Справа № 748/2643/16 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/38/2018
Категорія - ч.1 ст. 115 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000629 від 02 вересня 2014 року, за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 08 червня 2017 року, по кримінальному провадженню, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоний Ранок Кролевецького району Сумської області, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 263 КК України

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

його адвоката ОСОБА_9

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України та по суду виправданим у зв`язку з відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 365 КК України, та по суду виправданим у зв`язку з недоведеністю його вини у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , працюючи з 18.12.2012 головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Чернігівській області, маючи тринадцятий ранг посадової особи органу виконавчої влади, яка відноситься до шостої категорії посад державних службовців, будучи працівником правоохоронного органу, наділеним функціями представника влади та службовою особою, незаконно поводився зі зброєю, бойовими припасами за наступних обставин.

У відповідності до вимог частини 2 пункту 2.17 посадової Інструкції головного державного інспектора Чернігіврибохорони ОСОБА_7 несе персональну відповідальність за збереження, носіння та використання закріпленої відповідно до наказів начальника Управління табельної зброї.

Згідно з вимогами частини 4 пункту 4.1 Інструкції про порядок придбання, зберігання, обліку, перевезення, носіння і використання вогнепальної зброї, боєприпасів та спеціальних засобів державними інспекторами органів рибохорони Головрибводу Державного комітету рибного господарства України (далі Інструкція) вогнепальна зброя, бойові припаси і спеціальні засоби, придбані для озброєння інспекторів рибоохорони, є відомчими. Забороняється використовувати їх не за призначенням, передавати стороннім особам, продавати окремим громадянам, зберігати у місцях, що не відповідають вимогам цієї Інструкції.

Відповідно до вимог частини 5 пункту 5.3 Інструкції інспектор органів рибохорони при виконанні службових обов`язків повинен носити зброю (крім автоматів) під верхнім одягом у защіпленій кобурі на міцному ремені.

У відповідності до частини 5 пункту 5.4.5 цієї ж Інструкції забороняється використовувати зброю не за призначенням, передавати її іншим особам.

Частина 6 пункт 6.3. Інструкції передбачає, що за незаконне та непередбачене цією Інструкцією застосування вогнепальної зброї і спеціальних засобів самооборони інспектори органів рибохорони несуть відповідальність згідно із чинним законодавством України.

Так, 01 вересня 2014 року близько 15 год. 00 хв. на річці Дніпро поблизу с. Пустинки Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_7 спільно з громадським інспектором ОСОБА_10 на човні марки «Крим» почав переслідування човна «Ока» під керуванням ОСОБА_11 та наявним у ньому пасажиром ОСОБА_12 .

Достовірно знаючи про вказані вище нормативні заборони передачі табельної вогнепальної зброї іншій особі, ОСОБА_7 надав свій пістолет ПМ № ХК-5802-60 року випуску, калібру 9 мм, ОСОБА_10 .

Крім того, ОСОБА_7 в невстановлений слідством час та місці без належного для того дозволу придбав 2 патрони, якими спорядив магазин свого пістолету ПМ № ХК-5802-60 року випуску, калібру 9 мм.

У відповідності до висновку експерта № 2385 від 14.09.2016 надані на дослідження патрони, вилучені 02.09.2014 під час огляду за місцем проживання ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ), є боєприпасами - 9 мм, патронами до пістолету Макарова «ПМ» до нарізної зброї калібру 9 мм, пістолетів ПМ, АПС, РА-63, Р-64 та інших, придатні для стрільби з вказаних пістолетів, а також пістолету ПМ, наданого на дослідження. Патрони виготовлені заводським способом. Пістолетні патрони калібру 9х18мм в кількості семи придатні до стрільби, один патрон до стрільби не придатний (через розкладання ініціюючої речовини капсуля патрону).

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, тобто передачі вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу та у незаконному придбанні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що спричинили тяжкі наслідки у вигляді смерті людини, а також в умисному вбивстві ОСОБА_12 .

Виправдовуючи ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України, суд першої інстанції вказав, що смерть ОСОБА_12 настала через необережні дії ОСОБА_10 . Виходячи із того, що співучасть є можливою при вчинені умисного злочину, відповідальність за співучасть у вбивстві через необережність настати не може.

Виправдовуючи ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 365 КК України, суд першої інстанції вказав, що тяжких наслідків у вигляді заподіяння потерпілому смерті диспозицією ч. 3 ст. 365 КК України не передбачено, а стороною обвинувачення в обвинувальному акті не конкретизовано які саме дії ОСОБА_7 виразились у перевищені службових повноважень, тобто умисному вчинені працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що спричинили тяжкі наслідки.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок районного суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, інкримінованих органом досудового розслідування

та призначити покарання за ч. 1 ст. 115 КК України 8 років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 365 КК України 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки;

за ч. 1 ст. 263 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, остаточно призначити покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 703,68 грн.

