Справа № 307/3199/15-к
Провадження № 1-кп/307/60/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2017 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого
судді ОСОБА_1
з участю: прокурорів ОСОБА_2
ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
при секретарях ОСОБА_6
ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із базовою вищою освітою, не одруженого, сезонного робітника, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 15 ч. 2 - ст. 185 ч. 3 КК України,
В С Т А Н О В И В:
17.05.2015 р., близько 06.40 год., ОСОБА_8 , з метою заволодіння чужим майном, умисно, таємно, через незачинене вікно, проник у спальню кімнату, будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 та за яким за її відсутності фактично доглядає ОСОБА_10 , звідки викрав електродриль зеленого кольору фірми "Bosh Combi 600-2", вартістю 837.85 грв., три рушники, вартістю 90 грв., кухонну скатертину вартістю 60 грв. та банку кави "Нескафе Голд" вартістю 58.05 грв. Всього ОСОБА_11 викрав майна на загальну суму 1045.90 грв., але злочин ним не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як відразу після виходу з будинку він був виявлений та затриманий свідком ОСОБА_12 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав. Пояснив, що 16.05.2015 р. він допомагав своєму другові, ОСОБА_13 , ремонтувати біля будинку паркан та залишився в нього вдома переночувати. Наступного дня, зранку, він повертався додому. У руках тримав електродриль, який купив у Хусті в 2012 році. Коли проходив повз будинок ОСОБА_12 , останній затримав його та почав кричати, що він вчинив крадіжку з сусіднього будинку. Потім ОСОБА_14 наніс йому декілька ударів руками та ногами по різних частинах тіла. Коли свідок відвів його до ОСОБА_4 , той також наніс йому декілька ударів, а потім дав рушник, щоб витерти кров. З переляку він почав від них втікати і тоді викинув рушник та дриль. У будинок АДРЕСА_2 він не проникав і крадіжки з нього не вчиняв. Із міліції, де він працював на посаді помічника дільничного, звільнився напередодні за власним бажанням.
Розглянувши матеріали кримінального провадження суд вважає, що вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю. Не дивлячись на його заперечення це стверджується наступними доказами.

Так потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що 17.05.2015 року, приблизно в 06.45 год. йому зателефонував ОСОБА_12 та попросив вийти на двір. Вийшовши він побачив ОСОБА_14 , який тримав ОСОБА_8 , щоб той не втік. В руках обвинувачений тримав дриль, а за пазухою у нього знаходилися ще якісь речі. Він впізнав ОСОБА_11 , так як той працював дільничним в їхньому селищі. ОСОБА_12 розповів що затримав обвинуваченого за крадіжку яку той вчинив із будинку його сестри ОСОБА_15 . Потім вони підійшли до будинку ОСОБА_14 , який увійшов у середину щоб одягнутися. Він та ОСОБА_11 залишилися на вулиці. Після цього обвинувачений закурив, а потім почав тікати, кинувши дриль та викидаючи із під одягу рушники та інші речі. Тоді вони поклали залишені ОСОБА_11 речі в поліетиленові пакети щоб зберегти на них відбитки пальців рук крадія. Власниця будинку ОСОБА_9 є його сестрою. Вона вже тривалий час працює і проживає в Чехії. Приїхати не мала можливості і під час телефонної розмови попросила його представляти її інтереси та надіслала відповідну заяву. Ключі від будинку сестра залишила ОСОБА_10 , яка відчинила працівникам міліції двері для проведення огляду.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показав, що 17.05.2015 року він почув на вулиці якийсь шум. Підійшовши до воріт побачив як з вікна будинку, який знаходиться напроти, вилізла незнайома йому на той момент особа в масці (балаклаві) та через подвір`я пішла в підсобне приміщення. Коли та особа вийшла на вулицю та проходила повз його будинок, він затримав її. Це був обвинувачений, який уже підкотив балаклаву і вона виглядала як чорна шапка. У нього в руках був дриль, а за пазухою знаходилися інші речі. На запитання, що він робив у будинку, обвинувачений почав його ображати нецензурними словами та погрожувати. Тоді, з метою самозахисту, він вдарив ОСОБА_11 по обличчю та відвів його до ОСОБА_16 , так як той будинок належить його сестрі. ОСОБА_4 впізнав обвинуваченого і сказав, що той працює дільничним інспектором міліції. Потім він пішов додому щоб одягнутися, а ОСОБА_16 та ОСОБА_11 залишилися на вулиці біля його будинку. Коли переодягався почув крики ОСОБА_16 . Вибігши на вулицю побачив, що ОСОБА_11 втік та повикидав викрадені речі й балаклаву. Вони підняли дриль та поклали його в пакет, так щоб не залишити власні відбитки пальців рук. Потім зателефонували до міліції. Приїхала оперативна група у кількості трьох чоловік, які через деякий час привели ОСОБА_11 . Коли з`ясували, що він працівник міліції приїхав виконуючий обов`язки начальника райвідділу, його заступник, начальник кримінального розшуку та інші працівники. На його будинку знаходиться камера відеоспостереження, на якій зафіксовано моменти затримання ним ОСОБА_11 , та його втечі. Записи з цієї камери він передав працівникам міліції.

