Справа № 345/4665/16-к
Провадження № 11-кп/779/421/2017
Категорія ч.2 ст.186 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на вирок Калуського міськрайонного суду від 10 липня 2017 року щодо нього, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , середня освіта, не працює, не одружений, раніше неодноразово судимий, зокрема:

- вироком Калуського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 03.12.2014 року за ст. 185 ч. 1 КК України на 120 годин громадських робіт;

- вироком Калуського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 29.07.2015 року за ст. 389 ч. 2 КК України на три місяці 15 днів арешту,

- вироком Калуського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 22.09.2015 року за ст. 185 ч. 2 КК України на шість місяців арешту;

- вироком Калуського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 22.12.2016 року за ст. 190 ч. 2 КК України на один рік позбавлення волі,-

визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначено йому покарання 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком суду та вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.12.2016 року остаточно призначено покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 12.00 год. 22 грудня 2016, зарахувавши відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону України від 26.11.2015 р.) у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а починаючи з 21 червня 2017 року (з часу набрання чинності Законом України від 18.05.2017 р. «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення»), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вказаним вироком цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишено без розгляду.

Згідно вироку суду, 26.06.2016 року близько 04.00 год. ОСОБА_8 йдучи по вул. Каракая в м. Калуші, неподалік магазину"Терези", побачив ОСОБА_10 , що перебував в стані алкогольного сп`яніння. В той час, у обвинуваченого виник умисел на незаконне заволодіння його майном.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном ОСОБА_8 наніс потерпілому ОСОБА_10 декілька ударів руками в голову чим спричинив легкі тілесні, згідно висновку експерта № 233 від 11.08.2016 року.

Таким чином, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_8 повторно, відкрито заволодів мобільним телефоном ОСОБА_10 марки Нокіа 2730, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 650,00 грн., з сім карткою оператора мобільного зв`язку МТС вартістю 25,00 грн., срібним ланцюжком вагою 16 грам із срібною підковкою вагою 5 грам у вигляді хрестика вартістю 1260,00 грн., чим завдав потерпілому шкоду на загальну суму 1935,00 грн.

Отже, ОСОБА_8 будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів та маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 186 КК України.

В суді першої інстанції, обвинувачений свою вину визнав, повністю та послідовно підтвердив обставини вчинення ним злочину, щиро розкаявся, та просив суворо не карати.

Не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації своїх дій, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на суворість призначеного судом покарання, та не врахування всіх обставин, що пом`якшують призначення покарання.

Так, на думку обвинуваченого, суд не врахував повне відшкодування ним потерпілому завдані збитки, позитивну характеристику за місцем проживання, та думку потерпілого, який просив суворо не карати.

ОСОБА_8 вважає, що всі вищенаведені обставини істотно знижують ступіть тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та безпідставно не враховані судом як пом`яшуючі.

Крім того, обвинувачений вважає, що з резолютивної частини вироку необхідно виключити посилання суду на попередній вирок Калуського міськрайонного суду від 22.12.2016 року, яким його засуджено за ч.2ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі. Оскільки враховуючи строк його попереднього ув`язнення з 22.12.2016 року, та правила зарахування такого строку в строк покарання, на момент постановлення судом оскаржуваного вироку, він вважається таким, що відбув покарання за попереднім вироком.

У зв`язку з цим, вирок суду першої інстанції, ОСОБА_8 просив скасувати, та виключити з резолютивної частини вироку посилання суду на вирок Калуського міськрайонного суду від 22.12.2016 року. Також ОСОБА_8 просив врахувати всі обставини, які пом`якшують покарання, та з застосуванням ст. 69 КК України призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті особливої частини КК України.

В суді апеляційної інстанції, обвинувачений доводи апеляційної скарги підтримав, та просив про її задоволення.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечив, оскільки вважає вирок законним та обґрунтованим, а тому, просить вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, який йому інкримінується, а також правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 не оскаржуються, і докази в силу ст. 349 КПК не досліджувалися, то вирок суду, в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Що стосується посилання обвинуваченого на суворість призначеного йому покарання, та неврахування судом всіх обставин, що пом`якшують покарання, то колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до змісту ст. ст.50, 65 КК України покарання має на меті виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно вироку, суд при призначенні покарання ОСОБА_8 врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, неодноразово судимий, в тому числі і за корисливі злочини, та після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став.

Судом першої інстанції також враховано обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відніс повне визнання вини, сприяння встановленню істини у справі, молодий вік обвинуваченого, повне відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому та його прохання суворо не карати обвинуваченого.

Безпідставними, та такими, що не підлягають до задоволення є посилання обвинуваченого на виключення з резолютивної частини вироку посилання на вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.12.2016 року. Так, відповідно до вимог ст.70 ч.4 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Жодних помилок при визначенні початку строку відбування покарання, а також зарахування в строк відбутого покарання судом допущено не було. Апеляційні твердження про неправильність застосування правил ст. 72 КК України є надуманими.

Крім цього, судом першої інстанції цілком обґрунтовано і правильно було застосовано вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, при призначенні остаточного покарання.

Отже, колегія суддів Апеляційного суду Івано-Франківської області вважає, що суд першої інстанції призначивши покарання, належним чином врахував всі обставини, які впливають на вид і розмір покарання, в тому числі й ті, на які обвинувачений ОСОБА_8 посилається в своїй апеляційній скарзі, і призначив покарання у відповідності з вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, в межах санкції статті і таке покарання є обґрунтованим, законним, достатнім та справедливим.

Доводи апеляційної скарги, висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Калуського міськрайонного суду від 10 липня 2017 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3