Справа № 385/1701/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.03.2018м. м. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
адвокатів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілої - ОСОБА_8
представника
потерпілої адвоката ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000588 від 19.09.2017 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Антонівка, Уманського району Черкаської області, українця, громадянина України, одруженого, має базову загальну середню освіту, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не є депутатом, пенсіонер, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , такий, що не має судимості в силу ст. 89 КК України;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця: с.Затишок Уманського району Черкаської області, українця, громадянина України, одруженого, має базову загальну середню освіту, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_10 , 2017 року народження, не є депутатом, працездатний, але такий який не працює та не навчається, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
-16.06.2016 року Кодимським районним судом Одеської області, за ч.ч.1,3 ст.185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання, з призначенням іспитового строку, терміном 3 роки.;
-17.11.2016 року Кодимським районним судом Одеської області, за ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання, з призначенням іспитового строку, терміном 3 роки. Покарання не відбуте, судимість не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вчинили злочин передбачений ч.2 ст.185 КК України при наступних обставинах:

19.09.2017 року близько 16.00 години ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_5 , на автомобілі марки ВАЗ 2104, який останній використовує, приїхали до пасовиська в с.Вікнина, Гайворонського району Кіровоградської області, де побачили корову породи "Українська чорно-ряба молочна", віком 7 років та двох телиць породи "Українська чорно-ряба молочна" віком 1 рік 6 місяців кожна, належних ОСОБА_8 . Обравши зазначену корову та телиць предметом злочинного посягання, ОСОБА_5 , за попередньою змовою, групою осіб, спільно з ОСОБА_4 , маючи намір на вчинення таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій і передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, узгоджено, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, одразу приступили до реалізації своїх протиправних дій, а саме витягнувши із землі три металеві кілки, до яких була прив`язана худоба та шляхом вільного доступу таємно викрали одну корову породи «Українська чорно-ряба молочна», віком 7 років, вартістю 20000 гривень і двох телиць породи «Українська чорно-ряба молочна» віком 1 рік 6 місяців вартістю 5000 гривень кожна, на загальну суму 30000 гривень.
Одержавши можливість вільно розпоряджатися викраденим чужим майном на власний розсуд, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 залишили місце вчинення злочину та перевели викрадену худобу до лісосмуги розташованої біля північно-східної межі поля №6 Вікнинської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, де телиць прив`язали до дерева у лісосмузі, маючи намір у подальшому їх забити, а корову забили та почали обробку туші для отримання можливості її транспортування, але в цей час були виявлені потерпілою ОСОБА_8 , а тому, сівши в автомобіль марки ВАЗ 21043, державний номерний знак НОМЕР_1 втекли з місця обробки туші, проте 19.09.2017 року о 23:00 годині, на ділянці автодороги Р71, розташованої на відстані 1 км від с.Хащувате Гайворонського району Кіровоградської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були затримані співробітниками Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 заподіяли потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 30000 гривень, що становить середньоринкову вартість викраденого майна згідно висновку товарознавчої експертизи від 20.09.2017 року.
Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав частково та пояснив, що приблизно 15.09.2017 року до нього приїхав син ОСОБА_11 та сказав, що бажає купити автомобіль у м.Києві. Вони домовились, що ОСОБА_11 поїде у м.Київ, а він у вівторок приїде в с.Ладижинку де вони зустрінуться.
Перед цим у ОСОБА_12 украли корову, і ОСОБА_5 вирішив також десь украсти корову.
