АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/432/18 Справа № 204/6745/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

особа, щодо якої продовжено

застосування засобів медичного характеру ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представник медичного закладу ОСОБА_8

за участю прокурора ОСОБА_9

розглянувши 27 березня 2018 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2017 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 .

В апеляції:

- захисник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд. Ухвалити рішення, яким звільнити ОСОБА_6 із ДЗ УПЛСН МОЗ України, де він позбавлений волі в інший незаконний спосіб з 12.06.2017 року.

В обґрунтування вказує, що ухвала суду першої інстанції є поспішною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що в супереч нормам закону заява про продовження примусових заходів медичного характеру була подана до суду не лікуючим лікарем-психіатром ОСОБА_10 , яка надає йому психіатричну допомогу, а лікарем-психіатром ОСОБА_8 , який не надавав і не надає психіатричної допомоги ОСОБА_6 . Зауважує, що останнє рішення судом про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 було прийнято 22.11.2016 року, строк дії вказаної ували закінчився 11.06.2017 року, а тому останній незаконно позбавлений волі та утримується в психіатричній лікарні з суворим наглядом. Також, зазначає, що під час судового провадження було грубо порушено процесуальний порядок процедури судового розгляду справи.

Від представника ДЗ «УПЛСН МОЗ України» на апеляційну скаргу надійшло заперечення, де зазначено, що представник закладу ОСОБА_8 є лікарем-психіатром вищої категорії та відповідно до наказу по закладу уповноважений представляти інтереси закладу в судах та інших органах щодо питань, які стосуються продовження, зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру, що не суперечить чинному законодавству. Також вказав, що розгляд вказаного питання регулюється нормами ст. 514 КПК України і не потребує підготовчого засідання. Просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2017 року було продовжено застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , призначених ухвалою Ленінським районним судом м. Харкова від 26.12.2013 року, в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом.

В обґрунтування ухвали судом зазначено, що ОСОБА_6 страждає тяжким психічним розладом, за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно-небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах сурового нагляду.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_6 , який підтримав повністю позицію свого адвоката, просив суд перевести його на лікування під опіку рідних, думку представника медичного закладу та прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно положень ч.ч. 1,3 ст. 514 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
За положеннями частини першої статті 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції, приймаючи до уваги висновок лікарської комісії №1141 від 18.10.2017 року, дійшов висновку про необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26.12.2013 року, відносно ОСОБА_6 , в умовах психіатричної лікарні ізсуворим наглядом.
Такий висновок є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає обставинам даної справи, і узгоджується з вказаними вище вимогами закону.

Ствердження адвоката в апеляції, що лікар-психіатр ОСОБА_8 який як представник закладу, де лікується ОСОБА_6 не є особисто лікарем, який лікує останнього, а тому на його думку, у розумінні положень ст. 95 КК України не може подавати заяву до суду про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , колегія суддів, вважає помилковими і такими, що не ґрунтується на вказаних вище положеннях закону та не відповідає дійсності.

За змістом вказаної норми закону, з такою заявою звертається представник закладу, який надає особі психіатричну допомогу. Тобто, твердження в статті який надає особі психіатричну допомогу відноситься саме до закладу де перебуває особа, і відсутня в цій нормі закону вимога, що представник закладу зобов`язаний бути лікуючим лікарем-психіатром, як на це вказує адвокат в апеляції.
Як вбачається з матеріалів даного провадження ОСОБА_8 , який подав заяву до суду про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , є лікарем-психіатром, представником закладу, де лікується ОСОБА_6 , що узгоджується з вказаною вище нормою закону. Окрім того, колегія суддів бере до уваги, що висновок стосовно необхідності продовження застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом підписаний також лікуючим лікарем-психіатром ОСОБА_10 та представник закладу ОСОБА_8 пояснив, що він також у тому числі є лікуючим лікарем-психіатром пацієнта ОСОБА_6 , що загалом спростовує доводи адвоката з наведених ним мотивів в апеляції про відсутність у представника лікувального закладу ОСОБА_8 повноважень на звернення до суду про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 .

Стосовно посилання адвоката в апеляційній скарзі на грубе порушення судом процесуального порядку процедури судового розгляду справи, спростовується журналом судового засідання і технічним записом згідно яких адвокат надавав пояснення і обмежень його права на надання доказів, клопотань не виявлено, а тому такі ствердження є необґрунтованими.

Щодо зауважень адвоката про закінчення дії попередньої ухвали суду 11.06.2017 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , так як ухвала суду від 04.08. 2017 року скасована і направлена на новий розгляд за ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.11.2017 року, то в даному випадку вказані обставини, на переконання колегії суддів не перешкоджають перегляду оскаржуваної ухвали суду від 28.12.2017 року і не є підставою вважати незаконним перебування ОСОБА_6 в психіатричному закладі.

За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування ухвали суду з тих мотивів, які наведені в апеляційній скарзі адвокатом та доводів наведених ним в судовому засіданні, оскільки судом постановлено ухвалу у відповідності вимог кримінального закону та кримінального процесуального закону, ухвала по своїй сутті є правомірною, справедливою відповідно до об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням достатніх мотивів та підстав.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2017 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом відносно ОСОБА_6 залишити без змін.ка ОСОБА_11 ,
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3