом`якшує покарання.
З урахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_6 , який раніше судимий, неодружений, не працює, має поганий стан здоров`я, наявності обставини, що пом`якшує покарання щирого каяття, відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд першої інстанції правильно визначив ОСОБА_6 вид та розмір покарання, а також обґрунтовано дійшов висновку про можливість його виправлення та перевиховання без відбування покарання шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік на підставі ст.75 КК України, а також правильно обрав принцип повного приєднання невідбутого покарання при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків.

Таким чином, судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі засудженого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 29.07.2016 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3