22.02.2018

Справа № 359/8741/17
Провадження № 1-КП/359/167/2018
ВИРОК
22 лютого 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю обвинуваченої ОСОБА_4 ,
за участю потерпілої ОСОБА_5 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, українки, маючої на утримані трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
Обвинувачувана ОСОБА_4 керуючи автомобілем, порушила правила безпеки дорожнього руху та спричинила потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження за таких обставин.
19.09.2017 року приблизно о 11 годині 40 хвилин у світлий період доби, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась по другорядній автодорозі по вулиці Польова міста Бориспіль Київської області в напрямку автодороги Бориспіль-Дніпро.
Під час руху по зазначеній автомобільній дорозі водій ОСОБА_4 , проявляючи злочинну недбалість, не врахувала дорожню обстановку, виїхавши на перехрестя нерівнозначних доріг з другорядної дороги не надала дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, чим грубо порушила п.п. 2.3 «б», 16.11 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР), внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався по головній автодорозі вулиці Глибоцька міста Бориспіль Київської області, в напрямку вулиці Київський Шлях, з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В результаті ДТП пасажир автомобіля «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , яка сиділа на задньому пасажирському сидінні з ліва отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому човноподібної кістки лівої стопи, які згідно висновку експерта №167/Е від 30.10.2017 відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_4 , яка порушила Правила дорожнього руху України:
- п. 2.3 ПДР, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріпленнявантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 16.11 ПДР, згідно якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого рух.
Порушення ОСОБА_4 п.п. 2.3 «б», 16.11 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з ДТП та спричиненням потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в порушені правил безпеки дорожнього руху п.п. 2.3 «б», 16.11 ПДР, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
ОСОБА_4 визнала вину у вчиненні кримінального правопорушення, викладені обставини не оспорювала.
Допитана у судовому засіданні обвинувачувана показала, що вона 19.09.2017 року рухалася за кермом автомобіля «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 по другорядній автодорозі вулиці Польова міста Бориспіль Київської області в напрямку автодороги Бориспіль-Дніпро. Під час руху по зазначеній автомобільній дорозі не врахувала дорожню обстановку та виїхавши на перехрестя нерівнозначних доріг з другорядної дороги не надала дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі. Внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався по головній автодорозі вулиці Глибоцька міста Бориспіль Київської області, в напрямку вулиці Київський Шлях. Разом з водієм автомобіля «ВАЗ 2107», на задньому пасажирському сидінні зліва знаходилася ОСОБА_5 , яка і отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження. Під час досудового слідства намагалася відшкодовувати потерпілій завдану шкоду внаслідок ДТП, однак враховуючи, що вона має на утримані трьох неповнолітніх дітей, повністю не відшкодувала завдані збитки.
Обвинувачувана та інші учасники кримінального провадження не оспорюють обставини вчинення злочину. На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд вважає недоцільним досліджувати докази відносно цих обставин та обмежується допитом обвинуваченої та дослідженням доказів, які характеризують її особу, матеріали цивільного позову, судових витрат, речових доказів.
Судом з`ясовано, що обвинувачувана та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченої в межах пред`явленого їй обвинувачення.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченої у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винною.
Не зважаючи на те, що ОСОБА_4 повністю визнала себе винною, її вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами.
Таким чином, суд дійшов до переконання, що у кримінальному провадженні зібрана достатня кількість належним та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.
Її дії кваліфікуються: - за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушені правил безпеки дорожнього руху п.п. 2.3 «б», 16.11 ПДР, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Таку кваліфікацію дій ОСОБА_4 суд вважає правильною.
Адже обвинувачувана під час керування автомобілем допустила злочинну недбалість, яка виразилось у діях які загрожували життю та здоров`ю громадян, проявила неуважність та безпечність при виконанні маневру не врахувала дорожню обстановку, виїхавши на перехрестя нерівнозначних доріг з другорядної дороги не надала дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався по головній автодорозі вулиці Глибоцька міста Бориспіль Київської області, в напрямку вулиці Київський Шлях, з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_5 , яка сиділа на задньому пасажирському сидінні зліва зазнала середньої тяжкості тілесні ушкодження. Додаткові обставини, які сприяли настанню такого наслідку, не встановлені. Тому між бездіяльністю обвинуваченої та тілесними ушкодженнями ОСОБА_5 , існує безпосередній причинно-наслідковий зв`язок. Обвинувачувана не передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх діянь, хоча повинна була і могла їх передбачити. Це свідчить про наявність в її діяннях злочинної недбалості. Вчинене кримінальне правопорушення є закінченим.
