Справа № 333/9199/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого : ОСОБА_6

захисника обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

представника потерпілого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, не працюючого, студента ЗНУ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 24 жовтня 2017 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 289 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України

Судовим слідством, колегія суддів -

ВСТАНОВИЛА:

18 листопада 2015 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись біля супермаркету «Брусничка», який розташований по вул. Новокузнецькій, 12-В, у м. Запоріжжі, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, діючи за попередньою змовою з двома невстановленими в ході досудового розслідування особами, будучи особою яка раніше вчинила розбій, зустрілись з потерпілим ОСОБА_9 , якого ОСОБА_6 заздалегідь підібрав як об`єкта для скоєння злочину, завчасно домовившись з потерпілим про зустріч.

Після цього, для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 підійшовши до ОСОБА_10 разом з двома невстановленими досудовим слідством особами, діючи з ними за попередньою змовою, здійснили напад на потерпілого поєднаний з погрозами застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_10 , а саме: одна з невстановлених досудовим слідством особа нанесла ОСОБА_11 один удар рукою в область грудної клітини, після чого дістала ніж та приставила до тулуба потерпілого ОСОБА_10 , при цьому ОСОБА_6 висловлював погрози застосувати насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого. В наслідок таких дій нападників, потерпілому ОСОБА_11 було продемонстровано реальність застосування насильства, небезпечного для його життя та здоров`я. Далі, ОСОБА_6 разом з вищезазначеними особами, домовились проникнути до житла ОСОБА_10 .

Так, продовжуючи свою протиправну діяльність, на шляху слідування до місця мешкання потерпілого, ОСОБА_6 з застосуванням погроз вчинення насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_10 , заволодів надітою на потерпілому курткою «Allekle» темно-фіолетового кольору, вартістю 700 грн. 00 коп., а також оглянувши кармани брюк потерпілого, заволодів його мобільним телефоном «Lenovo А395Е» в корпусі чорного кольору, вартістю 1500 грн. 00 коп., та навушниками білого кольору, вартістю 230 грн. 00 коп.

Після чого, ОСОБА_6 діючи разом з двома невстановленими особами, заволодів ключами від квартири потерпілого, котрі йому віддав потерпілий ОСОБА_12 , розуміючи реальність застосування ножа по відношенню до нього та під впливом погроз з боку ОСОБА_6 застосування насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, проникли до приміщення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де заволоділи майном потерпілого ОСОБА_10 , а саме:

- ноутбуком «Asus К53В» в корпусі чорного кольору (s/n: d5n0cj 130983196), вартістю 3500 грн. 00 коп.;

- джинсовими штанами «LS Luwans» темно - синього кольору, вартістю 350 грн. 00 коп.;

- сумкою чорного кольору, вартістю 200 грн. 00 коп.;

- паспортом громадянина України, карткою фізичної особи - платника податків та військовим приписним на ім`я ОСОБА_10 .

Також, ОСОБА_6 разом з невстановленими особами заволоділи й майном потерпілого ОСОБА_13 , котре знаходилось в приміщенні квартири за вищезазначеною адресою, якого на той момент не було вдома, а саме:

- ноутбуком «Acer Travel Mate 5740ZG» в корпусі сірого кольору (s/n: lxty40c0060352B6AD1601) з зарядним пристроєм до нього, загальною вартістю 4500 грн. 00 коп.;

- комп`ютерною мишкою «Canon» чорного кольору, вартістю 80 грн.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_6 та невстановлених осіб, потерпілому ОСОБА_11 було спричинено майнову шкоду на загальну суму 6480 грн. 00 коп., а потерпілому ОСОБА_13 на загальну суму 4580 грн. 00 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинуваченні не визнав, пояснив, що в 2012 р. він знайшов на сайті «В контакте» групу, в якій учасники борються з особами нетрадиційної орієнтації, які розбещують неповнолітніх, він також захотів їм допомогти якимось чином. З їх сайту можна були зрозуміти, що вони борються з особами нетрадиційної орієнтації по всій Україні, були викладені різні відео файли, які підтверджували дані обставини. В зв`язку з чим він написав учаснику групи на ім`я та прізвище ОСОБА_14 (такі анкетні дані були зазначені на його сторінці) повідомлення, в якому запитав, як можна долучитись до їх організації. Потім вони почали переписуватися з цим ОСОБА_15 , який розповідав, як потрібно вести з особами нетрадиційної орієнтації, що необхідно зазначити при переписці з ними.

