АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/4765/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
18 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 07 вересня 2017 року,
Цією ухвалою задоволено клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 05.11.2017 року включно з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 60 000 000 грн. з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків у разі її внесення щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України.
Згідно ухвали суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження підозрюваному строку тримання під вартою, слідчий суддя врахував конкретні обставини справи, що вказують на наявність достатніх підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень та наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин справи, впливати на свідків і вказані ризики не зменшилися та продовжують існувати.
Крім цього, слідчим суддею встановлено, що існує необхідність проведення слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування, виконати які не видається за можливе до закінчення попереднього рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням доповнень, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, поклавши на нього передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, адвокат зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням прав і свобод підозрюваного, а слідчим суддею не встановлені передбачені законом підстави для продовження запобіжного заходу.
Зокрема, захисник вказує, що з часу застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, його стан здоров`я суттєво погіршився і на теперішній час останній може пересуватися лише за допомогою сторонніх осіб на милицях, в інвалідному візку, а останнім часом на медичних ношах, і перебування в умовах СІЗО тільки ускладнює існуючі захворювання, оскільки підозрюваний потребує постійного нагляду та медичних обстежень. Вказані обставини, на думку захисника, свідчать про нелюдське ставлення, таке, що принижує гідність ОСОБА_8 та має ознаки катування, що призводить до тяжких і жорстоких страждань з метою домагання показань ОСОБА_8 та інших осіб, які беруть участь у справі.
Крім того, слідчим суддею, в порушення вимог ч. 6 ст. 206 КПК України, не вжито заходів щодо дослідження викладених у заяві ОСОБА_8 фактів щодо проведення детективом НАБУ ОСОБА_10 у камері медичної частини Київського слідчого ізолятора слідчих та процесуальних дій за участю підозрюваного, користуючись його безпорадним станом здоров`я із застосуванням щодо нього лайки, погроз та психологічного тиску.
Також захисник вказує на те, що слідчим суддею не надано оцінки обставинам незаконного затримання ОСОБА_8 , який був фактично затриманий 24.01.2017 року о 08.00 год. без ухвали слідчого судді за місцем постійного проживання, оскільки о цій порі за місцем його проживання був розпочатий обшук, а вже через 13 годин після затримання о 21.15 год. детективом НАБУ розпочато складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину. Розгляд клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу в порушення ч. 2 ст. 211 КПК України був розпочатий слідчим суддею лише о 02.30 год. 27.01.2017 року, через 66 год. 30 хв., не зважаючи на те, що письмове повідомлення ОСОБА_8 вручено 25.01.2017 року о 12.35 год. і саме з цього часу, останній дізнався про наявність щодо нього підозри, тобто через 29 годин після його фактичного затримання.
В діях ОСОБА_8 , на думку захисника, відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України через відсутність суб`єктивної та об`єктивної сторони цих злочинів, у зв`язку з чим, оголошена ОСОБА_8 підозра є необґрунтованою та незаконною, а органом досудового розслідування не надано жодного доказу на підтвердження її обґрунтованості.
Слідчий суддя не взяв до уваги тієї обставини, що на даний час передбачені ст. 177 КПК України ризики зменшились, порівняно із ризиками, які мали місце при вирішенні слідчим суддею клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою
Викладені у клопотанні детектива твердження про неможливість закінчення у кримінальному провадженні досудового розслідування, у зв`язку з його винятковою складністю, не відповідають дійсності, оскільки всі слідчі дії проведено у повному обсязі.
Також, слідчий суддя дійшов помилкового висновку визначаючи підозрюваному альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 60 000 000 грн., оскільки такий розмір застави є непомірним для підозрюваного та членів його сім`ї.
При постановленні ухвали, захисник просить врахувати, що ОСОБА_8 за віком є не молодою людиною, потребує прискіпливого ставлення до свого здоров`я, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Києві, сталі соціальні зв`язки, є соціально благополучною людиною, піклується про свою дружину та сина, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, раніше не судимий, надає допомогу слідству у встановленні істини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
24 січня 2017 року о 21 годині 15 хвилин ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
25 січня 2017 року о 12 годині 35 хвилин ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.05.2017 року, із визначенням застави у розмірі 37 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 000 000 грн.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16.07.2017 року, із визначенням застави у розмірі 37 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 000 000 грн.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 10.09.2017 року, із визначенням застави у розмірі 37 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 000 000 грн.
Детектив Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, яке ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 07 вересня 2017 року задоволено та продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 05.11.2017 року включно з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 60 000 000 грн. з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків у разі її внесення щодо
Під час розгляду клопотання про продовженнящодо ОСОБА_8 строку тримання під вартою, слідчий суддяправильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).
Як вбачається з оскаржуваної ухвали та журналу судового засідання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.
Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Враховуючи наведене, посилання захисника на відсутність у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, слід визнати необґрунтованими, з огляду на наявність серед доданих до клопотання матеріалів фактів та обставин, що свідчать про можливу причетність підозрюваногоОСОБА_8 до інкримінованих кримінальних правопорушень. Такі дані містяться у показаннях свідків ОСОБА_11 від 02.11.2015 року, ОСОБА_12 від 17.08.2015 року та від 20.08.205 року, ОСОБА_13 від 09.09.2015 року, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 від 02.07.2015 року, ОСОБА_16 від 14.09.2015 року, ОСОБА_17 від 24.09.2015 року, ОСОБА_18 від 22.09.2015 року та від 20.01.2016 року, Чантурії Левана від 01.02.2016 року, статуті публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», висновках судово-економічних експертиз, висновку експерта та інших доданих до клопотання матеріалах.
Враховуючи надані стороною обвинувачення факти та обставини на підтвердження у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку.
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат не просить відмовити у задоволенні клопотання, а просить застосуватидо підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, що можливо лише за умови, якщо органом досудового розслідування доведено обґрунтованість підозри.
Крім того, твердження адвоката про те, що в діях ОСОБА_8 відсутній склад інкримінованих кримінальних правопорушень через відсутність суб`єктивної та об`єктивної сторони цих злочинів, слід визнати непереконливими, з урахуванням доданих детективом до клопотання фактів на підтвердження наявності обґрунтованості підозри. Колегія суддів вважає такі факти достатніми на даному етапі для висновку про необхідність задоволення клопотання детектива, оскільки до завдань суду, на даному етапі провадження, не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про продовження строку тримання особи під вартою.
Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання детектива, оскільки сторона обвинувачення в повному обсязі довела суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу.
Посилання захисника на те, що за час розслідування даного кримінального провадження ризики, передбачені ст. 177 КПК України зменшились, а клопотання детектива не містить чітких посилань на докази, які свідчать про їх наявність, не заслуговують на увагу, з урахуванням того, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені у ході досудового розслідування не зменшилися та продовжують існувати, у зв`язку із чим слідчий суддя дійшовправильно висновку про недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обґрунтувавши при цьому причини, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті на які посилається захисник.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що ОСОБА_8 за віком є не молодою людиною, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Києві, сталі соціальні зв`язки, є соціально благополучною людиною, піклується про свою дружину та сина, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, раніше не судимий, надає допомогу слідству у встановленні істини, не спростовують висновок суду про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для застосування відносно останнього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Твердження захисника стосовно того, що ОСОБА_8 має незадовільний стан здоров`я, заслуговують на увагу, проте не можуть бути підставою для скасування застосованого запобіжного заходу, оскільки відсутні відомості медичного характеру про неможливість перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора, а запобігання ризикам неналежної процесуальної поведінки неможливо шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.
Посилання захисника на те, що повідомлення про підозру вручено ОСОБА_8 через 29 один після його затримання, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються доданими до клопотання детектива матеріалами. Так, відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.01.2017 року, 24 січня 2017 року о 21 годині 15 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 затримано особу, підозрювану у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_8 . Відповідно до розписки підозрюваного ОСОБА_8 , повідомлення про підозру від 25.01.2017 року вручено та отримано останнім 25.01.2017 року о 12 годині 35 хвилин, а отже, в строки, передбачені ч. 2 ст. 278 КПК України. Підстав сумніватися в достовірності даних зазначених у вказаних протоколах, колегія суддів не вбачає.
Твердження апелянта про те, що розгляд клопотання детектива про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відбувся через 66 годин 30 хвилин після його фактичного затримання, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки, відповідно до вимог ст. 186 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу розглядається слідчим суддею невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, що мало місце в даному випадку.
Посилання адвоката на те, що слідчим суддею не вжито заходів щодо дослідження викладених у заяві ОСОБА_8 фактів щодо проведення детективом НАБУ ОСОБА_10 у камері медичної частини Київського слідчого ізолятора слідчих та процесуальних дій за участю підозрюваного, користуючись його безпорадним станом здоров`я із застосуванням щодо нього лайки, погроз та психологічного тиску, слід визнати непереконливими, з урахуванням положень ч. 5 ст. 132 КПК України.
Твердження сторони захисту про те, що на час звернення із клопотанням виконані всі необхідні слідчі дії, слід визнати непереконливими, з урахуванням посилань детектива на необхідність проведення допиту ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , отримати та дати правову оцінку матеріалам по запитах про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Китайської Народної Республіки, Латвійської Республіки, Республіки Кіпр, Королівства Нідерландів, отримати та дати правову оцінку призначеним судово-економічним експертизам, провести перевірку показань підозрюваного ОСОБА_22 , наданих в ході досудового розслідування, провести допит, а за необхідності й інші слідчі та процесуальні дії стосовно осіб, що брали активну участь у створенні та діяльності підконтрольного ОСОБА_23 підприємства LIRTAVISENTERPRISES LTD, прийняти кінцеве рішення у кримінальному провадженні згідно з вимогами глави 24 КПК України та виконати вимоги ст.ст. 290, 291, 293 КПК України.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про визначення підозрюваному застави у межах 37 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 60 000 000 (шістдесят мільйонів) гривень, виходячи з наступного.
Так, відповідно до частини 5 ст. 183 КПК України, передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя, врахувавши обставини кримінального провадження, тяжкість інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, прийшов до висновку про те, що визначена судом застава забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та є співмірною з існуючими у даному кримінальному провадженні ризиками, з чим погоджується і колегія суддів.
Підстав вважати визначений слідчим суддею розмір застави завідомо непомірним та таким, що суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів не вбачає, а тому вимоги апеляційної скарги в цій частині слід визнати непереконливими.
З огляду на викладене, вимоги апеляційної скарги захисника щодо порушення прав і свобод підозрюваного та відсутності підстав для продовження запобіжного заходу, є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, а зазначені в апеляційній скарзі підстави, в яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.
Враховуючи наведене, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою.
Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 07 вересня 2017 року, якою задоволено клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_9 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та продовжено щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 05.11.2017 року включно з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 60 000 000 грн. з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків у разі її внесення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4