Провадження №1-кп/331/500/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2017 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/500/2017 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченої

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в Запорізькій області Василівський район с.Мала Білозерка, українка, громадянка України, одружена, має на утриманні неповнолітню дитину 2004 року народження, яка офіційно не працевлаштована, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджена,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
03 вересня 2017 року, о 21 годині 56 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у торговому залі гіпермаркету Ашан, який розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул.Запорізька, 1-б, переконавшись у тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення , шляхом вільного доступу, таємно намагалась викрасти з торгових полиць майно, що належить ТОВ Ашан Україна Гіпермаркет, а саме: туш, вартістю 223 грн. 20 коп., олівець для очей вартістю 79 грн. 20 коп., підводку для очей вартістю 99 грн. 20 коп., а всього майна на загальну суму 401 грн. 60 коп., чим намагалась спричинити шкоду на вказану суму, але не довела злочин до кінця з причин, які не залежали від волі, оскільки була зупинена працівниками охорони гіпермаркету з викраденим товаром після проходження касової зони, та в подальшому передана працівникам поліції.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнала повністю, розкаялась та пояснила суду, що 03 вересня 2017 року вона разом із чоловіком та сином приїхали до ТОВ "Ашан" за покупками. У той момент, коли чоловік та син пішли до стендів з продуктами вона підійшла до торгових полиць із косметикою, взяла туш, олівець та підводку для очей та поклала до своєї сумки. Потім, коли вона стояла на касі, працівники магазину попросили її пройти до них та сказали, що підозрюють її у вчиненні крадіжки. У вчиненому вона щиро розкаялась, повністю відшкодувала спричинену шкоду та просила суд застосувати до неї Закон України "Про амністію".

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі через повне визнання обставин скоєння злочину обвинуваченою.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 поза розумним сумнівом, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведена до кінця з причин, що не залежали від волі особи, яка його вчинила.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості. ОСОБА_3 раніше не засуджувалась, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину 2004 року народження, одружена, працює неофіційно, має постійне місце проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та повне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому їй необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до п. "в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, шо ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення вона вчинила 03.09.2017 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Закону України «Про амністію у 2016 році», має на утриманні неповнолітню дитину- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проти застосування щодо неї акта амністії не заперечувала.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_3 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_3 , поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п"ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п"ятдесят) гривень.

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання.

Речові докази:

-туш, олівець для очей, підводка для очей повернути власнику ТОВ Ашан Україна Гіпермаркет;

- ДВД диск зберігати у матеріалах провадження суду.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1