Також обвинувачений зазначив, що 18.11.2015 р. він перебував під домашнім арештом на підставі ухвали суду по іншому кримінальному провадженню, яке слухалось в Хортицькому районному суді м. Запоріжжя, в зв`язку з чим цілий день був вдома. Проживає він разом з матір`ю, вітчимом та малолітньою сестрою. Після обіду, приблизно о 15-00 год. його мама та вітчим пішли до когось в гості, до кого саме не пам`ятає, він залишився з дворічною сестрою вдома. Мати та вітчим повернулись лише зранку 19.11.2015 р. Ввечері, приблизно о 19-00 год., до нього прийшов його товариш ОСОБА_16 зі своєю дівчиною ОСОБА_17 , прізвище її не пам`ятає. Вони в нього були приблизно до 04-00 години ранку. Приблизно о 22-00 год. до нього додому також прийшов його товариш ОСОБА_18 , який пробув в нього в гостях 2-3 години, потім пішов .

ОСОБА_6 пояснив, що 18 листопада 2015 р., і раніше до цього, він переписувався через мережу Інтернет з потерпілим ОСОБА_9 , з яким раніше познайомився на сайті знайомств da.zp.ua. При переписці з ОСОБА_9 він не зазначав останньому свого справжнього імені, а вказував видумане ім`я ОСОБА_19 та представлявся в ролі шістнадцятирічної неповнолітньої особи. На даному сайті була розміщене його особисте фото. На даному сайті також була фотографія ОСОБА_10 . При спілкуванні, шляхом переписки з потерпілим, він дійшов висновку, що ОСОБА_12 є особою з нетрадиційною орієнтацією. ОСОБА_12 запропонував йому зустрітись, на мікрорайоні «Піски» в м. Запоріжжі, біля магазину «Ромакс» для інтимних стосунків та зазначив місце для зустрічі і свій номер телефону. Зазначив, що із-за настирливості ОСОБА_10 написав останньому, що погоджується з ним зустрітись, при цьому будь-якого злочинного умислу відносно потерпілого ОСОБА_10 він не мав. В цей же день 18.11.2015 року йому написав повідомлення вищевказаний ОСОБА_14 , який мешкає в м. Харків, повідомив, що зараз перебуває в Запоріжжі та запитав в нього чи знаходив він в Інтернеті когось з осіб нетрадиційної орієнтації та чи переписувався з ними в ролі неповнолітньої особи. У відповідь на це повідомлення, він написав ОСОБА_15 про ОСОБА_20 , про основний зміст їх спілкування, про дату, час, місце зустрічі з ним та номер його телефону. Цю інформацію він передав ОСОБА_15 ввечері 18.11.2015 р. Він це вчинив з метою попередження, зі сторони даної громадської організації в якій перебував ОСОБА_15 , вчинення ОСОБА_9 дій по розбещенню неповнолітніх дітей. Раніше він так не робив та не передав ОСОБА_15 інформацію про осіб, з якими він переписувався. ОСОБА_15 у відповідь зазначив, що він планує поїхати на зустріч з ОСОБА_9 замість нього, а також написав, що пізніше подзвонить йому і вказав свій номер телефону. Також на прохання ОСОБА_15 , він дав йому свою адресу, оскільки той хотів в нього переночувати. ОСОБА_12 думав, що на зустріч з ним має приїхати саме обвинувачений, оскільки він бачив його фото в соціальній мережі і спілкувався з ним. ОСОБА_6 також зазначив, що 18.11.2015 р. він не їздив на зустріч з ОСОБА_9 , вдома у потерпілого ОСОБА_10 він ніколи не був. В цей день у нього були в гостях друзі, вони були свідками, що він знаходився ввечері вдома постійно, а також того, що він переписувався з ОСОБА_15 в цей день і останній вночі 19.11.2015 р. приходив до нього додому. Злочин, який йому інкримінують він не вчиняв. Вночі 19.11.2015 р. приблизно з 02-00 год. до 03-00 год. ОСОБА_15 приїхав до нього додому з товаришами, останні в квартиру не заходили, знаходились на сходовому майданчику, він їх бачив лише через відео око. Він тоді вперше побачив ОСОБА_15 вживу. ОСОБА_15 по зовнішнім параметрам трохи схожий на нього, коротко стрижений, високого зросту, віком 20-21 рік, за статурою трішки більше за нього. ОСОБА_15 попросив залишити у нього вдома дві спортивні сумки чорного та сірого кольору з речами, попередивши, що потім забере їх на наступний день, на що він погодився. ОСОБА_15 дав йому 500 грн. та пояснив, що на зустрічі з ОСОБА_9 стались якісь неприємності, які він потім вирішить самостійно. ОСОБА_15 перебував у нього вдома близько 15 хвилин. Коли ОСОБА_15 пішов, він переніс сумки з речами до своєї кімнати. На наступний день і в подальшому ОСОБА_15 так і не забрав залишені ним сумки з речами. Надалі він більше не спілкувався з цим ОСОБА_15 . Через декілька днів він відкрив ці сумки з речами. В них був одяг: шапка, спортивні штани, джинси, куртка. Серед цих речей також були ті ж самі куртка та джинси, які були оглянуті в судовому засіданні по даній справі в якості речових доказів. Дані речі він розклав у себе в кімнаті. Під час досудового розслідування, він розповідав працівникам поліції вищезазначені обставини та повідомляв мобільний номер телефону ОСОБА_15 , але вони чомусь не звернули уваги на цю інформацію. 08.12.2015 р. зранку до нього додому приїхали співробітники поліції, сказали, щоб він швидко одягався та поїхав з ними до відділу поліції для дачі пояснень. Він похапцем вдягнув темно-фіолетову куртку, яка попалась йому першою. Дана куртка була одна з речей ОСОБА_15 , він знав про це. Коли приїхали до Комунарського відділу поліції, співробітник сфотографував його, потім повів на впізнання. Йому дали табличку, які він тримав, привели ще декілька осіб, які також тримали таблички, завели потерпілого ОСОБА_20 , в якому він впізнав особу, з яким переписувався раніше, останній вказав на нього. Слідчий не роз`ясняв йому, в якості кого він приймає участь в даній слідчій дії. 08.12.2015 р., в день коли він був взятий під варту, пояснював слідчому, що не вчиняв даного злочину. При допиті працівники поліції застосували до нього фізичне насилля: били його, надягали пакет на голову від чого він втрачав свідомість. За його клопотанням, лише ввечері 08.12.2017 р. йому була призначена захисник ОСОБА_21 , в спілкуванні з нею він також наполягав на тому, що не вчиняв даного злочину, також зазначав їй про факти його побиття працівниками поліції під час допиту 08.12.2015 р. Обвинувачений зазначив, що потерпілого ОСОБА_20 вперше вживу побачив під час впізнання у відділі поліції, потім в суді, коли почався судовий розгляд по даному кримінальному провадженню.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_6 не визнав свою провину, його провина підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, що узгоджуються між собою, а саме:

