АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0009012 від 28 липня 2017 року на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року про повернення обвинувального акта за обвинуваченням,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чигирин, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 17 листопада 2017 року прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України для усунення виявлених судом недоліків.
Вказане рішення обгрунтовано тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки фактичні обставини та формулювання обвинувачення у вчиненні злочину не містить викладення об`єктивної сторони, обставин щодо часу, місця вчинення дій особи, яка вчинила підроблення посвідчення, у пособництві якому обвинувачується ОСОБА_5 . Натомість зазначено лише про вчинення пособництва ОСОБА_5 , який попросив особу виготовити посвідчення водія, на що невстановлена слідством особа надала згоду, після цього ОСОБА_5 сприяв вчиненню підробки документа.
Прокурор, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд за даним обвинувальним актом зі стадії підготовчого судового засідання. Свої вимоги обгрунтовує тим, що ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Вказує на те, що суд вийшов за межі ст. 314 КПК України, оскільки повинен був лише перевірити відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, не вдаючись до аналізу правильності викладення обставин та правової кваліфікації кримінального правопорушення.
Зазначає, що питання правильності кваліфікації вирішується виключно під час судового розгляду на підставі дослідження та оцінки усіх доказів у їх сукупності, тобто допиту обвинуваченого, потерпілих, свідків, вивчення письмових доказів, що не відноситься до завдань підготовчого судового засідання.
Вважає, що суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, порушив конституційну засаду судочинства принцип змагальності, закріплену у п.4 ч.2 ст.4 Конституції України та у ст. 22 КПК України. Посилаючись на положення ст. 337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд в даному випадку, на думку прокурора, перебрав на себе функцію обвинувачення, позбавивши прокурора, який здійснює конституційну функцію підтримання державного обвинувачення у суді, можливості використати право на зміну обвинувачення, передбачене ст. 338 КПК України, та вийти за межі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті. Також суд, одночасно порушив закріплене у підпункті а) п. З ст. 6 Конвенції з прав людини та деталізоване у практиці Європейського суду з прав людини право обвинуваченого «...бути повідомленим про обвинувачення, яке йому пред`являється...» (CommEDH, Chichlian etEkindjian, Avis, 50). (PelissieretSassi, 54).
Обвинувачений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлений у встановленому законом порядку.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

В ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.
Зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 убачається, що він містить усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України, а саме у ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Посилання суду на те, що обвинувальний акт в частині викладення фактичних обставин та формулювання обвинувачення у вчиненні злочину не містить викладення об`єктивної сторони, обставин щодо часу, місця вчинення дій особи, яка вчинила підроблення посвідчення, у пособництві якому обвинувачується ОСОБА_5 , не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки ці питання підлягають вирішенню судом під час розгляду по суті, а не в підготовчому судовому засіданні.
Замість перевірки дотримання слідчим та прокурором вимог ст. 291 КПК України при складанні, затвердженні та підписанні обвинувального акту та додатків до нього, суд першої інстанції вдався до оцінки фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 та до вирішення тих питань, які не є предметом розгляду в підготовчому судовому засіданні, і не можуть бути підставами для повернення обвинувального акта прокурору.
Відтак, колегія суддів уважає, що рішення суду про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 прокурору, з наведених в ухвалі суду підстав не узгоджуються із вимогами кримінального процесуального закону, і є передчасним, з огляду на перелік питань, які вирішує суд на стадії підготовчого судового засідання.
Під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено порушень, допущених при складанні обвинувального акту щодо ОСОБА_5 та реєстру матеріалів досудового розслідування, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до розгляду, в зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставність повернення обвинувального акта є обґрунтованими.
Враховуючи викладене, колегія суддів уважає, що ухвала сулу першої інстанції про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0009012 відносно ОСОБА_5 прокурору, постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0009012 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа - №11-КП/796/515/2018 Категорія ч.4 ст. 358 КК України
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7
Доповідач ОСОБА_1