19.09.2017 року вранці він на автомобілі ОСОБА_13 поїхав до ОСОБА_12 додому, який живе від нього на відстані біля 7 км. та таємно взяв сокиру, косу, ніж та фляги для води в які налив води і поїхав. Їхав він через м.Балта Одеської області, м.Гайворон, через с.Червоне і доїхавши до с.Вікнено Гайворонського району його зупинив невідомий йому чоловік та попросив підвезти до центру с.Вікнено. Приїхавши в село, біля 8 години ранку, вони зупинились біля магазину. Невідомий чоловік пішов у магазин та купив дві бутилки пива, а він хліб та ковбасу. Потім, проїхавши трохи далі, невідомий чоловік попросив зупинитись, розрахувавшись з ним пішов на ліво, а він поїхав направо
Приїхавши до пасовиська в с.Вікнино, Гайворонського району Кіровоградської області побачив корову та двоє телят збоку. Він відігнав автомобіль до лісосмуги та прийшов до корови. Вийняв кола після чого перевів корову до лісосмуги та прив"язав до дерева. В подальшому обухом сокири забив корову та почав розбирати, потім побачив, що прибігли телята, яких він прив`язав до дерева у лісосмузі не маючи наміру у подальшому їх забивати. Оскільки вже настав вечір він зрозумів, що сам не встигне розробити тушу корови та завантажи її до автомобіля, то вирішив поїхати в с.Ладижинка за ОСОБА_12 . Приїхавши на зупинку, зустрів ОСОБА_12 та сказав йому, що купив корову і забив її, але необхідно щоб останній допоміг загрузити тушу. ОСОБА_11 погодився. Про те, що корова крадена він ОСОБА_12 не повідомив. Коли приїхали на пасовисько уже було темно. ОСОБА_11 із собою привіз бутилку горілки випив 100 гр. та перекусив. Тільки розпочали розробляти тушу корову - побачили, що люди біжать із фонариками, тоді він сказав ОСОБА_12 що треба тікати, на що ОСОБА_11 запитав навіщо, він відповів, що потім розкаже. Вони сіли в автомобіль і почали втікати. Не доїжджаючи до с.Хащувате, їх зупинили працівники міліції. Йому одягли наручники та завезли у м.Гайворон, а його автомобіль залишився. Під час слідства його примушували підписувати документи, шляхом тиску, а саме, що змінять міру запобіжного заходу.
Крім того, повідомив, що документи на автомобіль, водійське посвідчення та страховка завжди знаходились у автомобілі в бардачку, який був закручений на шурупи і він не міг їх загубити на місці скоєння злочину.
Цивільний позов в частині матеріальної шкоди визнав частково в сумі 15 тис.грн. в частині моральної шкоди визнав в сумі 25 тис. грн.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 вину не визнав та пояснив, що він мав намір придбати автомобіль ВАЗ 2104. У нього є знайомий в м.Києві, із яким він разом працював на будівництві прибризно 3 роки тому. Він зателефонував цьому знайомому та запитав чи може він знайти по дешевій ціні автомобіль на, що останній повідомив що перетелефонує. В подальшому останній перетелефонував та сказав, що потрібно приїхати та подивитись автомобіль. 18.09.2017 року він із ст.Слободка сів на поїзд та поїхав до м.Київ. Приїхавши зустрівся із знайомим, після чого разом поїхали подивились автомобіль, однак він йому не сподобався. Перед цим вони домовились, що батько його зустріне в Ладижинці. Так воно і відбулось, батько його зустрів у вечірню пору, сонце було на заході. По дорозі батько йому повідомив, що купив корову та потрібно, щоб він допоміг погрузити. Приїхавши в с.Вікнено на поле біля туші сіли поїсти, це була темна пора доби, світив фонариком у телефоні. Тільки навпіл перерубали тушу корови, як він почув якісь голоса та нібито хтось іде. В цей час батько сказав що потрібно швидко тікати. На запитання чому, батько відповів, що повідомить потім. Про те, що корова крадена йому стало відомо в міліції. Ніякого обшуку в присутності нього та його батька не було. Також він повідомив, що документи на автомобіль знаходились в автомобілі у бардачку, який був закручений на шурупи.
Крім того, зазначив, що у нього був телефон, із якого можливо було встановити його невинуватість, однак його затримали, а де дівся телефон йому не відомо, про що він неодноразово пояснював слідчому.
Незважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_5 та невизнання вини ОСОБА_4 , їх вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:
-показами допитаної в ході судового провадження потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що 19.09.2017 року у вечірній час близько 19 години її чоловік пішов на пасовисько забирати належну їм худобу (корову та дві телиці), потім зателефонував, що худоби ніде немає, щоб вона ішла шукати. Не знайшовши свою худобу вона зателефонувала сусідам та знайомим, щоб останні допомогли у пошуках. Після чого зійшлися люди та розпочали пошук. Через деякий час за допомогою фонариків та мобільних телефонів на соняшниковому полі виявили тушу корови, яка була без голови та побачили, що двоє осіб сівши в автомобіль почали утікати. Потім люди розпочали наздоганяти цей автомобіль (ВАЗ 2104 темно-зеленого кольору), який прямував в напрямку с.Вікнино. Вона зателефонувала у поліцію та повідомила про злочин. Телята вони знайшли десь через годину у посадці, які були прив"язані до кущів.
