Кримінальне провадження № 1-кп/760/1169/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_4 ,

та обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР 21.04.2017 за №0004345, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Василівка Попільнянського району Житомирської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.135 КК України,-

в с т а н о в и в :
як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 , 20.04.2017, приблизно о 01.35 год., знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані вагітності, в супереч вимогам наказу Міністерства охорони здоров`я України №417 від 15.07.2011 року «Про організацію амбулаторної акушерської гінекологічної допомоги Україні» на обліку не перебувала та до лікарів не зверталась, за відсутності сторонніх осіб під час фізіологічних пологів народила доношену та живу дитину жіночої статі.

В подальшому ОСОБА_5 , всупереч вимогам ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, згідно яких на матір покладено обов`язки піклуватися про здоров`я своєї дитини, нехтуючи моральними та правовими нормами, що зобов`язують надавати допомогу особі, що перебуває у небезпечному для життя стані, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї діяльності, розуміючи, що щойно народжене нею немовля перебуває у небезпечному для життя стані та позбавлене можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, вчинила протиправні дії, чим не надала необхідної допомоги своїй новонародженій дитині за наявності можливості надати таку допомогу.

Так, після народження дитини ОСОБА_5 20.04.2017, приблизно о 12.30 год., перебуваючи за місцем свого проживання, вказану новонароджену дитину одягнула та поклала в дитячу люльку, яку потім помістила в поліетиленовий пакет. Після чого з метою подальшого залишення дитини, взявши її з собою, пішла в напрямку залізничної станції Брівки Андрушівського району Житомирської області, при цьому не повідомивши близьких родичів та інших близьких осіб про перенесені пологи та народження дитини, де о 13.02 год. сівши в електропоїзд сполученням «Козятин Київ», умисно залишила дитину в небезпечному для життя стані, яка перебувала в люльці та поліетиленовому пакеті в одному з вагонів електропоїзду, при цьому не вжила заходів для збереження її життя, що виразилось у залишенні щойно народженої дитини у небезпечному для її життя стані, а сама вийшовши на залізничній станції Попільня Житомирської області, з метою приховання пологів, викинула речі зі слідами біологічного походження, на яких народжувала напередодні дитину. Після чого приблизно о 14.10 год. ОСОБА_5 нікому не повідомивши про те, що вона залишила новонароджену дитину у вагоні електропоїзда, повернулась до залізничної станції Попільня, сіла на електропоїзд сполученням «Київ Рівне» та поїхала додому в с. Василівка Попільнянського району Житомирської області.

В подальшому, 20.04.2017 приблизно о 15.55 год. новонароджену дитину було виявлено машиністом на підлозі вагону електропоїзда сполученням «Козятин Київ», що перебував на території Залізничного вокзалу м. Києва, що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1 та передано лікарям карети швидкої медичної допомоги, які доставили дитину до лікарні.

Відповідно до висновку експерта №160 від 23.05.2017 молекулярно генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного материнства ОСОБА_5 відносно дитини жіночої генетичної статі, зразок якої був наданий для дослідження, складає не менш ніж 99,9%; за вимогами Другого Міжнародного Симпозіуму з Ідентифікації людини біологічне материнство вважається доведеним.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнала у повному обсязі, щиро розкаялася і показала, що дійсно вона вдома за зазначеною вище адресою народила дитину без медичної допомоги о 01.35 год. 20.04.2017, перерізала пуповину, покормила та приблизно о 12.30 год. цього ж дня, поклала у люльку, загорнувши у поліетиленовий пакет, який залишила у вагоні електропоїзду сполученням «Козятин-Київ».
Показання обвинуваченої ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам провадження і ніким із сторін не оспорюються.

У відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої.

З урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, які є належними і допустимими, суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення доведена повністю, і її умисні дії, які виразились у завідомо залишені матір`ю без допомоги новонародженої дитини, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, суд кваліфікує за ч. 2 ст.135 КК України.

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_5 вид та міру покарання суд враховує тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься середньої тяжкості, та дані про її особу, яка в силу ст. 89 КК України не судима, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є її щире каяття.

Згідно зі ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Але, враховуючи дані про особу обвинуваченої, фактичні обставини справи, її критичне ставлення до вчиненого і щире каяття, бажання забрати дитину, те, що дитина дійсно зареєстрована на даний час відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ё19 від 25.07.2017, що підтвердила головний спеціаліст відділу по роботі з дітьми-сиротами та дітьми позбавленими батьківського піклування у справах дітей Солом`янської РДА ОСОБА_4 , дійшов висновку про можливість виправлення останньої без відбування покарання, а тому на підставі ст. 79 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст.368,374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.135 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки та покласти на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти ці органи про зміну місця реєстрації і проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: