Справа № 524/4093/17
Провадження № 1-кп/524/379/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 , представників потерпілого - ОСОБА_8 та ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00003675 від 30.05.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Кременчука, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
15 вересня 2016 року біля 8 год. ранку, в світлий час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини дороги проспекту Свободи у м Кременчуці, яка має три смуги руху в кожному напрямку, зі сторони перехрестя проспекту Свободи та провулку Героїв Бресту, в напрямку перехрестя проспекту Свободи та вулиці Європейська, в межах середньої смуги руху, рухався мопед марки «Viper» моделі Active без державної реєстрації, під керуванням водія ОСОБА_7 .

У цей же час про проїзній частині дороги вулиці Європейська, яка має по дві смуги руху в кожному напрямку, зі сторони перехрестя вулиці Європейська та бульвар Автокразівський, в напрямку перехрестя вулиці Європейська та проспекту Свободи, рухався автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який проїхавши до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг проспекту Свободи, проїзна частина якої є головною по відношенню до проїзної частини вулиці Європейська, в межах лівої смуги руху зупинився перед виїздом на головну дорогу, виконуючи вимоги знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу», з метою в подальшому перетнути вищевказане перехрестя.

Після повної зупинки, розпочавши рух, порушив вимоги п.п. 10.1, 16.11 та п. 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху, а саме: 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; 16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортний засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»; Розділ 33. «Дорожні знаки» «Дати дорогу». «Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8- транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі», виїхав на перехрестя проспекту Свободи та вулиці Європейська, де допустив зіткнення передньою лівою частиною керованого ним автомобіля з правою передньою боковою частиною мопеду.

У результаті зіткнення водій мопеду отримав тілесні ушкодження у виді закритого уламкового перелому правою ветлюжної впадини, травматичного вивиху голівки правої стегневої кістки, забійно рваних ран правої гомілки та правої п`ятки, тривало-незагоючої рани правої ступні, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Відповідно до висновків автотехнічних експертиз за №208 від 27.04.2017 року та за № 260 від 26.05.2017 року в заданій дорожній обстановці порушення водієм ОСОБА_10 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди

По справі поданий позов прокуратурою в інтересах держави про стягнення з ОСОБА_10 витрат на стаціонарне лікування потерпілого в медичному закладі у сумі 8178,26 грн (а.с. 8-9) .

Також, потерпілим ОСОБА_7 , подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_10 у відшкодування моральної шкоди 200 000 грн., посилаючись на обставини і підстави, зазначені у позовній заяві (а.с. 25-27) Звертає увагу суду, що внаслідок ДТП отримав середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження. Як зазначається у висновку експерта та видно неозброєним оком в результаті зіткнення отримано ряд травм, які навіть за спливом часу не загоюються та кровоточать. Внаслідок отриманих травм, під час ДТП, отримав каліцтво, встановлено III групу інвалідності. У зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого та членів його сім`ї отримав душевні страждання. До теперішнього часу не може не забезпечувати та утримувати свою сім`ю та змушений фактично перебувати на утриманні своєї дружини, що спричиняє йому, як чоловікові та голові родини, сильні душевні переживання. У зв`язку із пошкодженням належного йому мопеду, який не може використовуватись за призначенням, також завдані душевні страждання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав. Пояснив, що органами досудового розслідування встановлення потерпілим ОСОБА_7 порушення Правил дорожнього руху. Слідство проведеного однобоку, покази свідка, відсутність слідів гальмування не були враховані.

Наголошував щодо винної поведінки потерпілого, який також керував транспортним засобом, не маючи прав водія та страхового полісу.

Щодо цивільного позову як прокуратури так і потерпілого ОСОБА_7 просить відмовити у їх задоволенні.

Потерпілий ОСОБА_7 , суду показав, що керував мопедом зі сторони перехрестя проспекту Свободи та провулку Героїв Бресту, в напрямку перехрестя проспекту Свободи та вул Переяславська, через перехрестя проспекту Свободи та вулиці Європейська, в межах середньої смуги руху в м. Кременчуці і був збитий автомобілем « ВАЗ 21063» під керуванням водія ОСОБА_10 . Місяць він пролежав у лікарні, порушений звичний для нього спосіб життя . Пояснив, що обвинувачений за час перебування його на лікуванні та під час досудового розслідування не цікавився його станом здоров`я та потребами щодо лікування. Підтримав цивільний позов у відшкодування моральної шкоди. На суворому покаранні для обвинуваченого не наполягав. Вважає справедливою сатисфакцією задоволення позову в повному обсязі.

