Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 531/426/17
Номер провадження 1-кп/540/27/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2018 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження 0000226 від 07.04.2017 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка Машівського району Полтавської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, не депутата, працюючого охоронником Машівської ЦРЛ, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :

згідно обвинувального акта від 19 квітня 2017 року ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, наприкінці березня 2017 року, точна дана слідством не встановлена, перебуваючи в особистих справах в с. Тарасівка Карлівського району Полтавської області, помітив на території господарства гр. ОСОБА_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 металеві тиски та металеве ковадло, які належать потерпілому. Після чого ОСОБА_5 , користуючись тим, що господарів вдома не було та що його ніхто не бачить, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав вказані металеві тиски вартістю 672 грн. та металеве ковадло, вартістю 500 грн., які належать потерпілому ОСОБА_4 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1172 грн. В подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме металеве ковадло продав невстановленій особі, а металеві тиски залишив за місцем свого проживання з метою подальшого використання за призначенням в господарстві. Вказані металеві тиски працівниками поліції вилучені та повернуті власнику.

За таких обставин, дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

19.04.2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про примирення, за умовами якої, в зв`язку з тим, що потерпілому ОСОБА_4 завдана матеріальна шкода і при цьому не відшкодована в повному обсязі, то підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язався відшкодувати грошові кошти в розмірі 500 грн до 01.05.2017 року. Потерпілий ОСОБА_4 претензій до підозрюваного ОСОБА_5 немає. Підозрюваний зобов`язується негайно, після затвердження угоди судом, принести офіційні вибачення потерпілому ОСОБА_4 за скоєні неправомірні дій. Сторони узгодили призначення наступного покарання для ОСОБА_5 , який підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), скоїв кримінальне правопорушення предбачене ч. 1 ст.185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання не вбачається.

За таких обставин, у відповідності до ст. 65 КК України, сторони узгодили йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Також сторони зазначили, що обізнані про правові наслідки укладення та затвердження угоди визначені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, що визначені ст. 476 КПК України, що відобразили в угоді та засвідчили своїми підписами.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачується класифікується, як середньої тяжкості.

При цьому судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.1 КПК України, характер обвинувачення, інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди та погоджується на призначення узгодженого покарання.

В судовому засіданні обвинувачений зазначив, що фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності та він повністю визнає винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і просить суд затвердити угоду, пояснивши, що має можливість сплатити штраф та погоджується на застосування амністії, надав суду розписку потерпілого про отримання ним коштів на виконання угоди (а.с.66).

Потерпілий угоду підтримує та просить її затвердити, при цьому підтвердив сплату обвинуваченим на виконання угоди 500 грн.

Прокурор вважає, що угода відповідає вимогам закону та може бути затверджена судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом установлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права і свободи сторін.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 і призначення узгодженого покарання.

В той час, обвинувачений надав заяву (а.с.64а) в якій просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має на утриманні малолітню дитину, яка підтримана потерпілим та прокурором.

Так, відповідно до п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: яких на день набрання чинності цим Законом не позбавлено батьківських прав та мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Як убачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17 листопада 2016 року, ОСОБА_5 являється батьком малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.81).

За повідомленням Шевченківського районного у місіті Полтава відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 15.30-04-31 від 10.01.2018, відомості про позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_5 , відносно дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні (а.с.65).

Таким чином, вказані обставини свідчать, що обвинувачений ОСОБА_5 підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» та підлягає звільненню від призначеного покарання на підставі п.в ст.1 вищезазначеного Закону.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази у справі: металеві тиски, що передані на зберігання ОСОБА_4 (а.с.82-84) слід залишити останньому, як власнику.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 370, 371, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

затвердити угоду про примирення укладену 19.04.2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень на підставі п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Речові докази у справі: металеві тиски - залишити ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1