-показами допитаного в ході судового провадження свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що 19.09.2017 року він із напарником ОСОБА_15 на тракторі працював на полі, коли пішов у гони ОСОБА_16 залишився. Потім ОСОБА_16 йому повідомив, що під"їжджав автомобіль ВАЗ 2104 темно-зеленого кольору в якому знаходилось два чоловіка. В подальшому йому зателофонувала ОСОБА_8 та сказала, що у неї пропала худоба, він їй сказав щоб шукали по слідах. Приблизно хвилин через 10-15 знову зателефонувала ОСОБА_17 та повідомила, що вони знайшли зарізану корову, а телята прив"язані. Він їй повідомив, що покидає роботу та під"їде до того місця. Тільки він приїхав додому - знову зателефонувала ОСОБА_17 та повідомила, що щойно проїхав автомобіль в сторону кладовища, він їй повідомив, що поїде назустріч даному авто. Разом із дружиною ( ОСОБА_18 ) та ОСОБА_16 вони сіли у авто та поїхали на виїзд із села, біля кладовища на виїзді із села він зупинився та побачив, що назустріч їде автомобіль, він намагався його зупинити, однак даний автомобіль по кущах проїхав в сторону с.Хащувате. Вони почали наздоганяти даний автомобіль, дружина при цьому запам"ятала номер авто та зателефонувала на 02 у поліцію. Доїхавши до с.Берестяги, зустріли фермера ОСОБА_19 , якого запитали чи проїжджав атомобіль (четвірка) на, що останній повідомив, що так. Він попросив, щоб на атомобілі ОСОБА_19 спробувати наздогнати вказаний автомобіль. Він пересів на авто ОСОБА_20 та поїхали в сторону с.Хащувате, однак, не наздогнавши вказаний автомобіль, повернулись. В подальшому зателефонували працівники поліції та повідомили, що їх спіймали. Увечері на місці злочину працівники поліції знайшли ніж та закуску. Наступного дня, в присутності жителів села та працівників поліції, під час огляду місця злочину він знайшов страховку та водійське посвідчення на ім"я ОСОБА_21 , які віддав працівникам поліції. Працівники поліції знайшли сокиру під тушою корови.
-показами допитаного в ході судового провадження свідка ОСОБА_22 , який підтвердив покази ОСОБА_14 .
- показами допитаного в ході судового провадження свідка ОСОБА_23 , яка пояснила, що 19.09.2017 року зателефонував її чоловік ( ОСОБА_14 ), який працював на полі, і сказав, що у ОСОБА_8 украли і зарізали корову. Вона попросила, щоб останній приїхав додому. Через деякий час її чоловік та ОСОБА_15 трактором приїхали додому і, пересівши у автомобіль, разом із нею поїхали наздоганяти автомобіль, про який їй повідомила ОСОБА_8 . На виїзді із села їм назустріч їхав автомобіль із увімкнутими фарами №82-46, в якому знаходилось дві особи, призупинившись, невідомі особи розпочали на данному авто втікати, не наздогнавши їх, ОСОБА_23 зателефонувала у поліцію та повідомила номер автомобіля. Потім їм зателефонували, що їх упіймали.
