Справа №601/115/18
Провадження № 1-кп/601/78/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2018 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження № 0000463 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Залісся, Чортківського району, Тернопільської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, тимчасово безробітної, одруженої, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
23 липня 2017 року, близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік магазину «Будмаркет», що знаходиться по вул. Дубенська в м. Кременець, Тернопільської області, зустріла раніше знайому неповнолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_1 .

В цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на грунті неприязних відносин, виник словесний конфлікт. В ході даного конфлікту в ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення умисного тілесного ушкодження ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, близько 20 години 30 хвилин, перебуваючи неподалік магазину «Будмаркет», що знаходиться по вул. Дубенська в м. Кременець, Тернопільської області, ОСОБА_4 наблизилась до ОСОБА_5 та діючи умисно штовхнула останню, яка внаслідок сили поштовху впала на грунтове покриття та вдарилась спиною до металевого стовпчика. Надалі, ОСОБА_4 підійшовши до ОСОБА_5 нанесла декілька ударів ногою по тілу останньої.

В результаті своїх умисних дій, ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця і садна на лівому плечі та синця на лівому стегні, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнала та щиро розкаялася у вчиненому. Просила звільнити її від покарання на підставі п. «в» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки на її утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей.

Крім власного визнання вини обвинувачена ОСОБА_4 , повністю погодилася зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства і підтверджують її винність у вчиненні інкримінованого злочину, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, обвинувачена згідна з фактичними обставинами справи, які викладені в обвинувальному акті, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою та іншими учасниками обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності її позиції, суд приходить до висновку, що на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України слід визнати за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежитись допитом обвинуваченої, дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченої та думкою потерпілої щодо покарання.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, за ознакою умисного заподіяння легкого тілесного ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею злочину, особу обвинуваченої, а також обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини. Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.

Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує те, що потерпіла ОСОБА_5 та законний представник потерпілої ОСОБА_6 просять її суворо не покарати, за умови, що обвинувачена не буде більше виясняти відносини з потерпілою.

А тому суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ст.125 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що на обвинувачену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, у зв`язку з чим, її слід звільнити від відбування призначеного покарання, на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки злочин вчинений ОСОБА_4 відноситься до злочинів невеликої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України, та в неї на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначивши їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: