Єдиний унікальний номер №440/229/18
Провадження №1-кс/440/106/2018
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

16 лютого 2018 року слідчий суддя Буського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю начальника Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , заступника начальника СВ Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Буськ Львівської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :
Заступник начальника СВ Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Буського районного суду Львівської області, погодженим із начальником Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Буськ Львівської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивує тим, що слідчим відділенням Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000056 від 14.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 лютого 2018 року в період часу з 19.30год. по 20.00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в квартирі ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно наніс останньому множинні удари ногами по тулубу зокрема в ділянку спини, грудної клітки, в результаті чого спричинив йому двобічний плевмогемоторакс, множинні двобічні переломи ребер, перелом хребта, грудини, які спричинили смерть ОСОБА_8 , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №15/18 від 14.02.2018 року, виданого судово-медичним експертом Буського КЗ ЛОР ЛОБСМЕ ОСОБА_9 .

15.02.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що є тяжкими кримінальними правопорушеннями, за які встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Вивченням особи підозрюваного з`ясовано, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Буськ Львівської області, громадянин України, українець, офіційно не працюючий, одружений, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом огляду місця події від 14.02.2018 року, протоколом огляду трупа від 14.02.2017 року.

Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, немає офіційних джерел доходів, постійного місця праці, немає стійких соціальних зв`язків, слід прийти до висновку, що перебуваючи на волі, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, тому в зв`язку із неможливістю запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні начальник Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , заступник начальника СВ Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 подане клопотання підтримали, пояснили, що підозрюваний ОСОБА_12 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років. Крім цього, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому необхідно обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 подав заперечення щодо клопотання, вважав, що обрання запобіжного заходу до його підзахисного є безпідставним взагалі, а запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав, наведених органом досудового розслідування протиправним. Оскільки клопотання внесено до суду на розгляд слідчого судді заступником начальника СВ Буського відділення поліції в кримінальному провадженні №0000056 від 14.02.2018 року за ознакам ч.2 ст.121 КК України.

За текстом клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що «13 лютого 2018 року в період часу з 19.30 год. по 20.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в квартирі ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 на гранті особистих неприязних відносин з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно наніс останньому множинні удари ногами по тулубу зокрема в ділянку спини, грудної клітки, в результаті чого спричинив йому двобічний плевмогемоторакс, множинні двобічні переломи ребер, перелом хребта, грудини, які спричинили смерть ОСОБА_8 , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №15/18 від 14.02.2018 року, виданого судово-медичним експертом Буського КЗ ЛОР ЛОБСМЕ ОСОБА_9 »

Далі за текстом клопотання, 15.02.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що є тяжким кримінальним правопорушенням, за які встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Слідчим в клопотанні вказано, що вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом огляду місця події від 14.02.2018 року, протоколом огляду трупа від 14.02.2017 року.

Клопочучи про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий покликається на те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, немає офіційних джерел доходів, постійного місця праці, немає стійких соціальних зв`язків, тому, як висновок перебуваючи на волі ОСОБА_13 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, і запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу немає можливості.

В листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України зазначено, що вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, діяти відповідно до закону; пам`ятати, що критерії для обрання запобіжного заходу передбачені у ч.1 ст.194 КПК, а тому слідчий суддя вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених с.177 КПК і на які вказує слідчий, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя повинен враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст..5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст.177 КПК.

Як захисник підозрюваного вважає, що станом на день подання клопотання до суду органом досудового розслідування не тільки не доведено наявність ризиків передбачених ст.177 КПК, а й повністю відсутня наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Звертає увагу суду на те, що взяття особи під варту є саме винятковим запобіжним заходом, який обирається з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам незаконного впливу підозрюваного на хід розслідування та уникнення покарання. Але такий запобіжний захід є аж ніяк не способом сприяння з боку суду органові досудового розслідування та прокуратури, котра повинна здійснювати нагляд за дотриманням законності під час розслідування, позбавити людину волі та можливості належним чином здійснювати свій захист у кримінальному провадженні і таким чином зламати її волю з метою визнання чужої провини та вирішення питань позитивної звітності правоохоронних структур.

Проведу аналіз ситуації, так званого, розслідування правопорушення та поданих органом досудового розслідування, так званих, доказів на підтвердження розглядуваного клопотання.

Спочатку щодо вагомості доказів вчинення ОСОБА_6 правопорушення.

