Категорія: ч.1 ст.121 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження №0002654 за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Усичі, Луцького району, Волинської області, мешканець АДРЕСА_1 , пенсіонер, з середньо-спеціальною освітою, одружений, українець, громадянин України, раніше не судимий,
засуджений

- за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 залишено попередній у вигляді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу.
Строк відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 в користь потерпілого ОСОБА_9 - 2585 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 21 копійку матеріальних збитків та 30 000 (тридцять тисяч) гривень моральних збитків.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 в користь Луцької міської клінічної лікарні 6 261 (шість тисяч двісті шістдесят одну) гривню витрат пов`язаних із лікуванням потерпілого ОСОБА_9 .
Вироком вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_8 , 06.06.2017 року, близько 13 години, знаходячись на прибудинковій території, що по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар обухом сокири, тримаючи її обома руками, в лобну ділянку голови останнього, в результаті чого, згідно висновку експерта №732 від 27.07.2017 спричинив тілесні ушкодження, у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді імпресійного уламкового перелому зовнішньої пластинки лобного синуса зліва з дефектом стінки та тріщини внутрішньої частини лобної кістки з забоєм головного мозку, яке за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, та рани лобної ділянки голови, які згідно висновку експерта № 732 від 27.07.2017 за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого потерпілий почав втікати в напрямку вулиці Вітковського у м. Луцьку.
В подальшому ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним злочинним умислом, направленим на заподіяння тілесних ушкоджень, побіг слідом за ОСОБА_9 та перебуваючи біля хвіртки наніс один удар невстановленим в ході досудового розслідування предметом по спині потерпілого, чим спричинив тілесні ушкодження, у вигляді садна і підшкірних гематом на задній поверхні грудної клітки, які згідно висновку експерта №732 від 27.07.2017 року за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, від чого потерпілий впав на землю та отримав тілесні ушкодження, у вигляді саден і підшкірних гематом в ділянці правого передпліччя та лівої кисті, садно на лівому колінному суглобі та підслизової гематоми в ділянці язика, які згідно висновку експерта №732 від 27.07.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В цей час ОСОБА_8 , усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, користуючись тим, що останній лежить на землі, умисно наніс два удари обухом сокири в ділянку задньої частини голови ОСОБА_9 , в результаті чого заподіяв тілесні ушкодження у вигляді ран тім`яної та потиличної ділянки голови, які згідно висновку експерта №732 від 27.07.2017 року за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, доведеності його вини та правильності кваліфікації дій останнього, вказує, що апеляційна скарга вноситься у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Просить вирок змінити в частині призначеного покарання, та призначити йому покарання за ч.1 ст.121 КК України не пов`язане з позбавленням волі.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, вказує, що апеляційна скарга вноситься у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років.
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів суть вироку, пояснив ким і в якому обсязі він оскаржений, виклав доводи апеляційних скарг, прокурора, який свою апеляційну скаргу підтримав, а проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого заперечив, обвинуваченого та захисника, які свою апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечили, потерпілого та його представника, які просили залишити апеляційні скарги без задоволення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, підтверджуються зібраними в справі доказами і ніким не оспорюються.

Діям ОСОБА_8 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оскаржується.

Згідно ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому воно повинно бути необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.
Як вбачається з вироку судом було дотримано вказані вимоги закону. При призначенні ОСОБА_8 покарання судом враховано обставини, на які посилаються у своїх апеляційних скаргах обвинувачений та прокурор.
Так, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому суд відніс, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, місцевий суд, призначаючи покарання обвинуваченому також врахував тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про його особу, зокрема те, що він є собою пенсійного віку, позитивно характеризується по місцю проживання, вину визнав частково, завдані збитки потерпілому не відшкодував, а тому вірно прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства та призначив покарання в межах санкції ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк, наближений до мінімального.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дотримуючись вимог ст.ст.50, 65 КК України, обґрунтовано дійшов до висновку про неможливість досягнення мети покарання без ізоляції ОСОБА_8 від суспільства, а призначене покарання у виді позбавлення волі на строк, наближений до мінімального є необхідним і достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів в майбутньому.
Підстав для зміни чи скасування вироку та призначення ОСОБА_8 покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а так само і скасування вироку з призначенням більшого строку покарання з мотивів, наведених в апеляціях обвинуваченого та прокурора апеляційний суд не вбачає.
Що стосується доводів прокурора про те що суд першої інстанції у резолютивній частині не вирішив питання про цивільні позови потерпілого ОСОБА_9 та Луцької міської клінічної лікарні, не вказавши, в якій частині та обсязі вони підлягають до задоволення, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки з ОСОБА_8 стягнуто в користь Луцької міської клінічної лікарні матеріальну шкоду в повному об`ємі а в користь потерпілого ОСОБА_9 стягнуто матеріальну та моральну шкоду частково, а незазначення в резолютивній частині об`єму задоволення вказаних цивільних позовів не може бути підставою для скасування чи зміни вироку суду.
З вищенаведених підстав, апеляційні скарги до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 жовтня 2017 року в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 19.02.2018р.

Суддя ОСОБА_2

помічник судді ОСОБА_11