Вирішити питання, щодо задоволення цивільного позову.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що вирок є незаконним та необґрунтованим, підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначив, що судом не надано виключної правової оцінки всім доказам, не в повній мірі обґрунтовано висновки суду у кримінальному провадженні, у вироку не аргументовано позицію суду щодо неврахування показань свідка ОСОБА_10 про здійснення пострілів ОСОБА_7 .. Вказує, що сааме ОСОБА_13 дав вказівку здійснити постріл в бік човна.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача по справі, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених в ній підстав, обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_9 , які заперечували проти доводів прокурора та вказували на законність та обґрунтованість прийнятого рішення, представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора і просив її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Прокурором в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування виправдувального вироку та постановлення обвинувального вироку та призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкцій статей 115 ч. 1, 365 ч. 3 КК України.

У судовому засіданні як суду першої інстанції так і апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним у незаконному зберіганні бойових припасів та халатному поводжені зі зброєю та показав, що в органах рибохорони працював з 1994 року, з 2008 року був призначений на посаду інспектора, а з 2012 року призначений на посаду державного службовця відповідного рангу. 01 вересня 2014 року, він, виконуючи службові обов`язки, згідно плану-наказу, який затверджується керівником, в районі обіду на човні «Крим» разом з громадським інспектором ОСОБА_14 , вирушили в рибоохоронний рейд на р. Дніпро в район с. Мньов. При собі мав табельну вогнепальну зброю. Він керував човном. Рухаючись по річці в район с. Мньов, на виході річки ОСОБА_15 , помітили підозрілий човен, в якому знаходились два пасажири та який рухався з ознаками, характерними для браконьєрського лову ультразвуком, а саме маневрування по колу. Він, як старший рейду, прийняв рішення перевірити підозру, оскільки в його службові обов`язки входить виявляти, вилучати та фіксувати порушення правил вилову риби. За сто метрів з підозрілого човна їх помітили, добавили обертів на двигуні і направили свій човен на них. ОСОБА_16 взяв з панелі прапорець та дав знак зупинитись, на що чоловіки в човні повели себе неадекватно, грубо, зухвало, виявили агресію, внаслідок чого роз`їхалися човнами «нос в нос», між бортами на відстані 1 метр, що було грубим порушенням Правил плавання. За бортом човна тягнувся електричний кабель, який застосовується при ловлі електрострумом, сам човен був завантажений, на поверхні води плавали поверх животами два сома. Він зробив розворот і почав переслідувати човен. Переслідуваний човен рухався в сторону с. Дніпровське. По телефону він доповів заступнику начальника Каленюку, що переслідує човен та попросив його залучити прикордонну службу до затримання. Приблизно через кілометр, переслідуваний човен зробив розворот та знову став рухатись на зустріч - «нос в нос». На повторну вимогу зупинитися не відреагували, змінили напрямок та почали рухатись вверх по Дніпру в район с. Комарін. Переслідуваний човен був набагато потужніший, але він продовжив переслідування, сподіваючись, що можливо сядуть на відміль. Відстань між човнами була близько кілометру і він вже вирішив припинити переслідування, коли човен знизив швидкість і знову почав робити розворот. Коли човни стали наближатись, на переслідуваному човні знову добавили обертів. ОСОБА_16 взяв весло з метою при роз`їзді зачепити або вдарити по човну з метою його зупинки, але із-за хвиль ускладнилося керування і роз`їхатися з човном не вдалося. Тоді, коли між човнами була відстань приблизно 70 метрів, він достав табельну зброю щоб зробити попереджувальний постріл вгору щоб звернути увагу чоловіків в човні. Пістолет був пристебнутий на тренчику. Оскільки були хвилі, було незручно керувати човном та тримати зброю, він поклав пістолет на панель в човні. Жодного пострілу з пістолету сам не робив. Коли він справився з керуванням човном, заглушив двигун, побачив, що Крамський стояв і тримав пістолет, обойма була повністю розряджена. Пістолет Крамському він не передавав. Крамський в човні знаходився справа від нього і той взяв пістолет з панелі самостійно. Жодних команд Крамському взяти пістолет чи зробити постріли він не надавав. Пострілів він не чув, зрозумів, що Крамський робив постріли в напрямку переслідуваного човна. Крамський зробив 8 пострілів, куди цілився не знає, відомо тільки з його пояснень, що по мотору переслідуваного човна. По слідам піни вони поїхали за човном, по дорозі бачили мертву рибу, яку викинули з човна. Коли повертали на річище, побачили на поверхні мертву рибу біля ста кілограмів соми від 4 до 10 кг., плавала підстілка гідробар`єрна, мішки. Проїхавши ще приблизно півтора кілометри, на березі, в районі с. Пустинки помітили переслідує мий човен. На березі біля човна стояв причеп та чорний Джип. На носу човна сидів, як потім з`ясувалося, потерпілий ОСОБА_17 , який тримався за борти. На колінах та на грудях у нього були плями від крові. Коли підбігли до ОСОБА_17 , той спитав у Крамського : « ОСОБА_18 , ти мене не впізнав?». Крамський відповів, що ні, не впізнав. ОСОБА_17 пояснив, що знає ОСОБА_19 , у нього на базі воду получав. На його запитання, чому вони не зупинилися, ОСОБА_20 сказав, що з тобою не домовишся, тому й не зупинилися. Верба від надання медичної допомоги відмовився, сказав, що зараз кров не йде, перев`язка не потрібна. З Крамським вони вивели ОСОБА_17 з човна. Він передзвонив до заступника начальника ОСОБА_21 , повідомив що на річці вогнепальне поранення та що потрібна швидка допомога. Через деякий час ОСОБА_22 почав пред`являти претензії Крамському, що той його друга підстрелив, схопив охотнічого ножа з човна та загнав ОСОБА_19 в воду. Потім повернувся до нього з ножем, але він його заспокоїв. З метою, щоб вивезти ОСОБА_17 на зустріч «Швидкої допомоги», ОСОБА_22 поїхав до моста та повернувся з мікроавтобусом, за кермом якого був ОСОБА_23 , якого він наглядно знає. Разом з ОСОБА_19 вони провели ОСОБА_17 в мікроавтобус, де потім ОСОБА_23 в районі смт. Михайло- Коцюбинське його пересадив в машину Швидкої допомоги. Візуально човен оглядав, але в човні вже було прибрано, жодного знаряддя лову не було, кулю не бачив та не забирав. Через деякий час під`їхали начальник та його заступник. Вони поїхали на дебаркадер, де він прийняв ліки та в зв`язку з поганим самопочуттям поїхав в Чернігів, щоб отримати медичну допомогу. З телефонних розмов йому стало відомо, що ОСОБА_17 привезли до Чернігівської міської лікарні № 2. На наступний день він прийшов в Чернігівський райвідділ міліції, де знаходився до вечора. 3 вересня він прийшов на роботу, де в кабінеті начальника у нього стався гіпертонічний криз і Швидкою допомогою його було доставлено в лікарню, де він знаходився на лікуванні 8 днів, а потім проходив обстеження в інституті ім. Стражевського до 28 вересня 2014 р