- поясненнями допитаного в ході судового слідства потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_10 , який пояснив, що за два тижні до 18.11.2015 р., він через мережу Інтернет познайомився з ОСОБА_6 на сайті знайомств та періодично переписувався з ним, 2 рази вони спілкувались в телефонному режимі, зовнішньо він не знав, як виглядав останній, оскільки на сайті його фото не було. 18.11.2017 р. ввечері вони втретє спілкувались з ОСОБА_6 в телефонному режимі і домовились зустрітись для спілкування та налагодження дружніх стосунків. Він запропонував ОСОБА_6 , і останній погодився, зустрітись близько о 21-00 год. біля магазину «Брусничка», який розташований в мікрорайоні «Піски» в м. Запоріжжя. Після розмови з ОСОБА_6 , він пішов до магазину, щоб придбати чай чи каву. Коли вийшов на вулицю, він нікого не побачив, передзвонив ОСОБА_6 , щоб з`ясувати, де знаходиться останній. Спочатку ОСОБА_6 сказав, що він знаходиться в таксі, потім зазначив, що він вже знаходиться біля кіоску. Приблизно о 21-30 год. він пішов до зазначеного ОСОБА_6 кіоску, де побачив чоловіка високого на зріст, який повернувся у його бік і він зрозумів, що це людина з якою він домовився зустрітись. Зазначив, що цією людиною був обвинувачений ОСОБА_6 . Потерпілий зазначив, що коли побачив ОСОБА_6 , чомусь відчув страх, зовнішньо він йому не дуже сподобався. При зустрічі обвинувачений представився, що його звуть ОСОБА_19 . Після чого від кіоску вони пішли за магазин «Брусничка». На його прохання розповісти про себе, ОСОБА_6 вказав, що він працює в поліції. Потім до них підійшов незнайомий для потерпілого чоловік високого зросту, який почав запитувати у нього, чи знайомий він з обвинуваченим, чи відомо, що ОСОБА_6 є неповнолітнім і що передбачена кримінальна відповідальність за розбещення неповнолітніх. Він почав дискутувати з цим чоловіком, наполягаючи, що ОСОБА_6 є вже повнолітнім. Потім цей незнайомий чоловік та ОСОБА_6 почали його ображати та погрожувати йому, що посадять його за розбещення неповнолітнього та всім розкажуть про це. ОСОБА_12 зазначив, що злякався, оскільки подумав, що вони дійсно можуть реалізувати свої погрози, внаслідок чого в нього погіршилось самопочуття та запаморочилась голова, із-за чого він обперся рукою на підвіконня магазину. Раптом до них підійшов ще один, незнайомий для нього чоловік, і вони вже втрьох оточили його, один з невідомих чоловіків вдарив його в грудну клітину та по обличчю, і вони почали ображати його, невідомі йому чоловіки також висловлювали на його адресу погрози, що вони його «..приб`ють..». Потерпілий зазначив, що повернувся та побачив, що хтось з них приставив в правий бік його живота ніж, потім прибрав його, точно хто це зробив не пам`ятає, при цьому, незнайомі йому чоловіки продовжували висловлювати погрози, що вони вб`ють його. Потім ОСОБА_6 сказав своїм співучасникам, щоб вони перестали його бити та почав його обшукувати, побачив мобільний телефон «Lenovo» в кишені його штанів, наказав, щоб він дістав та віддав йому телефон, що він і зробив, потім обвинувачений зняв з нього куртку темно-фіолетового кольору, в якій виявив ключі та навушники, які також забрав. Потім ОСОБА_6 та двоє невідомих чоловіків, відійшли в бік, поспілкувались між собою, знов підійшли до нього, оточили та почали виясняти, де він живе, та сказали, щоб він вів їх до себе до додому. Він боявся, що вони почнуть знов застосовувати до нього фізичне та психологічне насильство, в зв`язку з чим пішов з ними до місця його проживання. ОСОБА_12 зазначив, що в межах спілкування з ОСОБА_6 , останньому було відомо, що на той час потерпілий вдома був один. Вони підішли з ним до під`їзду його будинку, ОСОБА_22 віддав йому ключі, які раніше забрав, щоб він відкрив двері, але внаслідок стресу, він довго не міг відкрити двері до під`їзду, ОСОБА_6 та двоє невідомих чоловіків прискорювали його, висловлювались на його адресу образливими словами, один з них, хто саме, він не бачив, знову підставляв до нього ніж, а один з них, хто саме не запам`ятав, наніс йому удар ззаду в правий бік. Потім ОСОБА_6 вихватив у нього ключі та самостійно відкрив двері в під`їзд його будинку. Далі вони підішли до дверей його квартири, і він під тиском раніше застосованих погроз та насилля самостійно відкрив їм ключами двері в квартиру, ключі від квартири залишились у нього. Коли обвинувачений та двоє невідомих молодих чоловіків, зайшли в його квартиру, вони оглянули її, спочатку забрали ноутбук, який належав його співмешканцю ОСОБА_13 , потім належний йому ноутбук «Асус», чорного кольору, обґрунтовуючи це тим, що вони хочуть перевірити чи користувався ОСОБА_12 порнографічними сайтами,після чого обіцяли віддати. Потім ОСОБА_6 з його гардеробу забрав ще також темно-сині джинси. Вони взяли належну йому сумку чорного кольору, де були його документи: паспорт, військовий квиток, довідка про ідентифікаційний податковий номер, кредитні картки, поклали туди 2 ноутбуки, джинси. Він запропонував, щоб вони залишили ноутбуки, а він їм зніме гроші в банкоматі, але вони проігнорували його прохання, забрали сумку з вищезазначеними речами і покинули його квартиру. Через деякий час він звернувся в правоохоронні органи та повідомив про вищезазначені обставини. Під час здійснення досудового слідства, з речей, що у нього забрали, йому були повернені джинси та куртка. Також зазначив, що після скоєного відносно нього злочину, погроз, він постійно відчуває страх, знаходиться в пригніченому фізичному стані, внаслідок чого звертався за психологічною допомогою, витрачав кошти на ліки, поїздки до психолога, тобто зазнав моральних страждань;

- поясненнями допитаного в ході судового слідства потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_13 , який пояснив, що в середині листопада 2015 р. він перебував у відрядженні в м. Дніпро. 19 листопада 2015 р., вранці, з телефонної розмови з власницею квартири, яку він наймав в м. Запоріжжя, і в якій співмешкав з червня 2015 р. з ОСОБА_9 , йому стало відомо, що дану квартиру пограбували і забрали речі, в тому числі і належні йому ноутбук «Асер» сірого кольору та комп`ютерну мишку «Canon». Ключі від квартири мали він та ОСОБА_12 , власниця квартири не мала ключів від квартири, і зазвичай заходила до квартири лише в їх присутності. Коли він приїхав додому, ОСОБА_12 був в дуже пригніченому психологічному стані, повсюди в їх квартирі були розкидані речі, також останній сказав йому, що в нього болить голова, оскільки його вдарили по голові. В подальшому приїхали поліцейські та почали проводитись слідчі дії. ОСОБА_13 зазначив, що з їх квартири зникли належний йому ноутбук «Асер» сірого кольору та комп`ютерна мишка, а також речі належні ОСОБА_11 : ноутбук, мобільний телефон, сумка, джинси. ОСОБА_12 в подальшому йому розповів, що він познайомився з молодим чоловіком в Інтернеті, домовився з ним про зустріч, на зустріч замість однієї людини, прийшло троє, які погрожували йому, приставили до нього ніж, вимагали привести їх до себе додому, в зв`язку з чим він вимушений був їх привести до квартири, після чого вони в квартирі шукали щось цінне, створили в ній гармидер, зібрали вищезазначені речі в сумку ОСОБА_10 і пішли з квартири з даними речами. Потерпілий та цивільний позивач ОСОБА_13 також зазначив, що внаслідок скоєного злочину він поніс моральну шкоду, оскільки був вкрадений належний йому ноутбук, на якому містилась його особиста, потрібна йому інформація, також на ньому знаходилася документація з його роботи, над якою він тривалий час працював, також він після даного злочину постійно відчував страх, що злочинці можуть знову повернутися, щоб продовжити свою злочинну діяльність;