-показами допитаного в ході судового провадження свідка ОСОБА_24 , який пояснив, що дійсно 19.09.2017 року у вечірній час до нього зателефонував чоловік потерпілої ОСОБА_25 та запитав чи був він на пасовиську і чи бачив там його худобу, на що він відповів, що на пасовиську ще не був. Потім знову зателефонував ОСОБА_17 та повідомив що на пасовиську його коровів немає, а він сказав що мабуть вкрали корови. В той час на полі фермер убирав кукурудзу, він зателефонував водієві і запитав чи той не бачив нічого підозрілого, останній повідомив що автомобіль ВАЗ 2104, зеленого кольору курсує біля поля цілий день із самого ранку, де сиділо двоє чоловіків, за кермом був чоловік похилого віку а з боку сидів молодий. Він одразу зателефонував потерпілим та повідомим про це. Потім зателефонував до свого кума, сказав що потрібно допомогти. Під час пошуку худоби побачили сліди від цепка. Коли йшли по слідах то була темна пора доби. Коли підійшли ближче він відразу побачив автомобіль та крикнув. Чоловік похилого віку сів відразу за кермо, молодший збоку і швидко автомобіль поїхав. Він побачив, що лежить туша забитої корови. Вони почали тікати попід посадку соняшниками, а він відразу сів у свій автомобіль і почав наздоганяти, вони поїхали в сторону лісу а там була перерита дорога. Вони звернули вправо і поїхали по кукурудзі десь півтора кілометра. Потерпіла сказала, що вони виїхали на бурківку. Він відразу зателефонував до сільського голови та повідомив йому про це, одночасно попросив його викликати міліцію. Потім він поїхав в сторону с.Берестяги за ними, але їх далі не бачив так, як вони швидко їхали. Ще трохи поїздивши по сусідньому селі але їх так і не бачили, потім зателефонував сільський голова та повідомив, щоб ми припиняли пошуки, оскільки в ОСОБА_26 злочинців затримали. Після чого він відразу поїхав додому. Потім його викликали на місце події, приїхали працівники поліції, крім нього був свідок ОСОБА_27 та потерпіла ОСОБА_17 . Неподалік місця виявлення туші корови, ОСОБА_14 знайшов посвідчення водія, яке він особисто бачив. Підійшли на місце виявлення посвідчення водія працівники поліції, сфотографували їх та вилучили.
-показами допитаного в ході судового провадження свідка ОСОБА_27 , який пояснив, що 19.09.2017 року йому зателефонував ОСОБА_28 та повідомив, що пропала худоба. Він разом із ОСОБА_17 пішов на пошуки корови та телят. В лісосмузі побачили сліди від цепка. По слідах знайшли забиту корову та почули стук двох дверей автомобіля, а потім побачили як швидко від"їзджає автомобіль ВАЗ 2104. Вони із кумом намагались наздогнати даний автомобіль, однак не наздогнали та повернулись на поле, де була туша корови. Потім приїхали працівники міліції. Після цього вони знайшли ще двох телят прив"язаних у лісосмузі, які належать ОСОБА_17 .
-показами допитаного в ході судового провадження свідка ОСОБА_29 , яка пояснила, що вона працює продавцем магазину у с.Вікнино Гайворонського району. 19.03.2017 року біля 8 на початку 9 години вона приїхала на роботу. Навпроти магазину через дорогу стояв автомобіль темного кольору. Коли вона зайшла в магазин, також зайшли не місцеві люди, та щось купували, що конкретно не пам"ятає. Цих людей в присутності понятих вона впізнала по фотокартках під час впізнання, яке проводив слідчий та які на данний час знаходяться в залі судового засідання в якості обвинувачених.
Свідок ОСОБА_30 , пояснила, що автомобіль ВАЗ 21043, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував її батько ОСОБА_5 , належить їй, оскільки вона придбала даний автомобіль за власні кошти, однак документально не оформила. Дані пояснення в судовому засіданні підтримав свідок ОСОБА_31 , оскільки він був присутній під час купівлі вказаного автомобіля.
Крім того, вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджується дослідженими матеріалами кримінального провадження, а саме:
- протоколом огляду місця події із фотододатками від 19.09.2017 року обєктом якого являється відрізок автодороги Р71, який розташований на відстані 1 км. від с.Хащувате Гайворонського району Кіровоградської області в напрямку с.Мощенне Гайворонського району Кіровоградської області. Під час огляду виявлено, оглянуто та вилучено автомобіль марки ВАЗ 21043, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який розміщений в напрямку с.Хащувате.
Т.1 а.п.а.п.18-22
- протоколами огляду місця події із фотододатками від 23.09.2017 року місцем огляду яких являється ділянка поля №6 в с.Вікнено Гайворонського району Кіровоградської області.