В повідомленні про підозру (арк.2 абз.2) зазначено, що правопорушення вчинене якимось ОСОБА_14 , якому й повинно було бути вручене повідомлення, однак його чомусь вручили ОСОБА_6 (копія повідомлення про підозру додається).

Як в повідомленні про підозру так і в клопотанні про обрання запобіжного заходу зазначено, що підозрюваним було спричинено потерпілому «плевмогемоторакс». Ним вчинялись спроби знайти подібний термін в літературі серед переліку тілесних ушкоджень з метою здійснення належного захисту, однак так і не вдалося цього зробити. Очевидно, що помилкою це не є, так як зазначено в обох вказаних документах і спричинення цього «плевмогемотораксу» ставиться в вину його підзахисному. Тому нехай обвинувачення роз`яснить суду написане.

Слідчий в клопотанні та повідомленні про підозру посилається на лікарське свідоцтво про смерть №15/18 від 14.02.2018 року. Так як серед доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 цього документу не подано, прошу обвинувачення роз`яснити, чи існує такий взагалі та чи зазначено в ньому механізм завдання тілесних ушкоджень потерпілому та те, що вони могли бути завдані його підзахисним за умов та обставин, зазначених у клопотанні та повідомленні про підозру.

В клопотанні зазначено, що вина мого підзахисного повністю підтверджується показаннями свідка ОСОБА_10 . Слідчий покладається на показання особи, який (згідно копії протоколу допиту) 13.02.2018 року ввечері був зайнятий ціллю - пошуком алкоголю, при цьому часу точно пригадати не може. Потім він зустрів потерпілого, придбав пляшку горілки, випив її із потерпілим. Далі він розповідає, що до нього прийшли ОСОБА_15 та ОСОБА_13 у якого виник конфлікт із потерпілим і ОСОБА_13 розповідав, як хоче помститись потерпілому за старі образи і потім його жорстоко побив. При цьому свідок заявляє, що «тіло його через надміру випитий алкоголь не слухалось», але він при цьому зберігав ясність розуму, тому так все добре запам`ятав. Далі, зі слів свідка, ОСОБА_13 та ОСОБА_15 вийшли з його квартири та кудись пішли. Чомусь свідок при своєму ясному розумі забув, що і його і ОСОБА_16 і ОСОБА_17 працівники поліції виявили саме в приміщенні його житла, а потім доставляли до лікарні на огляд щодо стану сп`яніння.

В клопотанні зазначено, що вина його підзахисного повністю підтверджується показаннями свідка ОСОБА_11 . До клопотання чомусь додано копію протоколу допиту свідка ОСОБА_18 , а причетним до події в дійсності є ОСОБА_11 . Це в черговий раз говорить про відношення працівників органу досудового розслідування до виконання їхніх службових обов`язків. Згідно показань цього ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , він разом із ОСОБА_22 прийшов до помешкання свого племінника ОСОБА_10 будучи вже в нетверезому стані та погано все пам`ятаючи. Там знаходився потерпілий, який спочатку сидів а потім ліг на підлозі. Далі пригадує, як ОСОБА_13 витяг потерпілого з кімнати, а потім туди прийшли працівники поліції. Свідком того, що ОСОБА_13 бив потерпілого він не є, бо не пам`ятає цього.

Більше доказів вини його підзахисного в клопотанні слідчим не наведено, але до клопотання додано також копію протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , судово-медичного експерта, який зазначив, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження не виключено, що могли виникнути внаслідок наїзду на нього транспортного засобу під час перебування останнього в лежачому положенні на спині.

До клопотання також додано копію протоколу огляду трупа в якій описуються пошкодження потерпілого як зовнішні так і внутрішні, навіть зазначено колір печінки. І як резюме в кінці протоколу зазначено, що труп, який оглядався в морзі, направляється для проведення розтину в морг Буської ЦРЛ. Важко зрозуміти, що це за протокол, так як згідно ч.3 ст.238 КПК України, яка регламентує огляд трупа, труп після огляду підлягає обов`язковому направленню для проведення судово-медичної експертизи. Вважає, що вказаний протокол не є протоколом огляду трупа в розумінні ст.238 КПК України, тому не є належним доказом.