- поясненнями допитаного в ході судового слідства свідка ОСОБА_23 , який пояснив, що раніше ні потерпілого ОСОБА_20 , ні обвинуваченого ОСОБА_6 ніколи не знав. В кінці 2015 р., точно місяця не пам`ятає, він знаходився біля приміщення Комунарського відділу поліції, вийшов слідчий і попросив його бути присутнім під час слідчої дії впізнання, в якості статиста. На даній слідчій дії, яка відбувалась в приміщенні вищевказаної установи був присутній він, ще троє чоловіків, в тому числі обвинувачений ОСОБА_6 . Також були присутні двоє слідчих, чи був присутній захисник він не пам`ятає. Також він не пам`ятає, чи мали під час проведення даної слідчої дії статисти якісь позначки цифри, літери. Потім зайшов потерпілий ОСОБА_12 і з представлених йому чотирьох статистів, він впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 як особу, яка вчинила відносно нього кримінальне правопорушення.

Крім показів потерпілих та свідка, судом досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме:

- протоколом прийняття заяви до Комунарського ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області від потерпілого ОСОБА_12 про вчинене кримінальне правопорушення від 19.11.2015 року о 02.40 год., згідно якого потерпілий просить притягти до кримінальної відповідальності трьох осіб, які 18.11.2015 року близько о 21.30 год. знаходячись біля супермаркету «Брусничка» по вул. Новокузнецькій під погрозою ножа змусили його відкрити свою квартиру за адресою : АДРЕСА_2 та після проникнення до квартири забрали його мобільний телефон, ноутбук «Asus», ноутбук «Acer» його співмешканця , комп`ютерну мишу, джинси, осінню куртку фіолетового кольору, чорну сумку;
- протоколом прийняття заяви до Комунарського ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області від потерпілого ОСОБА_13 про вчинене кримінальне правопорушення від 19.11.2015 року, згідно якого потерпілий просить притягти до кримінальної відповідальності осіб, які 18.11.2015 року близько 22 год. знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 заволоділи ноутбуком «Acer»;

- протоколом огляду місця події від 19.11.2015 року та фото таблицею до нього біля супермаркету «Брусничка», який розташований по вул. Новокузнецькій, 12-В, у м. Запоріжжі, за участю потерпілого ОСОБА_12 , який вказав на місце зустрічі з незнайомим чоловіком;

- протоколом огляду місця події від 19.11.2015 року та фото таблицею до нього за адресою: АДРЕСА_2 , з якого вбачається, що обстановка в квартирі порушена, замок не зламаний;

- копією гарантійного талону ноутбуком «Asus К53В» та довідками ТОВ «Технополіс» про вартість ноутбука «Asus К53В» на листопад 2015 року у розмірі 3500 грн., мобільного телефону «Lenovo А395Е» на листопад 2015 року у розмірі 1500 грн.;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.11.2015 року, за яким серед чотирьох пред`явлених знімків, на знімку №2 (фото ОСОБА_6 ) потерпілий ОСОБА_12 впізнав чоловіка, який представився ОСОБА_19 , приїхав на зустріч до магазину «Брусничка» та в подальшому разом з іншим чоловіком забрав у нього з кишені мобільний телефон, потім із застосуванням погроз та предмета, схожого на ніж, забрали з квартири за адресою: АДРЕСА_2 ноутбуки;

