Справа № 739/178/18
Провадження № 1-кп/750/181/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2018 року Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області, Сосницького району, с. Авдіївка, громадянина України, з професійно - технічною освітою, зареєстрованого фізичною особою підприємцем, неодруженого, має на утриманні малолітніх дітей, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Російської Федерації, Смоленської області, м. Десногорськ, громадянина України, з професійно технічною освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст. 185 КК України,
з участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В :
03 травня 2017 року, близько 02 год. 35 хв., ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , переслідуючи мету незаконного заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, прибули в м. Новгород Сіверський, Чернігівської області.
При цьому, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу буд. № 14 по вул. Шевченка м. Новгород - Сіверський Чернігівської області, здійснював безпеку вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а саме спостерігав за можливим рухом поліції та інших сторонніх осіб, які могли перешкодити вчиненню злочину, а останній, знаходячись поблизу вказаного будинку по вулиці Вокзальна, через незамкнені дверцята, проникнувши в салон вказаного автомобілю, за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення, завів його двигун та розпочавши рух на ньому, поїхав в м. Городня Чернігівської області, де у подальшому продав вказаний автомобіль, а отримані гроші розділив з ОСОБА_4 .
Після цього, 22 травня 2017 року, близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , переслідуючи мету незаконного заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, прибули в м. Семенівка Чернігівської області.
При цьому, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу Семенівської ЗОШ № 1, на повороті до 3 го провулку Центрального м. Семенівка, здійснював безпеку вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а саме спостерігав за можливим рухом поліції та інших сторонніх осіб, які могли перешкодити вчиненню злочину, а останній, знаходячись поблизу вказаного будинку по вулиці Самойловича, через незамкнені дверцята, проникнувши в салон вказаного автомобілю, з`єднавши дроти замка запалення, завів його двигун і розпочавши рух, поїхав за межі м. Семенівка Чернігівської області.
В цей же день, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на викраденому у ОСОБА_8 автомобілі поїхали в м. Городня, Чернігівської області, де продали його, а отримані гроші розділили між собою.
Надалі, 30 травня 2017 року, у вечірній час, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , переслідуючи мету незаконного заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, зустрілися в м. Чернігів.
При цьому, ОСОБА_4 , перебуваючи на перехресті вулиць Рокосовського Шевченка в м. Чернігові, здійснював безпеку вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а саме спостерігав за можливим рухом поліції та інших сторонніх осіб, які могли перешкодити вчиненню злочину, а останній, знаходячись поблизу вказаного будинку по вулиці Шевченка, через незамкнені дверцята, проникнувши в салон вказаного автомобілю, з`єднавши дроти замка запалення, завів його двигун та розпочавши рух, виїхали з ОСОБА_4 за межі м. Чернігова.
В цей же день, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на викраденому у ОСОБА_9 автомобілі поїхали в м. Городня Чернігівської області, де продали його, а отримані гроші розділили між собою.
І наостанок, 10 червня 2017 року, близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з метою скоєння крадіжки, прибули на територію господарства ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_4 забезпечуючи безпеку вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, залишився біля будинку для спостереження за можливим рухом поліції та інших сторонніх осіб, які могли перешкодити вчиненню злочину, а ОСОБА_3 , шляхом віджиму створи металопластикового вікна, проник до середини будинку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч.2 ст. 289, ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, погодившись з юридичною кваліфікацією його дій, часом, місцем, способом, переліком та вартістю майна, яким він за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_4 незаконно заволодів за кожним епізодом злочинної діяльності, які ставляться йому в провину та зазначені в обвинувальному акті та вказав, що у скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч.2 ст. 289, ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, погодившись з юридичною кваліфікацією його дій, часом, місцем, способом, переліком та вартістю майна, яким він за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_3 незаконно заволодів за кожним епізодом злочинної діяльності, які ставляться йому в провину та зазначені в обвинувальному акті та вказав, що у скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачені та інші учасники судового провадження вірно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Допитавши обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміновані обвинуваченим діяння повністю доведені.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортними засобами, що належать потерпілим: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Також, умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, що належить потерпілому ОСОБА_10 , вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, що завдало значної матеріальної шкоди потерпілому.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортними засобами, що належать потерпілим: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Також, умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, що належить потерпілому ОСОБА_10 , вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, що завдало значної матеріальної шкоди потерпілому.
Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає: з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності, думку прокурора, який в своїй промові в судових дебатах просив призначити остаточне покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, але із застосуванням положень ст. 75 КК України, тобто з випробуванням із іспитовим строком, думку сторони захисту, яка в цілому підтримала позицію прокурора щодо остаточної міри покарання обвинуваченому, позицію кожного з потерпілих, викладену в їх письмових заявах, згідно яких всі без виключення потерпілі вказали, що майнова та моральна шкода їм повністю відшкодована і просили призначити обвинуваченому покарання без реального позбавлення волі, зміст досудової доповіді начальника Сосницького районного сектору з питань пробації, яка дійшла висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без реального позбавлення або обмеження волі, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, його сімейний стан: неодружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , старший брат обвинуваченого ОСОБА_13 , 1984 року народження, загинув в 2011 році під час виконання службових обов`язків працівника міліції, матеріальний стан обвинуваченого: зареєстрований фізичною особою - підприємцем, його стан здоров`я, його вік, виключно позитивну характеристику за місцем колишнього проживання в м. Городня, виключно позитивну характеристику за місцем теперішнього проживання в с. Авдіївка, виключно позитивну характеристику Асоціації підприємців та підприємств малого і середнього бізнесу Городнянського району, за наявності декількох обставин, що пом`якшують його покарання, за відсутності обставин, що обтяжують його покарання, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України без застосування конфіскації майна, що є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, як самим обвинуваченим так і іншими особами.
Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає: з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності, думку прокурора, який в своїй промові в судових дебатах просив призначити остаточне покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, але із застосуванням положень ст. 75 КК України, тобто з випробуванням із іспитовим строком, думку сторони захисту, яка в цілому підтримала позицію прокурора щодо остаточної міри покарання обвинуваченому, позицію кожного з потерпілих, викладену в їх письмових заявах, згідно яких всі без виключення потерпілі вказали, що майнова та моральна шкода їм повністю відшкодована і просили призначити обвинуваченому покарання без реального позбавлення волі, зміст досудової доповіді начальника Сосницького районного сектору з питань пробації, яка дійшла висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без реального позбавлення або обмеження волі, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, його сімейний стан: неодружений, здійснює догляд за бабусею ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матеріальний стан обвинуваченого: перебуває на обліку в Сосницькому управлінні соціального захисту населення і отримує компенсаційні виплати по догляду за 80 річною особою, його хворобливий стан здоров`я: остеохондроз міжхребетних дисків нижньогрудного відділу хребта, больовий синдром, його молодий вік, виключно позитивну характеристику за місцем проживання в с. Авдіївка, за наявності декількох обставин, що пом`якшують його покарання, за відсутності обставин, що обтяжують його покарання, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України без застосування конфіскації майна, що є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, як самим обвинуваченим так і іншими особами.
Відповідно до ст. 124 КПК України необхідно стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках на користь держави по 3400 (три тисячі чотириста) грн. 81 коп. з кожного процесуальних витрат на залучення експертів.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новгород Сіверського районного суду Чернігівської області від 08.11.2017, необхідно скасувати.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.289 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна;
- за ч.3 ст.185 КК України - 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.289 КК України - 5 (п`ять ) років позбавлення волі без конфіскації майна;
- за ч.3 ст.185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 3400 (три тисячі чотириста) грн. 81 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3400 (три тисячі чотириста) грн. 81 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новгород Сіверського районного суду Чернігівської області від 08.11.2017, - скасувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1