До клопотання також додано копію протоколу допиту свідка ОСОБА_23 , який виявив потерпілого на вулиці і зателефонував до швидкої. Його показання також вини ОСОБА_6 не наводять. Лише слідчий задає йому цікаве запитання, чи не наїжджав автомобіль ШМД на потерпілого, перед тим, як забрати його. Запитання це перекликається із показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_24 а також із Витягом із ЄРДР від 14.02.2018 року в цьому є кримінальному провадженні №0000056 за ч.2 ст.286 КК України (додається), який свідчить про внесення до ЄРДР інформації про те, що невстановлений транспортний засіб здійснив наїзд на ОСОБА_8 , від чого той помер. Тобто обвинувачення допустивши можливість ДТП під час якої загинув потерпілий, не перевіривши такої найбільш ймовірної версії та не спростувавши її, вирішило швиденько розкрити правопорушення, звинувативши в цьому мого підзахисного.

Серед доказів так званої обґрунтованої підозри відсутня також судово-медична експертиза трупа.

На ОСОБА_25 та ОСОБА_17 (інших немає). Хіба впливати на них, щоб вони щось почали пригадувати, крім того, що перебували в стані сп`яніння, коли «тіло вже не слухалось». Слідством не наведено жодних доказів прогнозування якогось подібного впливу.

13.02.2018 року ОСОБА_13 був на місці події виявлений поліцейськими, відпущений. 14.02.2018 року він прийшов на роботу, звідки був доставлений поліцейськими в відділ поліції, добровільно видав свій одяг, яким цікавилось слідство. Надав добровільно зразки змивів рук та зрізів нігтьових пластин. Йому було оголошено про підозру за ч.1 ст.135 КК України, він написав зобов`язання з`являтись до слідства та суду. 15.02.2018 року прибув за викликом, підписав оголошення підозри за ч.1 ст..121 КК України, отримав копію клопотання про запобіжний захід та повістку на 16.02.2018 року. Сьогодні чемно прибув для розгляду клопотання. Усе це свідчить про відсутність наміру ухилятись від слідства, адже винним себе не вважає і доказів його вини у слідства немає.

Також ОСОБА_6 має лише офіційні джерела доходів і будь яких даних про отримання ним «неофіційних» доходів слідством не наведено. Має його підзахисний і постійне місце праці. І не його вина, що так само як він працює значна частина громадян України. Має також постійне місце проживання, де проживає із дружиною. В матеріалах справи наявний його договір на захист інтересів ОСОБА_6 , укладений із його донькою. А це все свідчить про стійкі соціальні зв`язки.

Безпідставне повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення не є підставою для обрання їй не тільки найсуворішого запобіжного заходу, а й будь якого взагалі, бо є незаконним та протиправним.

А орган досудового розслідування намагається незаконно та бездоказово покласти вину за те, що трапилось на його підзахисного.

Підозра у вчиненні правопорушення його підзахисним є необґрунтованою, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України прокурором не доведена, як і неможливість їх відвернення жодним із більш м`яких запобіжних заходів. Підозрюваний не має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як вину свою у вчиненні злочину не визнає. Немає підстав вважати, що він вестиме злочинну діяльність, раніше він не судимий. Також підозрюваний стверджує, що не намагатиметься переховуватись та перешкоджати слідству у з`ясуванні обставин даної справи і довів це своєю поведінкою. Тому вважає, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків з врахуванням наявності у нього постійного місця проживання, праці та міцних соціальних зв`язків буде цілком достатнім обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши пояснення начальника Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , заступника начальника СВ Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, оскільки ОСОБА_6 не визнає себе винним у вчиненні злочину, з протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , судово-медичного експерта, вбачається, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження не виключено, що могли виникнути внаслідок наїзду на нього транспортного засобу під час перебування останнього в лежачому положені на спині, серед доказів підозри відсутня судово-медична експертиза трупа, а також з протоколу допиту свідка ОСОБА_11 вбачається, що він перебував у сильному алкогольному сп`янінні. У зв`язку з цим суд прийшов до висновку про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, зокрема, домашнього арешту, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193-194, 196, 331 КПК України, - суд

У Х В А Л И В :
1.У задоволенні клопотання заступника начальника СВ Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Буськ Львівської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

3. Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) цілодобово не залишати місце постійного проживання в АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) носити електронний засіб контролю.

3) у разі наявності здати на зберігання державному органу паспорт для виїзду за кордон.

4.Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього вище обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Строк дії ухвали 60 (шістдесят) днів.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_6 , прокурору, захиснику.

Виконання ухвали покласти на Буський ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області у Львівській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1