- маркуванням на ноутбук «Acer Travel Mate 5740ZG» та довідкою ТОВ «Технополіс» про вартість ноутбука «Acer Travel Mate 5740ZG» на листопад 2015 року у розмірі 4500 грн.;

- протоколом обшуку від 08.12.2015 року за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено джинси темно-синього кольору з надписом «Оriginal 1997»
- протоколом огляду від 08.12.2015 року ОСОБА_6 в кабінеті №5 Комунарського ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області та фото таблицею до нього, під час якого на останньому була одягнута куртка темно-фіолетового кольору, яка в подальшому була вилучена;

- протоколом огляду речей від 09.12.2015 року та фото таблицею до нього за участю потерпілого ОСОБА_12 , а саме куртки темно-фіолетового кольору та джинсів темно-синього кольору з надписом «Оriginal 1997» , в ході якого потерпілий ОСОБА_12 пояснив, що дані речі належать йому та були викрадені у нього під час розбійного нападу 18.11.2015 року;

- речовими доказами, курткою темно-фіолетового кольору, яка була одягнута на обвинуваченому ОСОБА_6 під час затримання та джинсами темно-синього кольору з надписом «Оriginal 1997», вилученими з місця проживання обвинуваченого в ході обшуку, які в ході судового слідства, були надані потерпілим ОСОБА_9 та оглянуті в судовому засіданні.

Посилання прокурора на речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме системний блок (процесор) чорного кольору «Roma Beta 430.0011» (RC330KKPA), s/n: 120908-3-39, (CPU AthIon64x2 5400/2xRAM DDR2 I Gb, HDD 320GB/VIDEC) 9600GT 512 Mb/C ARDRE ADER/MULTI/M В NF) вилучені за місцем мешкання обвинуваченого під час обшуку, суд не приймає до уваги, оскільки дані речові докази не містять інформації, що стосується даного кримінального провадження.

Від допиту заявлених свідків за реєстром матеріалів досудового розслідування прокурор та сторона захисту відмовилися.

Під час розгляду кримінального провадження суд забезпечив принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд досліджує докази безпосередньо, оцінює їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом.
Таким чином, оцінивши в сукупності дослідженні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення встановлена повністю.

Версія обвинуваченого, щодо невизнання своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення, у скоєні якого він обвинувачується та доводи захисника обвинуваченого щодо складення обвинувачення лише на показах потерпілого, спростовується поясненнями потерпілого ОСОБА_12 , який особисто бачив ОСОБА_6 під час скоєння злочину відносно нього, під час слідчих дій вказував саме на обвинуваченого, як на особу, яка вчиняла злочин, у зв`язку з чим у суду не має підстав не довіряти поясненням потерпілого, який в судовому засіданні давав послідовні пояснення, був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, причин обумовлювати потерпілим обвинуваченого судом не встановлено. Крім того, вина ОСОБА_6 також підтверджується вищевикладеними судом доказами, а саме протоколом обшуку від 08.12.2015 року за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , протоколом огляду місця події від 19.11.2015 року та фото таблицею до нього за адресою: АДРЕСА_2 , протоколом огляду ОСОБА_6 від 08.12.2015 року та показами свідка ОСОБА_23 .
Дану позицію обвинуваченого в судовому засіданні суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності.

Версія обвинуваченого ОСОБА_6 , що з вечора 18.11.2015 року до ранку 19.11.2015 року останній знаходився в квартирі за місцем реєстрації та доглядав за малолітньою сестрою жодним чином не спростована з боку сторони захисту. Суд намагався перевірити дану версію сторони захисту обвинуваченого шляхом неодноразового виклику свідків за їх клопотанням, але на неодноразові виклики свідків з боку сторони захисту обвинуваченого, останні в судові засідання не з`являлися. Крім того, не було вжито й заходів з боку обвинуваченого щодо допиту вказаних свідків в суді.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , що сумки з речами потерпілого до нього в квартиру приніс раніше незнайомий йому хлопець на ім`я ОСОБА_15 , а куртку потерпілого під час затримання він одягнув на себе похапцем, не усвідомлюючи, що куртка йому не належить, суд не приймає до уваги, оскільки особа на яку вказує обвинувачений не допитувалась судом, її повні анкетні дані та місцезнаходження суду не надавались.

Враховуючи наведене, суд вважає, що таким чином обвинувачений намагається уникнути покарання, висуваючи відповідну версію, яка нічим не підтверджена.

