Справа № 301/2014/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" жовтня 2017 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області
в складі : головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава кримінальне провадження за обвинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дешковиця, Іршавського району, Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ОСОБА_4 що 12 серпня 2017 року близько 08:40 годин водій, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Mitsubshi Carisma» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Гагаріна у напрямку із села Брід, Іршавського району в сторону міста Іршава Закарпатської області, проявивши неуважність, а саме не приділив належної уваги ситуації на дорозі, чим грубо порушив п.п. 1.3, 1.5, 2.3«б», 10.1, 12.3, 12.4, 12.6 г правил дорожнього руху України, яке проявилось у тому, що він у денну пору доби, в суху погоду, коли дорожнє покриття було сухим, проявив неуважність, не забезпечив безпеку дорожнього руху, виконуючи маневр обгону, виїхав на зустрічну смугу руху, не переконався, що даний маневр буде безпечним, при цьому не вибрав для даної дорожньої обстановки безпечну швидкість допустив з`їзд керованого ним автомобіля марки «Mitsubshi Carisma» з проїзної частини дороги в кювет, в результаті чого автомобіль перекинувся, а його пасажир ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_2 , яка знаходилась на задньому пасажирському сидінні автомобіля марки «Mitsubshi Carisma» отримала тілесні ушкодження у вигляді: рубця шкірних покровів лобної ділянки зліва на лінії переходом на волосисту частину голови, дугоподібний рубець шкірних покривів скронево-тім`яної ділянки зліва, післяопераційний рубець по серединній лінії хребта у грудному і поперековому відділах, післяопераційний рубець шкірних покривів вище пупка, рубці шкірних покривів передньої поверхні лівого колінного суглобу. При стаціонарному обстеженні та лікуванні в КЗ «Іршавська РЛ» діагностовано: ШТП (12.08.17р.) ЗЧМТ. Забій головного мозку важкого ступеня III. Первинний стовбуровий забій. Гостра обширна гематома зліва? Набряк мозку. Кома І. Забійна рана шкірних покривів скроневої ділянки зліва. Забійні рани подряпини колінних суглобів. При стаціонарному обстеженні та лікуванні в ОКЦНН (м.Ужгород) діагностовано: Поєднана травма ЗХСТ. Компресійний уламковий перелом Тh11 хребця Frankel Е. ВЧМТ: Забій головного мозку II ст. Травматичний САК. Дифузне аксональне ураження мозку. Закритий перелом лобної та сідничної кісток тазу зліва з допустимим зміщенням.
Вказані тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичного експерта №223 від 20.09.2017 за ступенем тяжкості кваліфікуються, як тяжкі, небезпечні для життя в момент спричинення тілесні ушкодження Водій ОСОБА_4 за вищевикладених обставин грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:
п. 2.3 (б) - «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
п. 12.1 - «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;
п. 1.10 «Безпечна швидкість швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах»;
п. 12.4 - «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год».
Невиконання водієм ОСОБА_4 пунктів 1.10, 2.3, 10.1, 12.1, 12.4 ПДР України знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пасажир автомобіля ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив злочин за вищевикладених обставин. У вчиненому щиро розкаюється та просить застосувати щодо нього Закон України " Про амністію у 2016 році", оскільки він має на утриманні тртох малолітніх дітей, вчинив тажкий злочин але з необережності, повністю визнає свою вину, з наслідками застосування амністії ознайомлений.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин сумнівів щодо добровільності, істинності позицій сторін не має, судом роз`яснено учасникам провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, знаходження на утриманні трьох малолітніх дітей.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Зважаючи на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити основне і додаткове покарання у межах санкції ст.286 ч.2 КК України, оскільки застосування такого покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Обвинувачений подав суду заяву про застосування відносно нього Закону України " Про амністію у 2016 році"
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
07.09.2016 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п. "в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
З матеріалів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 на момент вчинення злочину мав і має на утриманні трьох дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження , вчинив злочин, який є тяжким але не умисним. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 12 серпня2017 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_2 амністії, передбачених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, зокрема, що амністія в подальшому протягом наступних десяти років амністія до нього не може бути застосована.
Цивільний позов не заявлявся.
Оскільки відносно обвинуваченого застосовується Закон України «Про амністію у 2016 році» обраний щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту слід скасувати.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні", п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 366-369, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного призначеного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину, з покладанням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування основного та додаткового покарання.
Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_4 у виді домашнього арешту скасувати.
Речові докази по справі автомобіль «Mitsubshi Carisma» державний номерний знак НОМЕР_1 повернути ОСОБА_4 .
Згідно ст.376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1