Він має дозвіл на постійне носіння вогнепальної табельної зброї ОСОБА_24 НОМЕР_1 . Табельну зброю зберігав в сейфі вдома, періодично здавав для перевірки, приблизно раз на місяць, про що робився відповідний запис в журналі. Коли заступали в рейдову групу при собі обов`язково мали табельну зброю, що було вимогою керівництва. Коли отримував пістолет ПМ 5802, до нього отримав 8 набоїв це один магазин. 01.09.2014 року при собі мав табельну зброю. Пістолет знаходився при ньому в кобурі на поясному ремні з правого боку та був зафіксований на тоненькому ремінці (тренчику), довжина якого на витягнуту руку з провисанням. Табельну зброю чистив 01.09.2014 року, вдома, коли прийшов з лікарні.

Пістолет було вилучено у нього вдома з сейфа. Чи був знаряджений магазин і скільки було набоїв не пам`ятає. Для того, щоб зарядити магазин, набої не придбавав. Коли приймав дільницю від покійного ОСОБА_25 , в його сейфі залишилися набої 9 мм, які він залишив у себе і зберігав.

Оскільки при переслідуванні ОСОБА_11 та ОСОБА_12 знаряддя незаконного лову та рибу викинули за борт човна в річку, тому адміністративний протокол по факту незаконного вилову риби не складався.

