Провадження 1-кп/522/1031/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008607 від 22.09.2014 р. відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зеленопіль, Розовського району, Запорізької області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 20.01.2010р. Приморським районним судом м. Одеси за ч.3 ст.149, ст. 69 ч.3 ст. 303, ч.ч. 2, 3 ст. 358, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, 26.12.2016 р. Київським районним судом м. Одеси за ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому особистого майна, який був змінений 18.11.2017 р. ухвалою апеляційного суду Одеської області та призначено покарання за ч.3 ст.27 ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому особистого майна, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:
У 2012 р., більш точнішу дату у ході слідства не встановлено, ОСОБА_5 , через своїх знайомих, познайомився із ОСОБА_9 , з якою в подальшому підтримував дружні стосунки.

Приблизно у травні 2013 р., більш точнішу дату у ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , з метою заволодіння чужим майном, а саме: грошовими коштами від продажу квартири АДРЕСА_3 , використовуючи дружні стосунки із ОСОБА_9 відносно якої кримінальне провадження №0004017 від 30.05.23015 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України закінчено та 10.06.2015 направлений обвинувальний акт до Приморського районного суду м. Одеси, ввів останню у оману щодо необхідності одержання у кредит грошових коштів для відкриття власного бізнесу, оформити у заставу квартиру АДРЕСА_3 , яка належала на праві власності ОСОБА_10 і з якою ОСОБА_5 перебував у цивільному шлюбі у зв`язку із чим, отримав від ОСОБА_9 дві її фотокартки.

При цьому, ОСОБА_5 запевнив ОСОБА_9 , що ОСОБА_10 не заперечувала на проведення вищезазначеної дії, так як постійно перебуває у рейсі і не має можливості прийти до нотаріуса, а також повідомив, що умови договору позики він буде виконувати у повному обсязі та поверне усі грошові кошти у повному обсязі.

Через деякий час, ОСОБА_5 передав ОСОБА_9 паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 30.09.1996 Приморським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на ім`я ОСОБА_10 , у якому була вклеєна фотокартка ОСОБА_9 та познайомив її із ОСОБА_11 , який погодився надати грошові кошти у сумі 30 тисяч доларів США під заставу квартири АДРЕСА_3 . Також, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , що паспорт із її фотокарткою виконаний у м.Києві невідомою йому особою за грошову винагороду.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір на отримання шахрайським шляхом грошових коштів від продажу квартири, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_9 , 22.08.2013 у денний час, прийшов до приміщення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де ОСОБА_9 виконуючи домовленість, надала підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 30.09.1996 Приморським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на ім`я ОСОБА_10 та передані ОСОБА_5 право установчі документи на квартиру АДРЕСА_3 , у якому вклеєна її фотокартка. Після чого, представившись ОСОБА_10 , підписала разом із ОСОБА_11 договір позики грошей у сумі 297 тисяч 660 гривень, що в еквіваленті за домовленістю сторін, становило 36 тисяч 300 доларів США по курсу Національного Банку України, а також, з метою забезпечення зобов`язань виконання умов вказаного договору, підписала іпотечний договір та договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 22.08.2013, предметом якого виступила квартира АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_10 .

Отримані від ОСОБА_11 грошові кошти, зазначені у договорі, ОСОБА_9 , у цей же день після виходу із приміщення приватного нотаріуса, одразу передала їх у повному обсязі ОСОБА_5 .

Крім того, враховуючи, що в подальшому ОСОБА_5 не виконав у повному обсязі взяті на себе зобов`язання щодо виплати грошових коштів ОСОБА_11 , на виконання заяви ОСОБА_11 , який являвся іпотекодержателем нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 наказав по телефону ОСОБА_9 прибути 23.04.2014 р. до нотаріальної контори приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , розташованої у м. Одесі по вул. Преображенській, 57, де з метою виконання вимог іпотекодержателя, ОСОБА_9 , на вимогу ОСОБА_5 , надала приватному нотаріусу паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 серії НОМЕР_1 , який останньою був загублений у вересні 2013 р., із вклеєною в ньому фотокарткою ОСОБА_9 . Внаслідок чого, у цей же день приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 зареєстровано в реєстрі під № 2469 від 23.04.2014, договір купівлі - продажу майна, а саме: квартири АДРЕСА_3 , який був укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , чим потерпілій ОСОБА_10 завдані матеріальні збитки на суму 581 569 грн.

Вказаними діями, ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч.4 ст. 190 КК України за кваліфікуючою ознакою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великому розмірі.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.4 ст. 190 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

Крім того, обвинувачений заявив про те, що він з доказами, добутими органами досудового слідства в підтвердження його провини згоден, їх не оспорює і просить суд в судовому засіданні їх не досліджувати.

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилась, однак надала заяву про розгляд обвинувального акта за її відсутності.

Оскільки ОСОБА_5 , визнав свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження усіх доказів та розглянув справу відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 , правильно розуміє зміст обставин передбачених ч.3 ст. 349 КПК України, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 , суд, відповідно до положень ст.65 КК України, враховує особу обвинуваченого, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставини його вчинення, пом`якшуючі обставини, стан здоров`я, який є важким, та останні потребує проведення довготриваючого лікування в закладах МОЗ онкологічного профілю.

Так, відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст. 190 КК України який вчинив ОСОБА_5 , є особливо тяжким злочином.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Аналіз викладеного свідчить про те, що виправлення ОСОБА_5 можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства на певний строк.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч.4 ст. 190 КК України до ухвалення вироку Київським районним судом м. Одеси від 26.12.2016 р., який був змінений ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.09.2017 р., суд вважає за можливе застосувати положення ч.4 ст. 70 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 6 (шість) років позбавлення волі, з конфіскацією усього належного йому особистого майна.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Київського районного суду м. Одеси від 26.12.2016 р. який був змінений ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.09.2017 р., за сукупністю злочинів, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі, з конфіскацією усього належного йому особистого майна.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 , час перебування його під вартою в період з 13.10.2013 р. по 14.08.2015 р. та з 22.02.2016 р. по 18.09.2017 р. з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , рахувати з 22.02.2016 р.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3