ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю потерпілої ОСОБА_4

з участю обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за №0003678 від 30.07.2015 рокуза обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Південне Харківського району, Харківської області, громадянки України, українки, освіта середня, офіційно не працюючої, розлученої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України,-
ВСТАНОВИВ:

В середині лютого 2014 року, у ОСОБА_5 , яка знаходилась вдома у ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме золотих виробів у вигляді золотої обручки, 583 проби, масою 6, 57 гр., золотого браслету, 585 проби, масою 5, 35 гр., золотої підвіски, 585 проби, масою 5, 14 гр. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , користуючись тим, що ОСОБА_4 незряча, та не може слідкувати за тим, що відбувається навколо, не зможе завадити доведенню умислу до кінця, діючи з корисливих мотивів, таємно викрала зазначені золоті вироби, після чого зникла з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим за власним розсудом, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду, сума якої становить 3497 грн. 46 коп.

Допитана обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України у повному обсязі, та підтвердила обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому розкаялася, пояснивши, що доповнити їй нічого, вимоги цивільного позову визнала у повному обсязі.
Суд зі згоди прокурора, потерпілої та обвинуваченої, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачена зміст цих обставин, не оспорює їх, і не наполягає на дослідженні всіх доказів у справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку обвинувачена буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_5 та кваліфікує її дії за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При вирішенні питання про покарання обвинуваченої ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь важкості вчиненого кримінального правопорушення-злочину, який у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до злочину середньої тяжкості, а також особу обвинуваченої.
Так, ОСОБА_5 раніше не судима, офіційно не працює, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.
Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_5 судом не виявлено.
Відповідно до частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Пленум Верховного Суду України в Постанові №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визначається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції частини 1статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 Кримінального кодексу України.
Відповідно до вимог статті 128 КПК України, цивільним позивачем потерпілою ОСОБА_4 подано цивільний позов, який був уточнений, та згідно з яким вона просить стягнути з ОСОБА_5 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 3497, 46 грн. з вирахуванням 1450 грн., які добровільно були відшкодовані ОСОБА_5 , а також спричинену моральну шкоду в розмірі 3000 грн.
Таким чином, відшкодуванню на користь потерпілої ОСОБА_4 підлягає різниця між вартістю викрадених золотих виробів та фактично відшкодованими грошовими коштами, що становить 2047, 46 грн., тобто в цій частині цивільний позов підлягає задоволенню у повному розмірі.
Щодо цивільного позову, пред`явленого до обвинуваченої ОСОБА_5 в частині стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.
Як роз`яснено у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Отже, суд визнає факт заподіяння моральної шкоди цивільному позивачу потерпілій ОСОБА_4 неправомірними діями цивільного відповідача ОСОБА_5 .
Враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 3000 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертиз по кримінальному провадженню вирішити на підставі статті 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1(один) рік.
На підставі пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 2 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 спричинену матеріальну шкоду у розмірі 2047 (дві тисячі сорок сім) грн. 46 коп., моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) грн., а всього стягнути 5047 (п`ять тисяч сорок сім) грн. 46 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Харківській області (код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, одержувач платежу - держава), вартість проведеної під час досудового слідства судової товарознавчої експертизи №3397 від 03.09.2015 року у розмірі 245 (двісті сорок п`ять) грн. 52 коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Головуючий: