Справа № 541/2601/16-к
Провадження № 1-кп/541/18/2018
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2018 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

в складі:головуючого, судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7

законних представників неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця села Попівка Миргородського району Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, на утриманні має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2016 року, близько 11 годин ранку м. Миргород, вулиці Міщенка, 25 ОСОБА_4 діючи під раптовим умислом виниклим в ході затримання невідомих осіб які на думку ОСОБА_10 ,вчинили злочин, не затримавши останніх виявив ОСОБА_10 , який тримав за руку потерпілого ОСОБА_6 . ОСОБА_4 , будучи у збудженому стані, викликаним втечею ОСОБА_11 , поводячись агресивно, зайнявши позицію навпроти, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, висловлюючи на адресу дитини слова образи, під приводом затримання особи, що вчинила злочин, про що зробив висновок на власних, нічим не підтверджених припущеннях, з великою силою, правою рукою зжатою в кулак, наніс один удар в область грудей малолітнього, що призвело до падіння дитини на коліна, перехоплення дихання та забиття грудної клітини.
В наслідок заподіяного удару ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця, що розташований на передній поверхні грудної клітин в проекції ключиці, які згідно висновку судово-медичної експертизи №146 від 07.06.2016 року та додаткової судово-медичної експертизи № 199 від 24.06.2016 року могли утворитися від дії твердих тупих предметів, також можливо від ударів кистями рук, стиснутими в кулак у вищезазначені анатомічні ділянки тіла, з силою достатньою для їх утворення, по давності та обставинам утворення можуть відповідати даті зазначеній в обвинуваченні на які вказав ОСОБА_6 , а по ступеню тяжкості відносяться до ЛЕГКИХ тілесних пошкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винним себе в скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав. Суду пояснив, що він тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_6 не завдавав. Не заперечував проти застосування до нього закону України про амністію.

Винність в скоєнні кримінального правопорушення ОСОБА_4 , підтверджується доказами, які є належними та допустимими і узгоджуються між собою.

Свідченнями потерпілого малолітнього ОСОБА_6 , який суду пояснив що 11травня 2016 знаходився у гостях у свого товариша ОСОБА_12 , який мешкає м. Миргороді в районі Стадня . Близько 11 години разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 знаходилися біля недобудованого будинку. В цей час, невідомий чоловік, яким виявився ОСОБА_10 , їхав на велосипеді та почав кричати, нецензурно висловлюватися, з приводу того, що ОСОБА_15 поліз на стовп недобудованої огорожі. Злякавшись вони почали втікати. Втікаючи він впав. У цей час до нього під`їхав на велосипеді ОСОБА_10 та схопив за руку. Він хотів вирватись, однак ОСОБА_10 тримав та наніс ОСОБА_16 боковий удар в область правого виска. Потім ще раз наніс боковий удар правою рукою в область правої щоки. Після чого притягнув його на подвір`я, як стало пізніше відомо де проживають ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .Тут ОСОБА_17 , наніс йому один удар кулаком правої руки в грудну клітку, від якого він впав на коліна та почав задихатись,стало важко дихати.

Окрім того, зірвав з голови ОСОБА_16 , маску казкового героя «Вендето», та тримаючи її в руці, внутрішньою стороною долоні наніс прямий удар правою рукою по обличчю останнього.

Після чого його посадили в автомобіль, наздогнали і забрали ОСОБА_11 та відвезли до домогосподарства ОСОБА_19 . Де дружина ОСОБА_10 погрожувала що позбавить їх життя розмахувала сапою, нецензурно висловлювалася.

Через деякий час приїхав власник будинку, біля якого вони гуляли, поліція, їх відпустили та відвезли до батьків. Чи були ОСОБА_20 разом з ОСОБА_21 напередодні на території недобудови, йому відомо не було.

Від отриманих ударів, у ОСОБА_22 боліла голова, постійно нудило, боліло у грудях, самопочуття було дуже погане, він перебував на лікуванні в лікарні п`ять чи більше днів. Лікували його уколами, крапельницями та пігулками. Він дуже хвилювався, переживав. Лікування проходив до середини літа, а зараз потрібно проходити профілактику.

Поясненнями законних представники малолітнього потерпілого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про те, що зі слів сина їм відомо, що 11.05.2016 ОСОБА_17 наніс один удар рукою у груди ОСОБА_16 . У сина були синці на грудній клітині та обличчі. Вдома ОСОБА_16 скаржився на головний біль, запаморочення, нудоту, та важке дихання,була рвота, він плакав.

В лікарні був поставлений діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій грудної клітини. Після огляду сина невропатологом, його терміново госпіталізували до лікарні. ОСОБА_16 не міг повертатися, відчував сильний біль в області грудної клітини. У лікарні синові ставили крапельниці, давали заспокійливі препарати. Дитина морально страждала, замкнувся в собі, перестав займатися улюбленими справами,спілкуватися з друзями. На даний час, після вказаних подій, ОСОБА_16 потрібна реабілітація. На відшкодування матеріальної шкоди ,витрат на лікування сина ОСОБА_9 просила стягнути з ОСОБА_4 9416 грн. матеріальної та 20000 гривень моральної шкоди.

Свідченнями лікаря-невропатолога Миргородської ЦРЛ ОСОБА_23 , яка підтвердила, що при зверненні за медичною допомогою ОСОБА_24 останньому був поставлений діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій грудної клітини. При огляді 16.05.2016 ОСОБА_16 , було виявлено синець приглушеного кольору у верхній частині тіла спереду. В амбулаторній картці малолітнього ОСОБА_25 наявний діагноз забій грудної клітини.

Малолітні свідки ОСОБА_11 .ОСОБА_21 стверджували що та території домоволодіння ОСОБА_26 11.05.2016 року не були. Коли ОСОБА_10 почав кричати, злякалися і почали втікати, останній гнався за ними сварився, погрожував. ОСОБА_16 впав тому його наздогнали першого,посадили в автомобіль потім наздогнали ОСОБА_11 і посадили в автомобіль. ОСОБА_16 був зляканий, говорив що болить в грудях, крутиться голова і нудить. ОСОБА_20 бачив що ОСОБА_16 бив ОСОБА_27 та старший ОСОБА_19 .
Свідок ОСОБА_28 , суду повідомила що вона бачила ОСОБА_25 , відразу після його побиття ОСОБА_10 та ОСОБА_4 . ОСОБА_16 скаржився на біль, в тому числі в області грудної клітини, розповів їй що його побили ОСОБА_27 та обвинувачений ОСОБА_29 .

Вищевказані свідчення свідків об`єктивно підтверджуються письмовими доказами дослідженими судом.

Заявою законного представника потерпілого ОСОБА_6 , його матері ОСОБА_9 про притягнення до кримінальної відповідальності осіб , які 11.05.2016 в м. Миргороді спричинили тілесні ушкодження малолітньому потерпілому ОСОБА_6 ;

Рапортом чергового Миргородського ВП від 11.05.2017 про те, що 11.05.2016 о 20 год. 10 хв. до ч/ч Миргородського ВП надійшло повідомлення від чергового лікаря Миргородської ЦРЛ, що до травматологічного пункту Миргородської ЦРЛ з тілесними ушкодженнями доставлено ОСОБА_6 , 2002 року народження мешканця АДРЕСА_2 .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 06.06.2016 за участю малолітнього потерпілого ОСОБА_6 та фототаблицею до нього, згідно якого, потерпілий показав та розповів про обставини вчинення щодо нього ОСОБА_4 кримінального правопорушення заподіяння йому ударів тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я які є аналогічними свідченнями даними потерпілим в судовому засіданні.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.06.2017 потерпілому ОСОБА_6 , відповідно до якого ОСОБА_6 впізнав під номером 1 особу, яка нанесла йому один удар зжатою кистю правої руки в область грудної клітини, на якому зображено обвинуваченого ОСОБА_4 .

Протоколом огляду речей і документів від 30.06.2016 та документів до нього, згідно якого оглянуто історію хвороби потерпілого ОСОБА_25 , що містить медичну довідку від 11.05.2016 №1714 де останньому встановлено діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку, забій грудної клітини; заключення лікаря невропатолога після проведеного огляду яким підтверджено вищевказаний діагноз, а також проведені діагностичні обстеження: реоенцилографія, магнітно-резонансна томографія.

Протоколом огляду речей і документів від 29.09.2016 та фототаблицею до нього, згідно якого оглянуто речі потерпілого ОСОБА_22 : маску казкового героя «Вендето» та одяг (спортивні штани та кофта), в якому був одягнутий потерпілий на час скоєння злочину.

Висновком експерта №146 від 07.06.2016, згідно якого проведеною судово-медичною експертизою у потерпілого малолітнього ОСОБА_6 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця, що розташований на передній поверхні грудної клітин, які могли утворитися від дії твердих тупих предметів, також можливо від ударів кистями рук, стиснутими в кулак у вищезазначене анатомічні ділянки тіла, з силою достатньою для їх утворення, по давності утворення можуть вкладатися в дату події та відповідати строку вищезазначеним обставинам та по ступеню тяжкості оцінюються тільки у своїй сукупності та відносяться до легких тілесних пошкоджень.

Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 352 від 30.09.2016 року якою встановлено, що тілесні ушкодження отримані ОСОБА_30 11.05.2016 не могли утворитися в результаті падіння з висоти власного зросту з урахування місця події.

Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 199 від 24.06.2016 року яким встановлено що, виявлені у малолітнього потерпілого ОСОБА_6 тілесні ушкодження, синець, що розташований на передній поверхні грудної клітини зліва, в проекції ключиці відносяться до легких тілесних ушкоджень і могли утворитися за обставин на які вказав ОСОБА_6 в ході досудового розслідування та підтвердив в ході судового розгляду.
Суд критично оцінює пояснення свідка ОСОБА_31 , про отримання тілесних ушкоджень потерпілим при стрибках з даху домоволодіння ОСОБА_26 оскільки вказані свідчення не підтверджуються будь якими іншими об`єктивними доказами. Та розцінює як намагання довести непричетність до скоєння злочину обвинувачених, оскільки остання є співмешканкою ОСОБА_10 , який крім ОСОБА_4 є обвинуваченим по даному кримінальному провадженню. За таких обставин суд вважає неналежним та недопустимим доказом висновок експерта який може бути зроблений на підставі пояснень цього свідка.

