Справа №195/160/18
1-кп/195/44/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2018 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 03.01.2018 р. стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 , уродженця смт.Томаківка, громадянина України, із загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 16.12.2009 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано невідбутий строк - 6 місяців за вироком Томаківського районного суду від 17.09.2009 до відбуття: 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 16.04.2013 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.162 КК України, до штрафу у розмірі 850 грн.;
- 01.10.2013 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном - 1 рік;
- 30.12.2013 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.162, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий термін 6 місяців за вироком Томаківського районного суду від 01.10.2013 року. До відбуття: 3 роки та 6 місяців позбавлення волі;
- 18.10.2016 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України до 1 року позбавлення волі; звільнений з місця позбавлення волі 04.08.2017 у зв`язку з відбуттям строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

10.12.2017 року близько 09:30 години ОСОБА_4 з дозволу власника ОСОБА_5 знаходився у приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив піч грубного опалення, одразу після чого, там же у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення металевих та чавунних елементів вказаної печі.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 в цей же день, тобто 10.12.2017 року, близько 10:00 години, знаходячись у приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю власника будинку та будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом руйнування цегляної печі, викрав чавунну поверхню від печі грубного опалення з отворами, вартістю 660 грн. та металевий кутник 45x45 мм, довжиною 140 см, вартістю 84,5 грн., якими розпорядився на власний розсуд, спричинивши тим самим матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 744,45 грн.

31.01.2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні за № 0000008 від 03.01.2018 р. було укладено угоду про примирення, за ініціативою останнього.

Відповідно до умов зазначеної угоди сторони у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України дійшли згоди на примирення, виклавши у ній формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України, зазначивши, що угода є добровільною. Також, сторони угоди узгодили міру призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання останнього звільнити з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

При цьому, обвинувачений погодився з узгодженою в угоді мірою призначеного йому покарання. Також сторони угоди визначили для себе наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні пояснив, що він з потерпілою 31.01.2018 року дійшли угоди про примирення. При цьому зазначив, що під час укладення угоди він діяв добровільно, йому відомі права, надані законом, а також наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним та зазначив, що згоден з визначеним видом покарання, який узгоджений в угоді. За таких обставин, обвинувачений, посилаючись на добровільність своїх дій, просить суд затвердити вказану угоду, матеріальну шкоду потерпілій він відшкодував.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, укладеної 31.01.2018 року.

Потерпіла у підготовчому судовому засіданні також просить суд затвердити вказану угоду, при цьому зазначила, що наслідки укладення такої угоди їй роз`яснені та зрозумілі.
Заслухавши осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, вивчивши зміст дослідженої угоди про примирення, суд встановив наступне.

Зі змісту статті 468 КПК України випливає, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про затвердження угоди.

Відповідно до ч.3 ст.469 зазначеного Кодексу угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена, зокрема, щодо злочинів середньої тяжкості та злочинів невеликої тяжкості.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке відповідно до приписів ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. За таких обставин, у розумінні ч.3 ст.469 КПК України сторони мають право в рамках наданих їм процесуальних прав укласти угоду про примирення.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що зміст дослідженої угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України, а саме в угоді про примирення зазначені її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. Крім того, в угоді зазначені дата її укладення та вона скріплена особистими підписами сторін.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє своє право на справедливий судовий розгляд, передбачений п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 зазначеного Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження судом даної угоди про примирення, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України та на її затвердженні наполягає.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, сторони цілком розуміють наслідки затвердження угоди судом, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб, підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачений своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тому суд кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає визнання ним своєї вини, щире каяття.

До обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.
За таких обставин, суд доходе висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ч.3 п.1 ст. 314, ст.ст. 370, 374, 473-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 03.01.2018 р., угоду про примирення, укладену 31.01.2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

На підставі п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтись для реєстрації до органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: Металева плита пічного опалення та металевий кутник, які знаходяться на зберіганні ОСОБА_5 залишити у потерпілої.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1

03.03.2018