Свідок ОСОБА_10 показала, що на прохання ОСОБА_17 вона наглядає за її будинком АДРЕСА_2 . В травні 2015 року їй зателефонував ОСОБА_4 , який є братом ОСОБА_15 та розповів, що з її будинку вчинено крадіжку. Наступного дня вона разом з донькою та знайомою приїхали до будинку подивитися, що саме було викрадено. Зайшовши в будинок вони побачили що в кухні розбите скло на вікні розміром 50х60 см., пошкоджені жалюзі, на підлозі лежать уламки скла, рушники з плямами крові, розсипана кава, відкручене дзеркало та лампи з нього. Потім вони подивилися які речі ще викрадені і виявили відсутність електродрилі. Під час проведення огляду місця події працівниками міліції її не було, так як вона погано себе почувала і попросила відкрити будинок свою доньку. За два місяці до вчинення крадіжки вона приходила до будинку і виявила пошкоджені замки на дверях. Про це повідомила власницю будинку та на її прохання змінила всі замки.

З протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення убачається, що ОСОБА_4 просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка з 16.05. по 17.05.2015 р., шляхом пошкодження вікна на будинку АДРЕСА_2 , викрала дриль фірми "Бош", три банних рушники та скатертину.

Протоколом огляду дворогосподарства АДРЕСА_2 , від 17.05.2015 р. та фототаблицею до нього стверджено, що на вікні з переднього боку будинку розбито скло. Під воротами виявлено 5 пакетів світло-синього кольору. У пакеті № 1 маска чорного кольору з розрізами для очей, рота та носа. У пакеті № 2 знаходиться дриль зеленого кольору марки "Bosh CSB 600-2". У пакеті № 3 один рушник з малюнком букета. У пакеті № 4 знаходиться банка кави «NESKAFE». У пакеті № 5 два рушники білого кольору, одна кухонна скатерть та сигарети «Бонд».
Суд відхиляє клопотання захисника про визнання цього проколу недопустимим доказом через те, що у ньому є виправлення дати, так як вважає що це виправлення, із «07» на «17», не є істотним, дата проведення огляду 17 травня підтверджена потерпілим та свідками під час судового розгляду.

Протоколом огляду будинку АДРЕСА_2 , від 27.05.2015 р. та фототаблицями до нього стверджено, що пластикові жалюзі на вікні прихожої кімнати, яке виходить на вулицю, пошкоджене. Одна рама вікна відкрита.

Відповідно до висновку експерта про вартість об`єкта оцінки від 20.05.2015 р. станом на 17.05.2015 р., з урахуванням фізичного та морального зносу вартість електродрилі зеленого кольору фірми "Bosh Combi 600-2" становить 837.85 грв., трьох рушників - 90 грв., кухонної скатертини - 60 грв., 100-грамової банки кави "Нескафе Голд" - 58.05 грв. (а.с. 67-71).

Твердженням обвинуваченого про те, що він не вчиняв злочину і не проникав у будинок АДРЕСА_2 , суд дає критичну оцінку, як таким, що дані з метою уникнення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення, так як вони повністю спростовуються наведеними вище показаннями потерпілого, свідків, речовими доказами та записом із камери відеоспостереження.

Під час розгляду кримінального провадження обвинувачений визнав, що на відеозапису зображений саме він, однак стверджував, що не здійснював крадіжки, дриль він купив у 2012-му році, а рушник йому дав ОСОБА_16 , щоб зупинити кров яка текла у нього після нанесення йому побоїв.

