Справа № 372/3941/17
Провадження 1-кс-1065/17
ухвала
Іменем України
22 грудня 2017 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду із клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 0001717, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що До ЧЧ Обухівського ВП надійшла заява ОСОБА_3 , про те, що її колишній чоловік, ОСОБА_4 , 07.12.2016 року, шляхом обману заволодів, спільним будинком, який розташовується за адресою: АДРЕСА_1 та земельною ділянкою розташованою за вказаною адресою з кадастровим номером :01:102:0261 площею (0,0103 г.)

Вказане повідомлення було внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001717 та розпочате досудове розслідування за ознаками вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході досудового слідства в якості потерпілої була допитана ОСОБА_3 , яка в ході допиту зазначила, що з 2007 року, вона проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.10.2009 року, офіційно побрались та узаконили свої відносини.

Під час спільного проживання в шлюбі, за спільні кошти була придбана земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер якої :01:102:0261 площею (0,0103 г.) та в подальшому на вказаній земельній ділянці за спільні кошти було побудовано будинок який 26.03.2014 року, був введений в експлуатацію.

16.06.2015 року, в будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , який був збудований за спільні грошові кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , була прописана остання разом зі своєю донькою.

В 2016 році відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , почали погіршуватись і остання мала намір розлучитись. Дізнавшись про це ОСОБА_4 , почав погрожувати ОСОБА_3 , фізичною розправою, у зв`язку з чим остання не відважилась на офіційне розлучення. В подальшому ОСОБА_4 , погрожуючи фізичною розправою батькам ОСОБА_3 почав вимагати, щоб остання уклала з ним договори дарування на земельну ділянку та будинок розташовані за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер земельної ділянки :01:102:0261.

В подальшому ОСОБА_4 , пообіцяв, якщо ОСОБА_3 , укладе з ним вище вказані договори дарування то останній сплатить грошову компенсацію в сумі 50 тис. доларів США за вказане майно.

Після чого 07.12.2016 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , були укладені договори дарування земельної ділянки з кадастровим номером :01:102:0261 та будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за вказаними договорами, дарувальник ОСОБА_3 передає, а обдаровуваний приймає безоплатно у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:102:0261 площею (0,0103 г.) та будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В свою чергу ОСОБА_4 , обіцяні грошові кошти за укладені 07.12.2016 року, договори дарування ОСОБА_3 не сплатив, ввівши останню в оману.

У відповідності до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер :01:102:0261 площею (0,0103 г.) належать на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У зв`язку з викладеним, враховуючи що на підставі постанови слідчого будинок розташований за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 97/3 та земельна ділянка розташована за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 97 кадастровий номер :01:102:0261 площею (0,0103 г.), визнано речовим доказом, з метою перешкоджання подальшого його відчуження, поділу, об`єднання тощо, виникла обґрунтована необхідність у накладені арешту на вищевказане майно.

На розгляд клопотання прокурор не з`явилася, в клопотанні зазначив про розгляд клопотання слідчим суддею у судовому засіданні без участі слідчого та прокурора та просила задовольнити його.

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Вважаю доводи клопотання про наявність підстав для накладення арешту не обґрунтованими і безпідставними.

Так, у наданих слідчому судді доказах відсутні будь-які відомості про те, що майно арешт на яке просить накласти слідчий визнані речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, а також переконливі відомості про те, що у цьому кримінальному провадженні заявлено цивільний позов. Будь-яких доказів на підтвердження відомостей про те, що відповідне майно мають ознаки, передбачені ст.ст.98, 170 КПК України слідчому суді не подано.

За таких обставин, вважаю клопотання таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 167, 170, 174 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001717 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1