Т.1 а.п.а.п.23-33
- протоколами пред"явлення особи для впізнання від 12.12.2017 року. Під час проведення яких свідок ОСОБА_29 впізнала осіб ( фотокартка №2 ОСОБА_5 ; фотокартка №4 ОСОБА_4 ), які 19.09.2017 року близько 08.00 годин купували продукти харчування та пиво в магазині №68, що розташований за адресою: Кіровоградська область Гайворонський район с.Вікнене вул.Центральна, 4, де вона працює продавцем.
Т.1 а.п.а.п.126-131
- протоколами пред"явлення особи для впізнання від 12.12.2017 року. Під час проведення яких свідок ОСОБА_32 впізнала осіб ( фотокартка №1 ОСОБА_5 ; фотокартка №3 ОСОБА_4 ), яких 19.09.2017 року близько 08.00 год. вона бачила біля магазину № НОМЕР_2 , що розташований за адресою: Кіровоградська область Гайворонський район с.Вікнене вул.Центральна, 4, де вона в той час купувала продукти харчування.
Т.1 а.п.а.п.133-138
- висновком експерта №565 із фотододатками від 23.10.2017 року з якого вбачається, що сліди пальця руки, які виявлені та вилучені 29.09.2017 року в ході огляду місця події ділянки північно-східної частини межі поля №6 Вікненської сільської ради, розмірами 21х18 мм. на фрагменті світлої дактилоплівки розмірами 47х46 мм. залишений середнім пальцем правої руки підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , слід пальця руки розмірами 17х22 мм. на фрагменті світлої дактилоплівки розмірами 32х34 мм. залишений великим пальцем правої руки підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та слід пальця руки розмірами 12х16 мм. на фрагменті світлої дактилоплівки розмірами 55х58 мм. залишений великим пальцем правої руки підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4
Т.1 а.п.а.п.178-202
- висновками експертів №646, 647,648 від 05.10.2017 року з яких вбачається, що:
1) речовина, відібрана при огляді місця події, а саме - на марлевому тампоні (об"єкт 1) та в шприці (об"єкт 2), являються кров"ю рогатої худоби.
2) на штанях, вилучених у ОСОБА_5 знайдено кров рогатої худоби (об"єкти 1,2).
3) на футболці (об"єкт1), на штанях (об"єкти 2,3), на кросівках (об"єкти 4,5), вилучених у ОСОБА_33 знайдено кров рогатої худоби.
Т.1 а.п.а.п.213,214,216,217,219,220
- протоколом огляду предмету із фотододатком від 07.11.2017 року, об"єктами огляду являються коробки №1 та №2. При відкритті коробки №1 всередині виявлено марлевий тампон з сухим зразком крові, вилученої з туші корови під час проведення ОМП 20.09.2017 року. При відкритті коробки №2 всередині виявлено медичний ін"єкційним шприц ємкістю 5 мл. з вологим зразком крові, вилученої з туші корови під час проведення ОМП 20.09.2017 року.
Т.1 а.п.а.п.224-226
- протоколом огляду предмету із фотододатком від 07.11.2017 року, об"єктами огляду являються коробки №1 та №2. При відкритті коробки №1 в середині виявлено футболку синього кольору з полосками білого та червоного кольорів, вилученої під час обшуку затриманого ОСОБА_5 20.09.2017 року. При відкритті коробки №2 в середині виявлено брюки сіро-зеленого кольору, вилучені під час обшуку затриманого ОСОБА_5 20.09.2017 року
Т.1 а.п.а.п.229,231
- протоколом огляду предмету із фотододатком від 07.11.207 року, об"єктами огляду являються коробки №1,№2,№3 При відкритті коробки №1 в середині виявлено кросівки темно-синього кольору, вилучені під час обшуку затриманого ОСОБА_4 20.09.2017 року. При відкритті коробки №2 в середині виявлено футболку блакитного кольору з написом "Arena Polo" , вилучені під час обшуку затриманого ОСОБА_4 20.09.2017 року. При відкритті коробки №3 в середині виявлено штани сірого кольору вилучені під час обшуку затриманого ОСОБА_4 20.09.2017 року
Т.1 а.п.а.п.234-236
- протоколом проведення слідчого експеременту від 14.12.2017 року за участю ОСОБА_5 , під час якого останній розповів та показав при яких обставинах він скоїв злочин
Т.2 а.п.а.п.83-85
Суд встановив, що відповідно до паспорту великої рогатої худоби ( а.п.47), потерпіла ОСОБА_8 являлась власницею корови кличка " ІНФОРМАЦІЯ_5 " порода Українська чорно-ряба молочна, відповідно до довідки а.п.48 в господарстві ОСОБА_8 станом на 01.09.2017 року рахувалось поголів"я ВРХ: корова -1 голова, телиці- 2 голови.