Однак із відеозапису, знятого камерою відеоспостереження, яка знаходиться на будинку свідка ОСОБА_12 видно, що о 06:42 год., 17.05.2015 р., обвинувачений вийшов на вулицю Островського із бічної вулиці, з боку будинку АДРЕСА_2 . Напроти цього будинку знаходиться будинок ОСОБА_14 , який у цей час стояв на своєму подвір`ї, біля воріт, і побачивши ОСОБА_11 вийшов до нього та почав з ним розмовляти. У цей час обвинувачений тримав у руках електродриль. Потім ОСОБА_14 комусь зателефонував по мобільному телефону і разом із ОСОБА_11 пішов у той же провулок. В 06:53:13 год. обвинувачений ОСОБА_11 , свідок ОСОБА_14 та потерпілий ОСОБА_4 , повернулися до будинку ОСОБА_14 і той зайшов на своє подвір`я. В 06:53:27 год. ОСОБА_8 поклав дриль на узбіччя дороги, в 06:53:31 год., почав зав`язувати шнурки на взутті, потім закурив сигарету, викинув на узбіччя дороги пачку, з якої діставав сигарету, поволі почав віддалятися від ОСОБА_16 , а потім почав бігти у тому напрямку звідки прийшов. Тікаючи, він викинув на землю два білі предмети схожі на рушники або скатертину, які дістав із під свого одягу.
На відеозапису чітко видно, що до того моменту, як обвинувачений почав тікати, в руках у нього не було рушника. Коли він поклав на узбіччя дриль його руки були вільними. Цим спростовується його версія про те, що втікаючи він викинув рушник який нібито дав йому ОСОБА_16 щоб витерти кров. Предмети які він викидував знаходилися у нього під одягом, так я к їх до того не було видно.
Факт знаходження під одягом обвинуваченого якихось предметів підтвердили ОСОБА_16 та ОСОБА_14 .
Не заслуговує на увагу і версія обвинуваченого про те, що він втікав від ОСОБА_14 та ОСОБА_16 через те, що вони наносили йому побої. З відеозапису видно, що ОСОБА_14 наніс Крулькові лише один удар рукою в обличчя та пробував повалити його на землю, але не зміг, за десять хвилин до того як він утік. Обвинувачений ОСОБА_11 має міцну статуру, високий зріст, працював у міліції, звідки був звільнений буквально напередодні вчинення злочину, подія відбувалася на вулиці у денний час доби, у безпосередній близькості до інших житлових будинків, отже підстав побоюватися розправи у нього не було.
Вказаним відеозаписом показання свідка ОСОБА_14 та потерпілого ОСОБА_16 повністю підтверджуються, отже у суду вони не викликають ніяких сумнівів і тому суд надає їм перевагу перед показаннями обвинуваченого.
Суд також не приймає до уваги заяву захисника про те, що ОСОБА_16 є неналежним потерпілим, через те, що будинок АДРЕСА_2 не є його власністю і викрадені з будинку речі йому не належали виходячи з наступного.

Під час розгляду справи було встановлено, що власниця будинку, ОСОБА_9 сестра ОСОБА_4 , тривалий час проживає в Чехії. Через значну відстань та хворобу вона не мала можливість прибути в ОСОБА_18 для участі у досудовому розслідуванні, і тому, електронними засобами зв`язку, надіслала слідчому заяву про визнання потерпілим її брата ОСОБА_4 .

Факт участі у справі в якості потерпілого ОСОБА_16 , тобто особи, якій фактично не було завдано матеріальної чи моральної шкоди жодним чином не порушує охоронювані законом права та інтереси обвинуваченого ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_15 . З приводу відомих йому обставин справи ОСОБА_16 у судовому засіданні був допитаний під присягою та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань.

Клопотання захисника про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 через те, що огляд проводився без згоди власника, на підставі заяви ОСОБА_16 , суд відхиляє, як безпідставне.
Згідно ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд встановив, і це підтверджено показаннями свідка ОСОБА_19 , що заяву про згоду на огляд будинку дійсно дав ОСОБА_16 , а відчинила будинок працівникам поліції дочка особи, яку ОСОБА_15 попросила доглядати за будинком та залишила їй ключ.

Ні під час проведення досудового розслідування, ні під час проведення судового розгляду від власниці будинку ОСОБА_15 не надходило заяв про те, що оглядом будинку було порушено її права та свободи. Отже підстави, визначені вищевказаною статтею для визнання доказу недопустимим, відсутні.

Також суд дає критичну оцінку товарному чеку про придбання обвинуваченим дрилі у магазині приватного підприємця в м. Хуст у 2012 році виходячи з наступного. Вказаний чек виконано на бланку від руки і завірено печаткою приватного підприємця ОСОБА_20 . Його видача не передбачена діючими на той час нормативними актами. У статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», у редакції чинній на травень 2012 року зазначено, що розрахунковий документ це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.
Згідно статті 3 цього ж Закону суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування; проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.
Отже, відповідно до цього закону, при продажі покупцю будь-якої речі у продавця не було необхідності виписувати від руки товарний чек, так як касовий апарат, без якого суб`єкт господарювання не має права працювати, видає касовий чек із найменуванням товару та його ціни.