Також захисник послався на той факт, що вилучені речі у обвинуваченого: куртка та джинси не містять жодних доказів щодо їх належності потерпілому, оскільки не знайдено біологічних зразків потерпілого на даних речах. В даному випадку суд не приймає доводи захисту обвинуваченого, оскільки потерпілим ОСОБА_9 дані речі було оглянуто та впізнано по їх кольору, зовнішнім ознакам, розміру та моделям, що підтверджується показами самого потерпілого, які він надавав послідовно як в ході досудового розслідування, так і судового розгляду, та які зафіксовані в протоколі слідчої дії, а саме: в протоколі огляду даних речей від 09.12.2015 року та доданою до нього фото таблицею за участю потерпілого ОСОБА_12 ..
Сторона захисту заявила клопотання про визнання доказів недопустимими, а саме протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.11.2015 року, який оформлений з грубим порушенням норм ст.228 КПК України, оскільки потерпілий лише зазначив про обставини, за яких він бачив особу, яку йому пред`явлено для впізнання, але не назвав жодних прикмет цієї особи, що свідчить про те, що потерпілому ОСОБА_12 органом досудового слідства попередньо показувалася особа, яка йому у подальшому пред`являлася для впізнання. Однак вказане посилання захисника не заслуговує на увагу, оскільки повністю спростовується дослідженим в судовому засіданні протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.11.2015 року, в якому зазначено ознаки особи, за якими потерпілий ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_6 , як особу яка 18.11.2015 року разом з іншими застосовувала відносно нього психологічне насильство та відкрито заволоділа його речами. Крім того, суд звертає увагу, що дана слідча дія проводилася 25.11.2015 року, в той же час коли ОСОБА_6 було затримано 08.12.2015 року. Отже, посилання сторони на попередній показ особи ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_12 до початку даної слідчої дії є хибними та такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.11.2015 року складено у відповідності до вимог КПК України.
В ході судового слідства була перевірена заява обвинуваченого ОСОБА_6 щодо застосування до нього під час досудового слідства з боку працівників поліції заходів фізичного та психічного впливу для примушення визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення по даній справі. Згідно листа начальника слідчого відділу Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 03 квітня 2017 року № к-263/40/02/04-2017, за результатами службового розслідування, за відомостями викладеними в скарзі ОСОБА_6 , порушень чинного законодавства України з боку працівників Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області не виявлено.

Поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 з приводу застосування до нього під час досудового слідства з боку працівників поліції заходів фізичного та психічного впливу для примушення визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення по даній справі, не визнання ним вини у вчиненні кримінального правопорушення суд оцінює критично, як бажання уникнення покарання за вчинений злочин, маючи намір заплутати суд та перешкодити встановленню істини у справі.
Крім того, захисник послався на те, що обвинуваченому не відкривалися речові докази, вилучені під час обшуку 08.12.2015 року. Однак, такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 23.12.2015 року, згідно якого, обвинувачений та його захисник ознайомлені з матеріалами досудового розслідування, які також містять постанови про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів. Зауважень та доповнень з боку сторони захисту не було. Дії органу досудового слідства стороною захисту не оскаржувались.
В ході судового розгляду, стороною захисту було заявлено клопотання про визнання недопустимим доказом довідок про вартість викраденого майна, а саме довідок про вартість телефону та ноутбуків.
Згідно п.25 Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності, розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи.
Так, прокурором були надані довідки про вартість ноутбуків «Asus К53В» та «Acer Travel Mate 5740ZG» і мобільного телефону «Lenovo А395Е» станом на листопад 2015 року скріплені печаткою ТОВ «Технополіс» відповідно до яких вартість майна на момент скоєння злочину складала 3500 грн.,4500 грн. та 1500 грн. відповідно.

В той же сторона захисту не скористались правом щодо заявлення клопотання про визначення вартості викрадених речей шляхом проведення відповідної експертизи.
Слід звернути також увагу, що в даному випадку суд не вправі брати на себе обов`язок збирання, доказування певних обставин по справі, в даному випадку проведення оцінки майна шляхом призначення відповідної експертизи за власною ініціативою.
Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності суд приходить до висновку, про достатність досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв`язку для ухвалення по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 обвинувального вироку.
Не визнання своєї вини обвинуваченим та заявлення клопотань захисником обвинуваченого про визнання ряду доказів недопустимими, суд розцінює як позицію захисту з метою зменшити ступінь відповідальності та уникнути кримінальної відповідальності, яка є невідворотною за вчинене, оскільки вказана позиція повністю спростовується доказами, наданими прокурором під час судових засідань, оцінку яким судом викладено вище.
Враховуючи наведе, суд приходить до висновку, що з боку обвинуваченого, який діяв за попередньою змовою з двома невстановленими в ході досудового розслідування особами, відносно потерпілого ОСОБА_12 було застосовано психічне насильство, яке полягало в погрозі негайного застосування фізичного насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_12 шляхом висловлювання погрози вбити останнього та демонстрацією предмету, схожого на ніж, у зв`язку з чим у потерпілого склалося враження, якщо він буде протидіяти нападаючим та не виконає їх вимог, погрози з боку нападаючих будуть реалізовані.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставинами , що обтяжують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, а також враховуючи конкретні обставини справи, спосіб та обстановку вчиненого ним злочину, та його відношення до скоєного, думку потерпілого ОСОБА_12 щодо призначення суворого покарання відносно ОСОБА_6 , дані про обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, не працюючого, має постійне місце проживання, за яким формально характеризується; на обліках у психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває, не відшкодував потерпілим завдану матеріальну шкоду, вік обвинуваченого, колегія суддів вважає, що виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства не можливе, а покарання у виді позбавлення волі, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Колегія суддів вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах ч.3 ст. 187 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, оскільки до постановлення вироку Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 24 жовтня 2017 року обвинувачений скоїв дане кримінальне правопорушення.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Судом також розглянуто цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 про стягнення з обвинуваченого на його користь матеріальної шкоди у розмірі 10 000 грн. та моральної шкоди у розмірі 50000 грн., цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 про стягнення з обвинуваченого на його користь матеріальної шкоди у розмірі 5430 грн. та моральної шкоди у розмірі 50000 грн..

Відповідно до ч. 5 ст. 128, ч. 1 ст. 129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
В силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Що стосується позовних вимог потерпілого ОСОБА_13 про стягнення з обвинуваченого на його користь матеріальної шкоди у розмірі 10 000 грн. суд приходить до висновку про часткове задоволення даних позовних вимог у розмірі 4500 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою про вартість ноутбука «Acer Travel Mate 5740ZG».

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_12 про стягнення з обвинуваченого на його користь матеріальної шкоди у розмірі 5430 грн. підлягають частковому задоволенню у розмірі 5000 грн., а саме в частині вартості мобільного телефону «Lenovo А395Е» та ноутбуку «Asus К53В», вартість яких підтверджена наявними у справі довідками про вартість станом на листопад 2015 року.
Що стосується позовних вимог потерпілих про стягнення з ОСОБА_6 на їх користь моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка завдала її, при наявності її вини. Відповідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
При вирішенні питання про розмір моральної шкоди, заподіяний обвинуваченим ОСОБА_6 потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує роз`яснення п. 4, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Враховуючи моральні страждання потерпілих від скоєного відносно них кримінального правопорушення з боку обвинуваченого, суд вважає цивільний позов щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим у розмірі 50 000 грн. є завищеним і підлягає частковому задоволенню з урахуванням дій обвинуваченого відносно потерпілих та приходить до висновку щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_12 моральної шкоди у розмірі 3000 грн. та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_13 моральної шкоди у розмірі 1000 грн..
Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 613,80 грн. за залучення експертів при проведенні судово-дактилоскопічної експертизи № 438-д від 14.12.2015 року.
Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинувачених на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що експертизи було проведено експертами спеціалізованої державної установи Запорізького НДЕКЦ МВС України, витрати підлягають відшкодуванню у якості процесуальних витрат з обвинуваченого.

Керуючись ст. 100, 124, 370, 371, 374 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання

у вигляді 8 років позбавлення волі із конфіскацією належного йому майна.
Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2017 року та визначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді 8 років 3 місяців позбавлення волі із конфіскацією належного йому майна.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишити у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання обвинуваченого ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання з 08 грудня 2015 року.
У відповідності до ч. 5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_6 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 08.12.2015 року по 20.06.2017 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот ) гривень та моральну шкоду у розмірі 1000 ( одну тисячу ) гривень.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_13 відмовити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_12 матеріальну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень та моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_12 відмовити.

Речові докази:

- куртку темно-фіолетового кольору та джинси темно-синього кольору з надписом «Оriginal 1997», передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_12 , після набрання вироком законної сили залишити останньому за належністю;

- системний блок (процесор) чорного кольору «Roma Beta 430.0011» (RC330KKPA), s/n: 120908-3-39, (CPU AthIon64x2 5400/2xRAM DDR2 I Gb, HDD 320GB/VIDEC) 9600GT 512 Mb/C ARDRE ADER/MULTI/M В NF) вилучений 08.12.2015 року за місцем мешкання обвинуваченого, після набрання вироком законної сили повернути обвинуваченому ОСОБА_6 за належністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судово-дактилоскопічної експертизи у розмірі 613,80 грн.,
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судді
ОСОБА_1
ОСОБА_2
ОСОБА_3