Приведені вище та досліджені судом докази є належними та допустимими, оскільки отримані органом досудового розслідування згідно з вимогами Кримінального процесуального законодавства України, та містять в собі фактичні дані, які вказують на місце, час, спосіб вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Аналізуючи добуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, суд приходить до висновку, що винність обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 доведена в повному обсязі.
Клопотання сторони захисту адвоката ОСОБА_7 про визнання показань свідка ОСОБА_29 , які суд поклав у доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 , недопустимими на підставі того, що в ході судового засідання свідок ОСОБА_29 вказала, що протокол впізнання складався по місцю її проживання, а при дослідженні у протоколі вказано м.Гайворон, суд вважає необґрунтованим, оскільки ці обставини не можуть потягти недопустимість.
Крім того, під час проведення судового слідства безпосередньо допитаний свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні з впевненістю чітко вказала на обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
Тому суд дійшов впевненого висновку, що не підлягає задоволенню клопотання адвоката ОСОБА_7 про перекваліфікацію дій ОСОБА_5 із ч. 2 ст.185 КК України на ч.1 ст.185 КК України.
Дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
В ході судового розгляду адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про визнання протоколів впізнання особи - підозрюваного ОСОБА_4 по його фото за участю ОСОБА_32 та ОСОБА_29 , недопустимими доказами ( ст.87 КПК України) на підставі того, що впізнання проведено по фото, а не за участі підозрюваного ОСОБА_4 , який на той час знаходився під арештом в ІТТ Благовіщенського ВП, що є порушенням ч.3 ст.233 КПК України, п.10 ч.3 ст.42 КПК України, ст.228 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Доказ має бути одержаний з дотриманням належної процедури, тобто згідно з вимогами закону щодо порядку проведення відповідної процесуальної дії та порядку фіксування її ходу й результатів. КПК України унормовує способи отримання доказів. У статті 223 КПК України сформульовані загальні вимоги щодо проведення слідчих (розшукових) дій.
В статті 228 КПК України законодавцем закріплений порядок проведення слідчим пред`явлення особи для впізнання. Відповідно до ч.6 ст.228 КПК України за необхідності впізнання може проводитись за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті.
У вказаних протоколах впізнання слідчий дотримався вимог ч.6 ст.228 КПК України.
До того ж, під час проведення судового слідства безпосередньо допитаний свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні з впевненістю чітко вказала, що вона працює продавцем магазину у с.Вікнино Гайворонського району. 19.03.2017 року біля 8 на початку 9 години вона приїхала на роботу. Навпроти магазину через дорогу стояв автомобіль темного кольору. Коли вона зайшла в магазин також зайшли не місцеві люди, та щось купували, що конкретно не пам"ятає. Цих людей в присутності понятих вона впізнала по фотокартках під час впізнання, яке проводив слідчий та які на данний час знаходяться в залі судового засідання в якості обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Виходячи із вищевказаного, суд дійшов висновку, що порушень норм кримінально-процесуального законодавства України при проведенні таких слідчих дій як пред`явлення особи для впізнання не встановлено, тому зазначені захисниками протоколи слідчих дій суд визнає допустимим доказом, а доводи захисників в цій частині суд розцінює як обраний спосіб захисту обвинувачених від пред`явленого обвинувачення.
Дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про вид і розмір покарання, суд враховує відповідно до ст.ст.50, 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України, вчинений ОСОБА_5 та ОСОБА_4 злочин відноситься до категорії тяжких.
Обставини, які помякшують та обтяжують покарання обвинувачених (ст.ст.66,67 КК України) судом не встановлено.
ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.
ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий 17.11.2016 року Кодимським районним судом Одеської області, за ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання, з призначенням іспитового строку, терміном 3 роки. Покарання не відбуте, судимість не погашена.
