Справа № 640/4865/18
н/п 1-кс/640/3375/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 27 березня 2018 року встановлено факт незаконної вирубки дерева породи сосна території урочища «Малинівський бір» Малинівського лісництва ДП «Чугуєво - Бабчанський лісгосп».
В ході досудового розслідування встановлено, що 27 березня 2018 року, приблизно о 17 годині, точного часу в ході досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи злочинний намір, направлений на здійснення незаконної порубки дерев, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, прибув до кварталу № 95 виділу № 4 урочища «Малинівській бір-1» Малинівського лісництва ДП «Чугуєво - Бабчанське лісове господарство», що є територією природно-заповідного фонду та знаходяться в межах ландшафтного заказника місцевого значення «Малинівський» на території Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, де за допомогою ручної пили без маркування з рукояткою зеленого кольору, у порушення вимог ст.ст. 4, 69 Лісового кодексу України, маючи спеціального документу для використання лісових ресурсів лісорубного або лісового квитка, тим самим, не маючи права здійснювати порубку дерев державної форми власності, здійснив незаконну порубку для власної потреби.
Слідчий вказує, що вказані речі, біологічні сліди та змиви, які вилучені у ході складання протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , мають значення та можливо зберегли його сліди кримінального правопорушення, тому органом досудового розслідування з метою подальшого призначення експертиз у галузі судово-імунологічних, судово-цитологічних, та судово-молекулярно генетичних досліджень, тому 22 березня 2018 року, на підставі ч. 2 ст. 100, ч. 1 ст. 98, ч. 3 ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вищеописаного речовими доказами, після чого їх було поміщено до камери схову Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області.
В ході складання протоколу огляду місця події вилучено ручну пилу без маркування з пластиковою рукояткою зеленого кольору, на поверхні якої виявлено сліди нашарування деревини (тирси), поміщену до полімерного пакету, горловина якого обв`язана ниткою чорного кольору та опечатана биркою з відповідними пояснювальними записами.
Крім того, слідчий зазначає, що на 30.03.2018 року ухвалою Київського районного суду м. Харкова прокурору було повернуто клопотання про арешт майна від 28.03.2018 для усунення зазначених в ухвалі недоліків у строк 72 години. Фактично, як вказує слідчий, вказану ухвалу отримано Чугуївської місцевою прокуратурою 04.04.2018, що підтверджується штампом про отримання на супровідному листі. У зв`язку з чим, 06.04.2018 слідчий повторно звернувся з клопотанням про арешт майна до слідчого судді.
Слідчий вказує, що виникла потреба у поновленні процесуального строку на внесення клопотання про арешт майна. Також зазначив, що вищевказані обставини, свідчать про поважність причин пропуску строку на внесення клопотання.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, 11.04.2018 через канцелярію суду надали заяви, в яких просили розглядати клопотання без їх участі, клопотання підтримали, просили задовольнити.
Влансик майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, в матеріалах, доданих до клопотання міститься заява ОСОБА_5 , в якій він просить розглядати клопотання про арешт належного йому майна без його участі, будь-яких претензій стосовно вилучення належного йому майна не має.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі слідчого та прокурора.
Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
27.03.2018 року в період часу з 18 год 50 хв до 19 год 38 хв, проведено огляд місця події за адресою Малинівського лісництва ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство», урочища «Малинівській бір». Під час огляду місця події було виявлено та вилучено: ручну пилу без маркування з пластиковою рукояткою зеленого кольору.
Копію ухвали про повернення клопотання для усунення недоліків отримано прокурором 04.04.2018.
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 172 КПК України, та дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням про арешт майна після усунення недоліків.
Також слідчим були дотримані строки звернення до суду з клопотанням про арешт майна, встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки клопотання про арешт майна було направлено до суду засобами поштового зв`язку 06.04.2018 та надійшло до суду 10.04.2018 р. о 12-02 год.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Частиною 2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події 27.03.2018, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене відповідно до протоколу огляду місця події від 27.03.2018, майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказів у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події за адресою Малинівського лісництва ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство», урочища «Малинівській бір», а саме: ручну пилу без маркування з пластиковою рукояткою зеленого кольору, на поверхні якої виявлено сліди нашарування деревини (тирси), поміщену до полімерного пакету, горловина якого обв`язана ниткою чорного кольору та опечатана біркою з відповідними пояснювальними записами.
Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру зберігання Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1