233 Справа № 233/5887/17

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
У Х В А Л А

06 грудня 2017 року м. Костянтинівка
Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , вивчивши позовну заяву потерпілого ОСОБА_2 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріального збитку та моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001278 від 11 жовтня 2017 року).
05 грудня 2017 року до суду надійшла позовна заява потерпілого ОСОБА_2 в рамках даного кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ч.1 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням задано майнової та/або моральної шкоди, та яка в порядку, встановленого цим кодексом, пред`явила цивільний позов.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та /або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого, або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно ч. 1 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно ч. 4 ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст.119, 120 ЦПК України.
Відповідно до ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім`я (найменування) позивача і відповідача, а також ім`я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв`язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви; до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.
Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Пільги щодо сплати судового збору за подання позову про відшкодування моральної шкоди, вказаний Закон не містить.
Позовна заява ОСОБА_2 містить дві вимоги: стягнення матеріальної шкоди в розмірі 2249 гривень 00 копійок та моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.
Законом України "Про судовий збір" (№3674-VI від 08 липня 2011 року, із змінами та доповненнями, в редакції, що діє на час пред`явлення цивільного позову) визначені розміри ставок судового збору, а саме за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч. 2 ст. 4).
Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 1 січня 2017 року встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1600 грн.
Оскільки цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, його слід залишити без руху та запропонувати ОСОБА_2 усунути вказані недоліки, та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі визначеному законом - 640 гривень.
Крім того, згідно ст. 1178 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.
Зі змісту вказаної статті випливає, що батьки (усиновлювачі) та піклувальники (громадяни або установи, які мають такий статус по відношенню до неповнолітнього) несуть відповідальність за шкоду, завдану неповнолітнім за наявності двох підстав: а) власної винної поведінки; б) відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди.
За своїм характером відповідальність батьків (усиновлювачів) та піклувальників є додатковою або субсидіарною. Її суть полягає в тому, що вищезазначені особи відповідають перед потерпілим в тій частині, в якій не можуть відповідати самі неповнолітні із-за відсутності у них майна, достатнього для відшкодування шкоди. Тобто потерпілий спочатку зобов`язаний пред`явити вимогу до неповнолітньої особи, яка завдала шкоди, а в разі незадоволення нею шкоди в повному обсязі або в частині - до батьків (усиновлювачів) або піклувальника неповнолітнього. Вина батьків (усиновлювачів) та піклувальників неповнолітніх, також як і вина батьків (усиновлювачів) та опікунів малолітніх осіб, презюмується та полягає у неналежному здійсненні виховання та нагляду за дітьми. До відповідальності за шкоду, завдану неповнолітнім, повинні бути притягнуті обидва батьки, незалежно від того, чи проживають вони разом з неповнолітнім. Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.
Керуючись ст.128 КПК України, ст. 119-121 ЦПК України, Законом України "Про судовий збір", суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріального збитку та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням - залишити без руху.
Встановити ОСОБА_2 строк на усунення вказаних в ухвалі недоліків 5 днів з дня отримання ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:: ОСОБА_1