Суд не може прийняти до уваги пояснення свідка ОСОБА_26 про причетність до скоєння крадіжки з цього домоволодіння серед інших потерпілого, який є власником домоволодіння з приводу якого виник інцидент. Оскільки вважає що останній тим самим сприяє обвинуваченому ОСОБА_4 , уникнути відповідальності за вчинення що підтверджується зверненням свідка до поліції з заявою про скоєння злочину щодо його майна 11.05.2016, лише 17.10.2016, тобто в період повідомлення ОСОБА_10 та ОСОБА_4 про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадження, по факту заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_32 .

Не заслуговує на увагу суду твердження захисту про неналежність та недопустимість доказу обвинувачення, медичної довідки від 11.05.2016 №1714 де потерпілому ОСОБА_6 встановлено діагноз серед іншого забій грудної клітини, оскільки зі змісту довідки вбачається, що в довідці міститься позначка -«/» (за ОСОБА_33 ) та підпис який посвідчений печаткою лікаря ОСОБА_34 .

Таким чином, з`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , тобто скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України .

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Обставини що обтяжує покарання обвинуваченого, вчинення злочину щодо малолітнього.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, яких є злочин невеликої тяжкості, обставини що обтяжують покарання, а також особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, злочин скоїв вперше, тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства, що буде необхідним та достатнім для його перевиховання і попередження скоєння нових злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїв злочин до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», має неповнолітню дитину, сина ОСОБА_35 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заперечував проти застосування амністії.
Згідно з п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017, передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав на момент набрання чинності цим Законом мають дітей яким не виповнилось 18 років.
Речові докази: маску казкового героя «Вендето», що зберігається в кімнаті речових доказів Миргородського ВП - знищити, одяг (спортивні штани та кофта), медичка карта ОСОБА_25 передані законному представнику потерпілого ОСОБА_9 необхідно залишити у власності останньої та дозволити використовувати на власний розсуд, 3 фотокартки залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирішуючи цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_9 суд виходить з наступного.

Статтею 128 ч.5 КПК України передбачено розгляд цивільного позову у кримінальному провадженні за правилами встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини що виникли у зв`язку з цивільним позовом не врегульовані КПК, до них застосовуються норми ЦПК України що не суперечать засадам кримінального судочинства.

В ході підготовчого судового засідання законним представником потерпілого ОСОБА_9 подана позовна заява про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 20000 гривень (а.п.45-47 т.1).

В дебатах цивільний позивач ОСОБА_9 просила стягнути з ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди (витрати понесені на лікування ОСОБА_22 ) в сумі 9416грн.10 коп. які не заявлені та 20000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Оскільки КПК України не містить положень щодо порядку розгляду позовних вимог до обвинуваченого, які не були заявлені, суд виходить з положень ст.13 ЦПК України якими передбачено принцип диспозитивності, тобто розгляд справи в межах заявлених позовних вимог. Оскільки цивільним позивачем вимога про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином до ОСОБА_4 не була заявлена, суд позбавлений можливості її вирішити. При цьому роз`яснює цивільному позивачу право на звернення з вказаною вимогою в порядку цивільного судочинства.

При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги обставини скоєння злочину, ступінь вини цивільного відповідача, малолітній вік потерпілого, тривалість лікування, перенесення фізичного болю, а також порушення звичайного ритму життя малолітнього ОСОБА_22 , в зв`язку з перебуванням в медичній установі на лікуванні, проведенням досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження в якому останній був змушений приймати участь та з урахуванням принципу розумності та справедливості визначає в розмірі 10000 гривень, відповідно до ст. 23,1167 ЦК України, частково задовольнивши позовні вимоги.

При цьому суд не приймає до уваги твердження захисту про необхідність доведення розміру заподіяної моральної шкоди виключно висновком експертизи, оскільки вказане не передбачене кримінально-процесуальним законом.

Керуючись ст. ст. 2, 7,368, 370, 374, 376, 128 КПК України,ст.13 ЦПК України, ст. 23,1167 ЦК України суд , -

Ухвалив:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ст. 125 ч. 1 КК України і призначити покарання у виді 200 годин громадських робіт.

На підставі ст.1 п. в Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від покарання у виді 200 годин громадських робіт призначеного вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 березня 2018 року .
Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 10000 (десять тисяч) гривень на відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди потерпілому ОСОБА_32 .

Речові докази: одяг (спортивні штани та кофта), медичка карта ОСОБА_25 залишити у власності законного представника потерпілого ОСОБА_9 та дозволити використовувати на власний розсуд, маску казкового героя «Вендето»- знищити, 3 фотокартки залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в цей же термін, з моменту вручення йому копії вироку шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженому.

Суддя ОСОБА_1