Не заважаючи на не визнання своєї провини обвинуваченим, його вина підтверджується дослідженими в ході розгляду справи доказами.

А саме, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.09.2016 року зіткнення двох транспортних засобів, згідно до якого огляд проводився в ясну погоду, без опадів, температура повітря + 12 градусів, покриття асфальтобетонне, сухе, чисте, в районі перехрестя проспекту Свободи вулиця Європейська, обстановка на місці ДТП до початку огляду не змінювалась. Ділянка дороги має розмітки, горизонтальна ділянка пряма в плані, має спуск, дорожнє покриття загальною шириною 17, 5 м, призначено для руху в двох напрямках, праворуч та ліворуч наявні бордюри, узбіччя та тротуари. Напрям руху на цій ділянці регулюється світлофором в автоматичному режимі. Місце пригоди знаходиться в межах знаку 2.1 «Дати дорогу», дорожнім знаком 5.3.5.1, 5.3.5.2 «пішохідний перехід», дорожня розмітка «напрямок руху по смузі», дорожній знак 2.3 «Головна дорога» пр. Свободи у напрямку водоканалу, маються подряпини на проїзжій частині залишені мопедом після зіткнення( а.с.84-85), та схемою з фототаблицею до відповідного протоколу, з якої вбачається, що зіткнення відбулось на полосі руху транспортного засобу мопеду марки «Viper» моделі Active без державної реєстрації, який рухався по головній дорозі, на ділянці дороги на перехресті проспекту Свободи та вулиці Європейська ( а.с. 87-90).

Висновком експерта №208 від 27.04.2017 року, згідно до якого в заданій дорожній обстановці, водій автомобіля марки ВАЗ моделі 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 шляхом виконання вимог п.п. 10.1., 16.11 та 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді. В діях водія автомобіля марки «Ваз» моделі 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1, 16.11. та п. 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України, які з технічної токи зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. В заданій дорожній обстановці водій мопеда марки «Viper» моделі Active без державної реєстрації, ОСОБА_7 не мав технічної можливості запобігти дорожньо транспортній пригоді, шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування, при обраній ним швидкості руху равній 40 км/год. В діях водія марки «Viper» моделі Active без державної реєстрації, ОСОБА_7 невідповідностей з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зори знаходились у причинному зв`язку з виникненням пригоди не вбачається. ( а.с. 103-106).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 21.05.2017 року зі схемами, що проводився за участю підозрюваного ОСОБА_10 , захисника, потерпілого ОСОБА_7 його представника ( а.с. 107-111), з метою перевірки та уточнення відомостей про обставини ДТП. Слідчий експеримент проводився за участю понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протокол містить підписи учасників. Маються зауваження ОСОБА_10 щодо приблизного часу та довжини швидкості.
Висновком експерта №260 від 26.05.2017 року згідно до якого на момент експертного огляду: з показів ОСОБА_7 в умовах даної події водій мопеда марки «Viper» моделі Active без державної реєстрації не мав технічної можливості попередити зіткнення із автомобілем марки ВАЗ моделі 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом екстреного гальмування. За іншим варіантом, з показів ОСОБА_10 , в умовах даної події водій мопеда марки «Viper» моделі Active без державної реєстрації ОСОБА_7 мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем марки ВАЗ моделі 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом екстреного гальмування.

З показів ОСОБА_7 у даній дорожній обстановці в діях водія мопеда марки «Viper» моделі Active без державної реєстрації ОСОБА_7 будь-яких невідповідностей з вимогами Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди не вбачається.

З показів ОСОБА_10 у даній дорожній обстановці в діях водія мопеда марки «Viper» моделі Active без державної реєстрації ОСОБА_7 вбачаються невідповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. (а.с.115-121)

Висновком експерта №366 від 25.04.2017 року, згідно до якого у зв`язку із подіями 15.09.2016 року у потерпілого ОСОБА_7 встановлені ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому правою ветлюжної впадини, травматичного вивиху голівки правої стегневої кістки, забійно рваних ран правої гомілки та правої п`ятки, тривало-незагоючої рани правої ступні, які утворились від ударної дії тупих твердих предметів, який цілком можливо могли бути виступаючі частин автомобіля, в результаті дорожньо- транспортної пригоди, можливо в указаний термін і при вказаних обставинах у постанові та під експертним, і за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я. (а.с.99-101).

