Справа № 626/1434/17
Провадження № 1-кп/626/218/2017
Красноградський районний суд Харківської області

16 листопада 2017 року
Красноградський районний суд Харківської області:
суддя: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурор: ОСОБА_3 ,
потерпілий: ОСОБА_4 ,
підсудний: ОСОБА_5 ,
яка обвинувачується у скоєнні злочину передбаченого ч. 1,2 ст.185 КК України,
На початку грудня 2016 року (точну дату та час розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де вона тимчасово проживала, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, по корисливим мотивам, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу із салону автомобіля ГАЗ 3302, держ. реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , таємно викрала належний останньому хрестик, виконаний із золота 583 проби, вагою 0,9 г., вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи за № 81 від 04.07.2017 року, становить 493,03 грн., після чого з викраденим майном зникла з місця події та розпорядилась ним на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на вищевказану суму.
Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна ( крадіжку ).
Встановлено, що на початку січня 2017 року (точну дату та час розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де вона тимчасово проживала, повторно, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, по корисливим мотивам, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу з приміщення гаражу таємно викрала належний ОСОБА_4 автомобільний зарядний пристрій виробництва СРСР, вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи за № 81 від 04.07.2017 року, становить 400,00 грн., після чого з викраденим майном зникла з місця події та розпорядилась ним на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на вищевказану суму.
Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна ( крадіжку ), вчинене повторно.
07 вересня 2017 року обвинувальний акт надійшов до суду.
05 вересня 2017 року в судовому засіданні між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.
Зі змісту вказаної угоди вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає свою вину у вказаному злочині.
Поряд з цим, згідно угоди обвинувачений та потерпіла дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1,2 ст.185 КК України та узгодили міру покарання останньому за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1(один) рік, за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки її невиконання, дата її укладення та підписи сторін.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_4 також цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений та потерпілий підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладені добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 органом досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1,2 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочинами середньої тяжкості.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам діючого КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Судом зазначається, що обвинувачена ОСОБА_5 позбавлена батьківських прав щодо своєї дитини.
Обвинувачена ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 погоджуються на призначення узгодженої ними міри та виду покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення від 05 вересня 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 і призначити останньому узгоджену сторонами міру покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази по справі - відсутні.
Судові витрати по справі - відсутні.
Цивільний позов, не заявлявся.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 469-475 КПК України, суд
Затвердити угоду про примирення від 05 вересня 2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 з однієї сторони та обвинуваченою ОСОБА_5 з іншої сторони.
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1,2 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1(один) рік, за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити ОСОБА_5 позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Застосувати до ОСОБА_5 ст. 75 КК України та призначити іспитовий строк 1 (один) рік, на підставі ст. 76 КК України покласти на неї обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя