Справа № 307/2814/15-к
Провадження № 1-кп/307/55/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2017 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого
судді ОСОБА_1
з участю: прокурора ОСОБА_2
захисника ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною загальною середньою освіту, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, сезонного робітника, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
20.07.2015 р., о 16.30 год., ОСОБА_5 , підійшов до магазину ПП «Реплюк», по вул. Народній, у смт. Буштино, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав велосипед синього кольору, який належав ОСОБА_6 , вартістю 375 грв., чим завдав йому матеріальну шкоду на вище вказану суму.
Крім того, 31.07.2015 р., о 10-й год., ОСОБА_5 , біля магазину «Магнолія», що знаходиться по вул. Травневій у смт. Буштино, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав велосипед фірми «Україна», вартістю 782.50 грв., який належить ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю. Пояснив, що 20.07.2015 р., о 16.30 год., він підійшов до магазину приватного підприємця ОСОБА_8 по вул. Народній у смт. Буштино, звідки викрав велосипед, на якому поїхав у кінець смт. Буштино, а потім додому. Того ж дня до них прийшов дільничний інспектор, який забрав велосипед. 31.07.2015 р., біля 10-ї год., він проходив біля магазину «Магнолія» по вул. Травневій у смт. Буштино, звідки викрав велосипед фірм «Україна». Того ж дня працівники міліції вилучили у нього велосипед та повернули потерпілій. Обіцяє більше не вчиняти крадіжок та просить його суворо не карати.
Потерплі у судове засідання не з`явилися. Надали суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Претензій до обвинуваченого ні матеріально, ні морального характеру не мають.
Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю.
Оскільки учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, обвинувачений правильно розуміє зміст правопорушення, у суду відсутні сумніви у добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу.
Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він дав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. 349 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 вчинив інкриміновані йому правопорушення.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України по кваліфікуючій ознаці таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Обираючи обвинуваченому покарання суд враховує обставини, які його пом`якшують: щиро розкаявся, сприяв слідству у розкритті злочину, добровільне відшкодував завдані збитки, є молодим за віком; обставин які обтяжують покарання суд не знайшов.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Враховуючи наведені пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу обвинуваченого, тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, а також відсутність претензій у потерпілих суд вважає за можливе призначити йому покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України.
Тому, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на один рік і шість місяців.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного йому покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_5 змінити із тримання під вартою на особисте зобов`язання, до набрання вироком законної сили, звільнивши його з під варти у залі судових засідань.
Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до суду за першим викликом; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Речові докази: велосипед синього кольору - залишити у ОСОБА_6 , велосипед фірми «Україна» залишити у ОСОБА_7 .
Судові витрати по справі відсутні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1