Справа № 751/6749/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1092/2017
Категорія - ст. 81 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 17 жовтня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Миколаїв, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не заміжньої, до засудження не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, була засуджена по даній справі вироком Ірпінського міського суду Київської області від 02.03.2017 року, згідно якого вона визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та їй призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. Згідно ухвали апеляційного суду Київської області від 11.05.2017 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16.11.2016 року по 11.05.2017 року з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника ЧВК-44 ОСОБА_9

адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду в інтересах засудженої ОСОБА_7 з клопотанням, в якому просив застосувати відносно неї умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно ст.81 КК України, оскільки засуджена ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, тому заслуговує на застосування відносно неї ст.81 КК України. Характеризується позитивно, стягнень не має, провину у скоєному злочині визнала, а також ОСОБА_7 страждає на численні невиліковні хвороби.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 жовтня 2017 року у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання було відмовлено.

В основу свого рішення суд поклав те, що своєю поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_7 не довела своє виправлення, а також має чотири судимості за однорідні злочини, до неї застосовувались відстрочка виконання вироку, двічі умовно-дострокове звільнення, але засуджена висновків для себе не зробила, що свідчить про стійке небажання виправитись, а тому у суду не має підстав для застосування відносно неї пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення.

Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду та задовольнити клопотання про звільнення ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування призначеного покарання.

Вимоги апеляційної скарги зводяться до того, що судом не надана оцінка хворобам ОСОБА_7 , що вона потребує лікування, яке в умовах колонії забезпечити неможливо. Також суд послався на чотири судимості ОСОБА_7 , однак вони вже погашені. Вказує на протиріччя у характеристиці засудженої наданої йому та наданої суду. Зазначає, що за час відбування покарання засуджена ОСОБА_7 не мала жодного стягнення. Участь у роботі секцій самодіяльних організацій потребує певних здібностей та зусиль, яких у ОСОБА_7 не вистачає через наявність у неї тяжких невиліковних хвороб. Такоє через хворобу ОСОБА_7 швидко стомлюється і не може виконувати роботу нарівні з фізично здоровими засудженими.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу захисника, прокурора та представника ЧВК-44, які вважали рішення суду першої інстанції обґрунтованим, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Як вбачається з матеріалів особової справи та з характеристики засуджена ОСОБА_7 фактично відбула встановлену частину строку покарання, однак при цьому своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення. За час відбування покарання ОСОБА_7 характеризується посередньо, денне завдання виконує не в повному обсязі, відсоток виконання нижче ніж середньобригадний, не приймає участь у соціально-корисній діяльності, роботі гуртків самодіяльних організаціях засуджених, не входить до складу ради колективу засуджених відділення, пристосувалась до умов позбавлення волі, застосовувалась відстрочка виконання вироку, стягнень та заохочень не має.

До того ж, засуджена ОСОБА_7 вже звільнялась з іспитовим строком двічі, але належних висновків для себе не зробила та скоїла новий умисний злочин, що свідчить про стійке небажання ставати на шлях виправлення. Адміністрація установи не має впевненості у її правослухняній поведінці.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 з приводу незадовільного стану здоров`я засудженої, оскільки при вирішенні заявленого клопотання, суд врахував стан здоров`я засудженої, однак даний критерій не є визначальним при вирішенні питання про застосування умовно-дострокового звільнення у відповідності до ст.81 КК України. Питання звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою регулюються ст.84 КК України.

Також, з матеріалів справи вбачається, що стосовно засудженої ОСОБА_7 на засіданні комісії розглядались питання щодо зміни умов її тримання згідно ст.100, 101 КВК України та питання щодо застосування до засудженої заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України. У двох випадках комісія дійшла висновку, що засуджена не стала на шлях виправлення.

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи клопотання засудженої ОСОБА_7 прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у застосуванні до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання через те, що засуджена своєю поведінкою не довела своє виправлення.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується та не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги засудженої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404,405,417,419,539 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17 жовтня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка відбуває покарання в місцях позбавлення волі з моменту отримання копії рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3