З урахуванням всіх обставин провадження, та беручи до уваги досудову доповідь, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, однак, приймаючи до уваги тяжкість та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого, який розкаявся у вчиненому, частково визнав вину, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з встановленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Дана міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення і перевиховання.
Позицію обвинуваченого ОСОБА_4 щодо невизнання вини суд розцінює як спосіб його захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинений умисний злочин.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, доведена.
З урахуванням наведеного, даних про особу ОСОБА_4 , який маючи не погашену судимість, позитивних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 був засуджений 17.11.2016 року Кодимським районним судом Одеської області, за ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання, з призначенням іспитового строку, терміном 3 роки. Покарання не відбуте, судимість не погашена, суд вважає за необхідне застосувати ст. 71 КК України, та частково приєднати не відбуте покарання.
Підстав для застосування до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 положень ст.ст. 69 КК України суд не вбачає.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування завданих злочином матеріальних збитків у розмірі 25000 тисяч грн. та моральної шкоди в сумі 50000 тис. грн., суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення з обвинувачених моральної шкоди, яка полягає у душевних переживаннях потерпілої, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через погіршення самопочуття на цьому ґрунті, визначений потерпілою у сумі 50000 тис. грн. підлягає задоволенню в повному обсязі, що відповідає характеру та обсягу страждань, яких зазнала потерпіла та засадам розумності, виваженості й справедливості.
Сума матеріальних збитків, визначена потерпілою в розмірі 25000 тис. грн., підлягає задоволенню також.
Питання щодо судових витрат вирішити в порядку ст.124 КПК України
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368 - 371, 373-375, 392, 394 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п"ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_4 визнати винним і призначити покарання по ч.2 ст.185 КК України у вигляді 5 (п"яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Кодимського районного суду Одеської області від 17.11.2016 року за яким ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненей від відбування покарання з випробувальним терміном три роки та остаточно визначити до відбуття ОСОБА_4 покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити до вступу вироку в законну силу.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання з 19.09.2017 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про стягнення моральної та матеріальної шкоди задовольнити у повному обсязі.
Стягнути солідарно із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_8 в рахунок компенсації матеріальних збитків 25000 (двадцять п"ять тисяч) гривень 00 копійок, в рахунок компенсації моральної шкоди 50000 (п"ятдесят тисяч) грн.
Стягнути солідарно із обвинувачених ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 1186 грн.44 коп. (одна тисяча сто вісімдесят шість грн.сорок чотири копійки).
Речові докази по справі:
- марлевий тампон з сухим зразком крові, медичний ін"єкційний шприц ємкістю 5 мл. з вологим зразком крові та первинні бірки, металеве лезо коси з плямами бурого кольору, ніж з пластиковою ручкою білого кольору, з плямами бурого кольору, пластиковий бідон білого кольору, ємкістю 30 л. з кришкою синього кольору, скляна банка ємкістю 0,5 л. три пластикові пляшки, ємкістю 5 л. кожна, одна з яких закрита пластиковою кришкою, жовтого кольору, одна пластикова пляшка ємкістю 1,5 л, дві пластикові кришки, жовтого кольору, одна з яких з плямами бурого кольору, автомобільний капроновий трос для буксирування, металеву сокиру зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров, дитячі штани рожевого кольору зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити;
- футболку синього кольору з полосками білого та червого кольору та брюки сіро-зеленого кольору; кросівки темно-синього кольору, футболку блакитного кольору з надписом "Arena Polo", штани сірого кольору, кепку чорного кольору, носки сірого кольору, мобільний телефон марки "Prestigio" чорного кольору, ІМЕІ № НОМЕР_3 , посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_5 ВАН НОМЕР_4 , видане РЕВ №11 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області та рекламну картку страхової компанії «АХА автокард плюс» - повернути власникам ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ;
- автомобіль марки ВАЗ моделі 21043, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2002 року випуску, номер шасі НОМЕР_5 - повернути власнику ОСОБА_34 ;
- дитячий реглан червоного кольору, два дитячих реглана рожевого кольору, дитячі штани рожевого кольору, дитячі штани блакитного кольору, дитяча майка зеленого кольору, дитячий бодік рожевого кольору, дитячий бодік білого кольору - повернути власникам;
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ульяновський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Згідно ч.6 ст.376 КПК України копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1