Визнає себе винним у зберіганні патронів та в халатному відношенні до зброї, цивільний позов визнає частково, в розмірі 50000 грн.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні районного суду показав, що в перших числах вересня 2014 року поїхали з ОСОБА_26 на рибалку в с. Мньов. Машину залишили на березі і на човні по р. ОСОБА_27 поплили в напрямку м. Славутич. Близько обіду верталися назад, виходили з затоки з повороту, побачили човен, який шов в поворот. З човна їм наказали зупинитися. В човні було 2 чоловіка, їм не знайомих, без розпізнавальних знаків, тому вони не зупинилися і човен їх почав переслідувати. Він був за кермом, а ОСОБА_28 знаходився позаду, біля двигуна. В його човні двигун потужніший. Човен, в якому знаходились, як він зараз знає - ОСОБА_19 і ОСОБА_13 , продовжував переслідування. За кермом був ОСОБА_13 . Вони тричі човнами розминались, човен ОСОБА_13 і ОСОБА_19 був ліворуч. Коли розминались в другий раз, їм з човна погрожували веслом. Коли розминались третій раз, приблизьмо на відставні 1-2 метри, зрозуміли, що з човна по них стріляють, чув не менш 5 хлопків. Стріляв Крамський. Коли обернувся, побачив ОСОБА_29 , який сказав, що його поранили, що йому погано. Він підплив до берега, де можливо було причалити та побачив машину на березі, крикнув водію, що чоловік поранений, що необхідно везти в лікарню. Через деякий час приплили ОСОБА_19 і ОСОБА_13 . Крамський тримав весло в руках, а ОСОБА_13 націлився з пістолета. Коли витягували ОСОБА_30 з човна, той впізнав ОСОБА_19 , сказав, що знає його.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні місцевого та апеляційного суду показував, що 01.09.2014 він, як громадський інспектор, разом з інспектором Чернігіврибоохорони ОСОБА_7 виїхали в рейд на охорону ріки. Через деякий час вони побачили човен, поруч з яким на поверхні води спливли соми. ОСОБА_13 сказав, що це браконьєри і вони почали переслідувати цей човен. Він і сам бачив, що риба лежала в човні соми та бачив знаряддя лову. Інший човен маневрував, розвернувся і рухався їм назустріч. Вони розминулися і розвернувшись продовжили переслідування. Інший човен знову розвернувся та пішов їм назустріч, на таран. Він махав рукою з веслом, щоб зупинилися, але чоловіки в човні не реагували. ОСОБА_7 під час переслідування човна під керуванням ОСОБА_11 достав табельну зброю з кобури, здійснив 2 постріли в повітря, після чого поклав табельну зброю на панель, передав її ОСОБА_10 та не перешкоджав здійсненню ним пострілів в бік човна під керуванням ОСОБА_11 .. Всього він зробив два постріли і закінчилися патрони. Після того, як закінчилися набої і браконьєри відірвалися, ОСОБА_13 поклав пістолет назад в кобуру. Браконьєри таранили їх човен 3-4 рази, в зв`язку з чим він відчував загрозу життю.

Коли йшли до берега, бачили викинуту з човна рибу та знаряддя лову. Вже на березі він в переслідуваному човні впізнав ОСОБА_31 . Також в човні був ОСОБА_32 . ОСОБА_33 сказав, що поранили ОСОБА_31 . ОСОБА_13 повідомив керівництво про вогнепальне поранення на воді. З ОСОБА_34 на березі конфліктів не було. Назаренко огляд човна ОСОБА_22 не проводив, тільки глянув, що в човні, бо вся увага була до ОСОБА_35 .

Свідок ОСОБА_10 підтвердив свої покази при перехресному допиті з обвинуваченим ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 794 від 03.09.2014 смерть ОСОБА_12 настала внаслідок травматичного шоку, що виник внаслідок одиночного вогнепального, наскрізного, проникаючого поранення грудної клітки та живота з ушкодженням правої легені, печінки та висхідного відділу ободової кишки. В момент пострілу потерпілий міг розташовуватись передньою поверхнею тіла до дульного зрізу зброї.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду був переглянутий відеозапис слідчого експерименту, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_7 , під час переслідування човна під керуванням ОСОБА_11 дістав табельну зброю з кобури, здійснив 2 постріли в повітря, після чого поклав табельну зброю на панель, передав її ОСОБА_10 та не перешкоджав здійсненню ним пострілів в бік човна під керуванням ОСОБА_11 .. Всього він зробив два постріли і закінчилися патрони.

Аналізуючи вищевикладені докази по справі, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 не передавав ОСОБА_10 свій пістолет, а після здійснення двох попереджувальних пострілів поклав його на панель човна, а ОСОБА_10 взяв його та почав стріляти.

Апеляційний суд констатує, що події за яких було смертельно поранено ОСОБА_17 відбувались дуже швидко, в умовах переслідування, в стресовій ситуації для обвинуваченого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 , в ситуації коли кожен з них мали на меті наздогнати моторного човна у якому знаходилися ОСОБА_17 та ОСОБА_22 . В такій ситуації кожен з них спостерігав лише частину загальної події і не звертав увагу на дії свого напарника. Тому дрібні розбіжності у показаннях обвинуваченого та свідка ОСОБА_10 , таких як розташування кобури у ОСОБА_13 , чи взяв пістолет сам ОСОБА_36 чи передав йому ОСОБА_13 , кількість зроблених пострілів, колегія суддів не бере до уваги і вважає їх наслідком стресової ситуації у який обоє знаходилися.

В засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_10 стверджував, що ОСОБА_7 ніяких вказівок щодо здійснення пострілів йому не робив, навмисно вбити Вербу ні він ні обвинувачений не бажав.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07.10.2015 року встановлено, що ОСОБА_10 01.09.2014, близько 15 години, на р. Дніпро поблизу с. Пустинки, Чернігівського району Чернігівської області, діючи з необережності, переслідуючи на човні марки «Крим» разом з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, човен «Ока» під керуванням ОСОБА_11 , з метою зупинки цього човна, цілячись в його двигун, здійснив декілька пострілів з пістолету ПМ № НОМЕР_2 -5802-60 року випуску, калібру 9 мм, який, відповідно до наказу №3-о від 08.01.2014 по Чернігіврибоохорона, закріплено за особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, та внаслідок злочинної самовпевненості одним з пострілів влучив у ОСОБА_12 внаслідок чого той отримав одиночне наскрізне вогнепальне проникаюче поранення грудної клітини та живота з ушкодженням правої легені, печінки та висхідного відділу ободової кишки від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у приміщенні Чернігівської міської лікарні №2. Крім того, суд прийшов до висновку, що постріл, яким було нанесено поранення ОСОБА_12 здійснив саме ОСОБА_10 . Даним вироком ОСОБА_10 визнано винним у вбивстві ОСОБА_12 , вчиненому через необережність, а його дії кваліфіковані за ч.1 ст.119 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 21 грудня 2015 року вказаний вирок залишено без змін.

Наведеним вище доказам надана правова оцінка вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07.10.2015 року та ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 21 грудня 2015 року, відносно ОСОБА_10 у вчинені вбивства через необережність за ст.119 КК України.

Так, на переконання колегії суддів смерть ОСОБА_12 настала через необережні дії ОСОБА_10 ..

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що співучасть є можливою при вчинені умисного злочину, відповідальність за співучасть у вбивстві через необережність настати не може.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 КК України, перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Обов`язковою кваліфікуючою ознакою ч. 3 ст. 365 КК України є тяжкі наслідки.

Згідно п. 4 примітки статті 364 КК України, тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян.

Диспозиція частини 3 статті 365 КК України, якою передбачено відповідальність за спричинення тяжких наслідків охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, може становити не лише майнову шкоду, а й включати прояви немайнової шкоди, але тільки ті, які можуть одержати майнове відшкодування.

Так, за конкретних обставин справи, наслідки нематеріального характеру, які піддаються грошовій оцінці (реальна шкода) та відповідно до такої оцінки досягли встановленого розміру («істотної шкоди» чи «тяжких наслідків») із заподіянням шкоди охоронюваних Конституцією України чи іншими законами прав та свобод людини і громадянина (соціального, політичного, морального, організаційного чи, іншого характеру), можуть бути із: спричинення фізичної шкоди - витрати на лікування чи протезування потерпілої особи; порушення законних прав та інтересів громадян - витрати на відновлення таких прав (виплати незаконно взятому під варту чи ув`язненому або незаконно звільненому з роботи чи навчання, відшкодування за невиконання судового рішення, компенсацію шкоди від поширення відомостей, які ганьблять особу тощо); політичної шкоди (витрати на проведення нових виборів та заходів антитерористичного характеру тощо); організаційної шкоди (витрати на відновлення роботи установи).

Тяжких наслідків у вигляді заподіяння потерпілому смерті диспозицією ч. 3 ст. 365 КК України не передбачено.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті не конкретизовано які саме дії ОСОБА_7 виразились у перевищені службових повноважень, тобто умисному вчинені працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що спричинили тяжкі наслідки. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доводів сторони обвинувачення щодо безпідставності переслідування суд не приймає до уваги, оскільки згідно показів ОСОБА_10 та ОСОБА_7 дії ОСОБА_11 та ОСОБА_12 носили ознаки незаконного вилову риби, що давало підстави для зупинки та перевірки човна під керуванням ОСОБА_11 .

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, а отже він підлягає виправданню за недоведеністю його вини.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження не встановлено істотних порушень кримінального-процесуального закону, які б потягли за собою безумовне скасування вироку суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а вироку суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 08 червня 2017 року, по кримінальному провадженню, щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до касаційного суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3