Справа № 369/3558/18
Провадження №1-кс/369/1043/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві, клопотання слідчого Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносного підозрюваного ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002035 від 28.03.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з даним клопотанням мотивуючи його тим, що 28.03.2018 близько 01 години 00 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у металевому вагончику, розташованому в полі поблизу житлового комплексу "Sofia Residence" по вул. Яблуневій в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, маючи прямий умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 , предметом, схожим на ніж, який тримав у праві руці, наніс один удар в груди ОСОБА_7 , в результаті чого останній, згідно лікарського свідоцтва про смерть № 197 від 28.03.2018, отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудей з ушкодженням серця, у зв`язку з чим помер на місці.

Відомості за вказаним фактом слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області цього ж дня внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002035 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України.

В порядку ст. 208 КПК України 28.03.2018 затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчим за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області 28.03.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є протокол огляду місця події від 28.03.2018; протоколи допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протокол затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України; інші матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В даному випадку ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду,

- незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні,

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Реальним є ризик того, що підозрюваний переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне:

- підозрюваний є уродженцем Чернігівської області; зареєстрований та проживає в м. Ніжин Чернігівської області;

- підозрюваний немає постійного місця роботи та законного джерела доходів;

- немає на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, тобто немає стійких соціальних в`язків.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого нею злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання з метою переховуватися від органів розслідування та суду в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне.

Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання свідків, зможе незаконно впливати на них, так як останній знайомий з ними, перебуває в дружніх відносинах зі свідками. На даний час з останніми проведені не всі необхідні слідчі дії у даному кримінальному провадженні, тому він зможе впливати на них з метою зміни ними своїх показань або неявки в подальшому у судові засідання.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно зазначити, що він офіційно ніде не працює, немає міцних соціальних зв`язків, немає засобів для існування.

Підставою застосування щодо нього запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому слідчий просив задовольнити клопотання та застосувати запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солонівка Бороднянського району Чернігівської області, громадянина України, українця, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,- запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримала та просила його задоволити.

Підозрюваний та його захисник проти вимог клопотання заперечували, та просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали, дослідивши наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду, цим самим перешкоджати встановленню істини по справі, а також незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно п. 4 ч. 2. ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд оцінює вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
При цьому суд, оцінює всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки; його репутацію, відсутність постійного місця роботи; проживання та реєстрацію на території Чернігівської області.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Враховуючи що, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, а також може незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку що вказані обставини виключають об`єктивну можливості щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як домашній арешт, або іншого більш м`якого запобіжного заходу.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
З вище наведених підстав слідчий суддя, приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави відносно ОСОБА_5 який підозрюється у вчиненні злочину який спричинив загибель людини.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 184,193,194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносного підозрюваного ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002035 від 28.03.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України- задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» (04050, м. Київ, вул. Дегтярівська, 13) строком на 60 діб, тобто до 26 травня 2018 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1