Крім письмових доказів, провина обвинуваченого ОСОБА_10 підтверджується показами потерпілого ОСОБА_7 .. Так, потерпілий ОСОБА_7 , суду пояснив, що місце зіткнення знаходиться в межах регульованого перехрестя проїзної частини головної дороги проспекту Свободи та проїзної частини другорядної дороги вул Європейська: на відстані 5,6+ м від уявної лінії правого краю проїздної частини по напрямку руху мопеду та 12, 8 м за уявною лінією ближньої межі проїзної частини вул Європейська в повздовжинному напрямку по напрямку руху мопеда. До моменту зміни напрямку руху мопед розташувався на відстані 5 метрів відповідно до осей переднього та заднього коліс до правого краю проїздної частини. не мав можливості уникнути зіткнення екстреним гальмуванням з моменту виникнення небезпеки для руху. В його діях невідповідностей вимогам ПДР не встановлено. Після ДТП йому було встановлено 3 групу інвалідності.

У ході розгляду справи сторона захисту посилалась на те, що подія ДТП сталася не внаслідок порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху України, а внаслідок порушень цих правил, вчинених самим потерпілим ОСОБА_7 , а саме п. 11.14 Правил - рух по забороненій середній смузі та раптова, без застосування гальм зміна напрямку руху ліворуч із крайнього правого ряду, хоча, на його думку, потерпілий мав проїхати позаду автомобіля.

Стверджував, що потерпілий ОСОБА_7 рухався саме по крайній правій смузі проїзної частини проспекту Свободи, так як це ним відображено при проведенні слідчого експерименту і, у випадку правильного керування транспортним засобом і дотримання ПДР, сама подія ДТП була би неможливою.

Доводи захисту та обвинуваченого спростовані зокрема показами експерта ОСОБА_14 , що був допитаний в ході розгляду справи, який суду пояснив, що при проведенні експертизи використовував дані з постанови слідчого. Розглянуто два варіанта події зі показів як обвинуваченого ОСОБА_10 так і потерпілого ОСОБА_7 . Зазначав, що порушення водієм п.п. 10.1, 16.11. та п. 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України перебувають в причинному зв`язку із пригодою. Наголошував щодо наїзду саме автомобіля на мопед. Маневр ОСОБА_10 не виправданий саме згідно з показів ОСОБА_10 .

Висновки експерта грунтуються на допустимих доказах, є повним, наданим з врахуванням позицій всіх учасників кримінального провадження.

Версія висунута захистом щодо порушень водієм мопеду п. 11.14 Правил дорожнього руху є неспроможною, оскільки відсутні належні і допустимі доказі на підтвердження.

Так, клопотань про проведення додаткової експертизи суду не заявлялось, незважаючи на те, що захист наголошував про неповне експертне дослідження та уникнення повного аналізу дій учасників пригоди, зокрема, чи був виправданий і безпечний зроблений водієм мопеду маневр зміни напрямку руху ліворуч та відсутність у діях водія ОСОБА_10 , будь-яких невідповідностей з вимогами Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної події .

За клопотанням сторони захисту у судове засідання викликався свідок ОСОБА_15 , який для безпосереднього допиту судом не з`явився, судом вичерпано можливості щодо його виклику у судове засідання.

Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту в частині прямого причинного зв`язку між ДТП та відсутності у водія ОСОБА_7 посвідчення водія для керування транспортом даної категорії та страхового полісу, оскільки щодо цього відсутні об`єктивні дані.

Можливого перебування ОСОБА_7 в стані сп`яніння є припущенням.

Натомість покази потерпілого ОСОБА_7 є стабильними, натомість обвинувачений ОСОБА_10 змінював свідчення, шо судом розцінюється як намагання уникнути відповідальності.

Так, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст..286 КК України, включає такі обов`язкові ознаки, як діяння, обстановку, наслідки та причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Кримінальна відповідальність за ст. 286 настає за умови заподіяння наслідків у вигляді фізичної шкоди - середньої тяжкості або тяжких тілесних ушкоджень.

Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винним, закономірно призвело до наслідків, передбачених ст. 286 (заподіяння тяжких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень).

Обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України є встановлення причинного зв`язку між допущеним учасниками ДТП порушеннями правил дорожнього руху, якщо такі мали місце та суспільно-небезпечними наслідками отриманими тілесними ушкодженнями.

Судом встановлено порушення ПДР України з боку обвинуваченого ОСОБА_10 та наявність тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_7 які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

На переконання суду саме в діях водія автомобіля марки «Ваз» моделі 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1, 16.11. та п. 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України, які з технічної токи зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди та отриманням тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_7 .

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, фактичні обставини. Так, судом враховується, обвинуваченим вчинено злочин, який відповідно до ст. 12, 25 КК України, є необережним злочином невеликої тяжкості.

Обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, має постійне місце реєстрації, не працює, посередньо характеризується за місцем реєстрації та роботи, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітніх дітей.

Одночасно суд враховує позицію обвинуваченого, який свою провину не визнав , безпосередньо сам обвинувачений будь-яких заходів для відшкодування завданої шкоди не вживав, внаслідок дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_7 завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості, який дотепер продовжує лікування, потребує сторонньої допомоги, пошкоджено транспортний засіб ОСОБА_7 .

Враховуючи наведене, суд вважає, що можливе призначення міри покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України у вигляді обмеження волі із позбавленням права керувати транспортними засобами.

У судовому засіданні обвинувачений подав суду заяву про застосування до нього амністії, оскільки він має на утриманні малолітніх дітей.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Законом України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

06.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно. Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» , звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений на момент вчинення злочину 15.09.2016 року, до набрання Законом України «Про амністію у 2016 році», мав та має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо ОСОБА_17 не позбавлений батьківських прав, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12, 25 КК України, є необережним невеликої тяжкості злочином.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.8 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась. Тобто, на нього поширюються вимоги відповідного закону, а тому він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.

Відповідно до вимог ст.128 КПК України в рамках провадження подано цивільний позов потерпілим ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_10 . За позовом потерпілий, посилались на обставини дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було завдано шкоду здоров`ю, майну та моральну шкоду.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_10 на його користь 200 000 грн у відшкодування моральної шкоди, як винного в ДТП. На обґрунтування моральної шкоди зазначено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди місяць він пролежав у лікарні, порушений звичний для нього спосіб життя . Пояснив, що обвинувачений за час перебування його на лікуванні та під час досудового розслідування не цікавився його станом здоров`я та потребами щодо лікування. Крім того, наслідком отриманої травми в результаті описаної дорожньо-транспортної пригоди, стало встановлення позивачеві відповідно до висновку МСЕК від 09.06.2017 року третьої групи інвалідності.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, членів її сім`ї чи близьких родичів, у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я .

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер кримінального правопорушення, обставини його скоєння, глибину душевних та фізичних страждань потерпілого, тривалість лікування та необхідність відновлення здоров`я у зв"язку з отриманою травмою, ступінь вини обвинуваченого, а також сімейно-майновий стан обвинуваченого, як заподіювача шкоди,

Одночасно з цим, при вирішенні цих позовних вимог, суд виходить також із засад розумності, виваженості та справедливості і вважає, що в рахунок відшкодування моральної шкоди необхідно стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 75 тисяч гривень.

Прокурором подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_10 на користь держави у відшкодування шкоди 8178, 26 грн.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості цивільних позовів суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною ч.1 ст.129 КПК України передбачено, шо ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

На підтвердження завданої матеріальної шкоди прокурором надано довідку за № 01-16/546 із змісту якої вбачається, що потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Третьої міської лікарні з 15.09.2016 по 29.09.2016 року з діагнозом закритий уламковий перелом правою вертлюгової впадини. Травматичний вивих голівки правої стегнової кістки. Рвані рани правої гомілки, правої п`ятки, витрат на лікування ОСОБА_7 ,, які становлять 8178,26 грн, а саме: лабораторні дослідження 472, 80 грн., вартість одного ліжкодня в травматологічному відділенні становить 550, 39 грн.. Вартість 14 ліжкоднів становить 7 705, 46 грн. (а.с. 98)

Позов прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі ст.1206 ЦК України оскільки особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Судові витрати за проведені в рамках справи експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого у сумі 1779,66 (988,70+790,96)грн

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_10 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді двох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки..

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_10 звільнити від відбування основного і додаткового покарання у зв`язку із амністією.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_10 не обиралась.

Речовий доказ - автомобіль марки «Ваз» моделі 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити у володінні ОСОБА_10 .

Речовий доказ - мопед марки «Viper» моделі Active без державної реєстрації . залишити у володінні власника.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати на проведення судово авто-технічних експертиз - в сумі 1779, 66 ( одна тисяча сімсот сімдесят дев"ять, 66 )грн.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 75 (сімдесят пять) тисяч гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Позов прокурора задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_10 користь держави в особі фінансового управління Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради в місцевий бюджет м. Кременчука (р/р 0008 в ГУДК України Полтавської області, , код платежу 24060 кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 кримінального правопорушення на суму 8178 грн. 26 коп. ( вісім тисяч сто сімдесят вісім, 26) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Автозаводський районний суд міста Кременчука.

Головуючий: суддя: ОСОБА_1