З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_4 , повинна бути засуджена: - за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушені правил безпеки дорожнього руху п.п. 2.3 «б», 16.11 ПДР, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Обираючи ОСОБА_4 , кримінальне покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, судом враховується те, що ОСОБА_4 , вчинила злочин невеликої тяжкості. Обвинувачувана повністю розкаялася у вчиненні кримінального правопорушення. Тому дана обставина, пом`якшує її покарання. В той же час, суд враховує, що обтяжуючих обставин не встановлено.
Разом з тим, аналіз даних про її особу вказує на те, що ОСОБА_4 , раніше не судима на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, частково відшкодувала завдану матеріальну шкоду потерпілій, а саме через відділення «Укирпошта» перерахувала поштовим переказом №36 ОСОБА_5 суму у розмірі 3000 грн. 00 коп. Обвинувачувана має на утримані трьох неповнолітніх дітей.
З урахуванням цих обставин в сукупності суд вважає, що ОСОБА_4 , належить призначити покарання у виді штрафу в певному розмірі, без позбавити права керувати транспортними засобами.
До призначення слухання справи по сутті у підготовчому судовому засіданні потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення завданої їй матеріальної шкоди у розмірі 5279 грн. 28 коп., яка складається з витрат на лікування та моральної шкоди у розмірі 100000 грн. 00 коп.
Пред`явлений цивільний позов, обвинувачувана визнала частково. Матеріальну завдану шкоду, понесені витрати на лікування визнала в повному обсязі. У частині моральної шкоди завданої в наслідок ДТП яке, сталося 19 вересня 2017 року вважає вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 1166 та ч. 1 ст. 1167 ЦК України, майнова та моральна шкода, завдана внаслідок злочину, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Доведеність на судовому розгляді підстав цивільного позову зобов`язує суд при ухваленні рішення задовольнити цивільний позов у розмірі, підтвердженому у судовому засіданні доказами і відмовити в ньому в тій його частині, яка доказами не доведена.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Як роз`яснив Вищій спеціалізований суд у своїй постанові від 01.03.2013 р. № 4 " Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" у п. 6 особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Встановлено, що у зв`язку із порушенням правил безпеки дорожнього руху спричинено потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження. Матеріальні витрати на лікування складаються у розмірі 5279 грн. 28 коп. Винною в її заподіянні є обвинувачувана ОСОБА_4 , тому на неї для відновлення порушеного права на користь потерпілої ОСОБА_5 покладається обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду у розмірі 5279 грн. 28 коп.
Щодо вимоги потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування завданої моральної шкоди з обвинуваченої ОСОБА_4 , суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню.
Згідно з п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України особа, яка зазнала душевних страждань у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна, має право на відшкодування моральної шкоди. Її розмір визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілої або позбавлення її можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Потерпіла посилається на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19 вересня 2017 року, вона зазнала страждання, які довелося перенести за той час, а саме: порушення звичайного способу життя, негативний вплив на стан її психологічного здоров`я, а також моральні страждання у зв`язку з смертю її батька.
Суд виходить з характеру та тривалості фізичних і моральних страждань потерпілої, її стану здоров`я, морально-психологічного стану після вчинення ДТП та отриманих пошкоджень і їх наслідків, виходячи з принципу розумності та справедливості, однак при визначенні розміру моральної шкоди враховує матеріальний стан обвинуваченої, стан її здоров`я та той факт, що у неї на утримані перебуває троє дітей, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 моральної шкоди на користь ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню у розмірі 30 000 грн.
Крім того, з обвинуваченої на користь держави слід стягнути витрати на проведення експертиз у розмірі 2968 гривень 80 копійок (а.с.78-79).
Речові докази: транспортний засіб - автомобіль марки «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 та транспортний засіб - автомобіль марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить залишити у володінні власників.
Керуючись ст. 22, ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, ч. 2, ч. 3 ст. 373, ст.ст. 374-376 КПК України, ст.ст. 50, 65-66, ч. 1 ст. 286 КК України, ст. 1166,1187,1188,1194 ЦК України, суд,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить на час винесення вироку 4250 гривень в дохід держави, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , матеріальну шкоду у розмірі 5279 (п`ять тисяч двісті сімдесят дев`ять) гривень 28 копійок та моральну шкоду у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , на користь держави України витрати на проведення експертиз у розмірі, - 2968 гривень 80 копійок документально підтверджених процесуальних витрат пов`язаних із залученням експерта.
Речові докази: транспортний засіб - автомобіль марки «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 та транспортний засіб - автомобіль марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить залишити у володінні власників.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1