справа № 489/5745/17
кримінальне провадження
№1-кп/489/580/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2017 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акта з угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, освіта середня, не працює, не одружений, в силу вимог ст.89 КК України не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
встановив:
ОСОБА_3 за невстановлених в ході досудового розслідування обставин незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи, вагою 0,6665 г (в перерахунку на суху речовину), та став його зберігати за місцем свого проживання, без мети збуту для особистого вживання.

27.09.2017 приблизно о 19 год. 20 хв., в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи, вагою 0,6665 г (в перерахунку на суху речовину).

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

28.11.2017 між прокурором та обвинуваченим укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в ході досудового розслідування та у судовому провадженні.
Сторони узгодили, що в разі затвердження угоди судом, за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.
Свою згоду із запропонованим видом і мірою покарання, а також розуміння наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, та наслідків невиконання угоди обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив письмово, про що свідчать підписи в угоді.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку передбаченому статтями 468-475 КПК України.
ОСОБА_3 визнав себе винним і просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно. Наслідки укладення, затвердження угоди та невиконання, йому роз`яснені та зрозумілі.
Прокурор висловлюючи думку, просив затвердити угоду на визначених у ній умовах.
Захисник проти укладення угоди між прокурором та обвинуваченим не заперечував.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, ознайомившись з обвинувальним актом та угодою, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у ОСОБА_3 , що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, щодо його прав, наслідків укладення та затвердження угоди, характеру обвинувачення, виду та міри покарання, а також інших заходів, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, які йому були детально роз`яснені судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, а визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні інкримінованого правопорушення беззастережним, а також те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, з урахуванням його поведінки щодо визнання в повному обсязі своєї вини та щирого каяття, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди на підставі якої обвинуваченого ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.
Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
У порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави судові витрати, понесені на проведення судової експертизи.
Керуючись ст.ст. 314, 374, 376, 469-475 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладеної 28.11.2017 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.).
Речовий доказ: концентрат з макової соломи, вагою 0,6665 г, що зберігається в Інгульському ВП ГУНП в Миколаївській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на проведення експертизи № 1821 від 06.11.2017 в розмірі 494 грн. 80 коп. (чотириста дев`яносто чотири гривні 80 коп.) на користь держави в особі ГУ ДКСУ в Миколаївській області (р/н 7675 в ГУДКСУ у Миколаївській області, МФО 826013, код ЗКПО 25574110).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Суддя ОСОБА_1