Крім того суд враховує, що цей товарний чек був наданий слідчому у жовтні 2015 року і в ньому вказано, що вартість дрилі становить 845 грв. У висновку експерта від 20.05.2015 року вказано, що вартість дрилі з урахуванням зносу становить 837.85 грв. Відсоток зносу 35, а середня вартість аналога, тобто нового, становить 1289 грв. Отже пред`явлений захисником тований чек відображає не реальну вартість об`єкта злочину дрилі. Суд враховує і те, що на товарному чекові відсутній реєстраційний номер.

Версію обвинуваченого про те, що він у суботу працював у ОСОБА_21 у якого залишився переночувати, а вранці повертався додому несучи в руках свій власний дриль суд також не приймає до уваги, так як не дивлячись на неодноразові пропозиції суду він не назвав його адресу і не заявив клопотання про допит у якості свідка.

Клопотання захисника про визнання речових доказів недопустимими доказами через те, що під час досудового розслідування стороні захисту ці докази не були відкриті та через те, що в протоколі огляду вказано, що об`єктом огляду є три рушники білого кольору, а вони в дійсності не білі, суд відхиляє у зв`язку з тим, що стороною обвинувачення суду надано протокол огляду речових доказів із фототаблицями які знаходилися в матеріалах досудового розслідування. Із матеріалами цього розслідування захисник знайомилася, клопотання про огляд речових доказів не заявляла.

При огляді речових доказів під час судового розгляду суд з`ясував, що один рушник є блідо-рожевим, а два інших - світло-сірими і вважає, що вказівка слідчим їхнього кольору білим, є суб`єктивним сприйняттям кольору і не може тягнути за собою наслідків визнання цих доказів недопустимими.

Та обставина, що до приїзду працівників міліції, свідки зібрали викинуті обвинуваченим речі та склали їх у поліетиленові пакети не може бути підставою для визнання їх неналежними та недопустимими доказами, так як особи які це вчинили запобігали їх втраті або знищенню. У випадку залишення речей на вулиці вони могли бути вилучені сторонніми особами, а також самим обвинуваченим, який втік з місця події.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі та досліджені докази, які не суперечать один одному і повністю узгоджуються між собою суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 дійсно вчинив інкримінований йому злочин.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ст.ст. 15 ч. 2 - 185 ч. 3 КК України по кваліфікуючій ознаці закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло.
За ч. 2 ст. 15 КК України суд кваліфікує дії ОСОБА_11 як закінчений замах на вчинення злочину тому, що він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Пунктами 3, 4, 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 р. № 10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності" роз`яснено, що крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. Крадіжку і грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину. Закінченим замахом на крадіжку є дії особи, яка викрала майно, але одразу була викрита. Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища. Під житлом потрібно розуміти приміщення, призначене для постійного або тимчасового проживання людей (будинок, квартира, дача, номер у готелі тощо). До житла прирівнюються також ті його частини, в яких може зберігатися майно (балкон, веранда, комора тощо), за винятком господарських приміщень, не пов`язаних безпосередньо з житлом (гараж, сарай тощо).

Обираючи обвинуваченому покарання суд враховує обставин, які його пом`якшують: молодий за віком, характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше; обставин які обтяжують покарання суд не знайшов.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Не дивлячись на відсутність обставин які обтяжують покарання, враховуючи наведені обставини справи, особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, його поведінку після вчинення злочину, а також ту обставину що він, безпосередньо до вчинення злочину працював у міліції, тобто в правоохоронному органі на який законом покладено обов`язок боротися зі злочинністю, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі. Підстав для застосування до нього ст. 75 КК України суд не вбачає.

Тому, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 15 ч. 2 - 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на три роки.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_8 не обирався. Клопотань про обрання запобіжного заходу не надійшло.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили.
Речові докази: електродриль зеленого кольору фірми "Bosh Combi 600-2", три рушники, кухонну скатертину та банку кави "Нескафе Голд", передати ОСОБА_4 ; чорну маску (балаклаву) та сигаретну пачку «Бонд» з однією сигаретою знищити; диск DVD+R 4.7 GB PHILIPS із відеозаписом залишити при матеріалах справи.
Судові витрати відсутні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1