АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 658/1514/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/896/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
адвокатів: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12
законних представників: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 16 серпня 2017 року відносно:
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чорноморівка Каховського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Куйбишеве Бериславського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Чорноморівка Каховського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 16 серпня 2017 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
На підставі ст.105 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання, з застосуванням примусових заходів виховного характеру: застереження; обмеження дозвілля та встановлення до ОСОБА_7 вимоги у вигляді заборони відвідувати розважальні заклади (дискотеки, клуби, ресторани, бари) протягом одного року з дня винесення вироку; передати неповнолітнього ОСОБА_7 під нагляд матері ОСОБА_13 строком до досягнення повноліття.
ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
На підставі ст.105 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання, з застосуванням примусових заходів виховного характеру : застереження; обмеження дозвілля та встановлення до ОСОБА_8 вимоги у вигляді заборони відвідувати розважальні заклади (дискотеки, клуби, ресторани, бари) протягом одного року з дня винесення вироку; передати неповнолітнього ОСОБА_8 під нагляд матері ОСОБА_15 строком до досягнення повноліття.
ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
На підставі ст.105 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання, з застосуванням примусових заходів виховного характеру : застереження; обмеження дозвілля та встановлення до ОСОБА_9 вимоги у вигляді заборони відвідувати розважальні заклади (дискотеки, клуби, ресторани, бари) протягом одного року з дня винесення вироку; передати неповнолітнього ОСОБА_9 під нагляд матері ОСОБА_14 строком до досягнення повноліття.
Вирішено питання про судові витрати.
Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не обирався.
Цим вироком ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано винуватими в тому, що вони за попередньою між сообю та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, в вечірній час доби 06 березня 2017 року, перебуваючи на території с.Чорноморівка Каховського району Херсонської області, умисно, з корисливого мотиву шляхом вільного доступу, проникли на територію ТОВ «Луч Агро-Плюс», розташованого за адресою: с. Чорноморівка Каховського району, вул. Польова 1, звідки вчинили таємне викрадення 7 кольчато-шпорових дисків прикаточного катку, вартість кожного з яких складає 1 250 грн.; гідрозадвижки марки «ДУ-100», вартістю 600 грн.; половини валу прикаточного катку, вартістю 1 200 грн., спричинивши своїми діями власнику цього майна, ТОВ «Луч Агро-Плюс», матеріальну шкоду на загальну суму 10 550 грн. Вартість викраденого майна визначена висновком судової товарознавчої експертизи №914-МТ від 27.03.2017 року.
Дії обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 судом кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 185 у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75,104 КК України звільнити від відбування покарання встановивши іспитовий строк 1 рік.

ОСОБА_8 призначити покарання за ч.2 ст. 185 у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75,104 КК України звільнити від відбування покарання встановивши іспитовий строк 1 рік.

ОСОБА_9 призначити покарання за ч.2 ст. 185 у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75,104 КК України звільнити від відбування покарання встановивши іспитовий строк 1 рік.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вирок суду є немотивованим та таким, що не відповідає вимогам ст. 370 КПК України

Вказує, що суд першої інстанції не виклав у рішенні обставини, за яких ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 можуть бути звільненні від кримінальної відповідальності.

Окрім цього, вказаний вирок суду є таким, що не може бути виконаний у повному обсязі, оскільки ОСОБА_8 виповниться вісімнадцять років 07.09.2017, на цей час вирок стосовно нього навіть не набере законної сили, а отже стосовно нього фактично не будуть застосовані примусові заходи виховного характеру.

Аналогічні заходи виховного характеру покладено і на ОСОБА_16 , який досягне повноліття через 9 місяців - 01.05.2018, а отже застосування до нього примусових заходів тривалістю 1 рік також є неможливим.

Застосування примусових заходів виховного характеру до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є необґрунтованим внаслідок неможливості виконання судового рішення у повному обсязі.

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснення обвинувачених, їх захисниківта законних представників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Мотивувальна частина обвинувального вироку має містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обставини, які визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, та докази, на яких ґрунтується висновок суду щодо кожного підсудного, обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання. Суду належить дати аналіз усіх фактичних даних, які містяться в показаннях потерпілих, обвинувачених та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення і дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх належності. допустимості, достовірності і достатності для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Перед ухваленням вироку суду необхідно обов`язково розглянути питання щодо наявності підстав для застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру.

Згідно ч. 1 ст. 105 КК суд вправі звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов: а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи вчинений цей злочин вперше, був він умисним чи необережним; б) неповнолітній щиро розкаявся; в) поведінка неповнолітнього після вчинення злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи у сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо і добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття; г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання. У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку суд вправі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.

Суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Вирок суду у повній мірі зазначеним вимогам закону не відповідає.

Суд першої інстанції лише перелічив докази, які він поклав в основу винуватості обвинувачених, при цьому не розкрив їх змісту, не дав аналізу відповідно до положень ст. 94 КПК України.

Призначаючи покарання неповнолітнім обвинуваченим у виді позбавлення волі строком на один рік та звільняючи від його відбування, суд залишив поза увагою положення ст. 105 КК України, оскільки під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу- у даному випадку примусових заходів виховного характеру слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому.

Свої висновки про можливість звільнення обвинувачених від покарання , наявність підстав для застосування до них заходів виховного характеру і яких саме , спроможність батьків обвинувачених впливати на їх поведінку суд взагалі не мотивував, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону , що перешкодило йому ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення і відповідно до ч 1 ст. 412 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Відсутність будь-якого мотивування оскаржуваного судового рішення позбавляє суд апеляційної інстанції перевірити правильність висновків суду першої інстанції та ухвалити за наслідками апеляційного перегляду своє рішення, як на тому наполягає апелянт.

Слід також зазначити, що суд всупереч положенням ст. 314, 314-1 КПК України суд не обговорив питання складання досудової доповіді та не у повній мірі встановив закріплений у ст. 485, 487 КПК України перелік відомостей про особу неповнолітніх обвинувачених, які потребують встановлення.

Неналежне встановлення таких відомостей всупереч вимогам цих статей, перешкоджає виконанню передбаченої ст. 65 КК України законодавчої вимоги щодо всебічного з`ясування обставин, які характеризують особу винного та перевірки правильності вирішення питання про наявність підстав для застосування положень ст. 105 КК України.

В матеріалах провадження відсутні відповідні документи, які підтверджують батьківство осіб, яким передано під нагляд ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду , як такий , що не відповідає положенням ст. 374 КПК України та ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону підлягає скасуванню, а кримінальне провадження призначенню до нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді суд першої інстанції повинен усунути зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону, постановити законне й обґрунтоване судове рішення .

Враховуючи положення ст. 412, 415 КПК України, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, оскільки скасовуючи рішення у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та. призначаючи новий розгляд, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості наперед вирішувати питання про правильність застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст. 376 ч 2 , ст. 404, 405, 407, 412, 419 , 415 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 16 серпня 2017 року в відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: (три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_17
Копія вірна, ухвала набирає законної сили 19.12.2017 року

Суддя: ОСОБА_2