Справа № 386/921/17
Провадження № 1-кп/386/133/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2017 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000360 за обвинуваченням:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Журавлинка Голованівського району Кіровоградської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого на ОСОБА_6 , маючого повнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , утриманців не маючого, не інваліда, не військовозобов`язаного в мирний час, пільг не маючого, не депутата, раніше не судимого, не ветерана війни чи учасника бойових дій, не учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та не потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за таких обставин.

02 вересня 2017 року ОСОБА_5 перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де близько 20 години 20 хвилин в нього виник єдиний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення качанів кукурудзи з поля в с. Журавлинка Голованівського району Кіровоградської області, що розташоване поблизу території його домоволодіння та належить Агрофірмі «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю. З метою реалізації вказаного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом та цілеспрямовано з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу пройшов на поле № НОМЕР_1 , що розташоване в с. Журавлинка Голованівського району Кіровоградської області та на якому росла кукурудза, відокремив качани кукурудзи від стебел та склав їх на купу, таким чином намагався викрасти та обернути на свою користь 56 кг. качанів кукурудзи, що в перерахунку на зерно кукурудзи становить 47,6 кілограмів, вартість за 1 кілограм якого, відповідно до висновку експерта від 05.09.2017 року, становить 4 грн. 40 коп., на загальну суму 209 грн. 44 коп. В подальшому, близько 20 години 30 хвилин 02.09.2017 року ОСОБА_5 , помістив частину качанів кукурудзи з купи до свого одного мішка та мав намір занести вказаний мішок до свого помешкання, взяти інший мішок з яким повернутись на місце злочину та перенести іншу частину викрадених ним качанів кукурудзи, таким чином виконати дії, які він вважав за необхідні для доведення злочинного умислу до кінця, однак свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки на місці вчинення кримінального правопорушення був викритий охоронцями Агрофірми «Хлібороб» у формі ТОВ.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), про що складено обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.
13 вересня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Відповідно до умов вищезазначеної угоди, сторони угоди у кримінальному провадженні №0000360 у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється. Зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, зокрема те, що обвинувачений під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного злочину і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні; обвинувачений матеріальну шкоду потерпілій юридичній особі не заподіяв; представник потерпілої юридичної особи від висунення вимог та претензій матеріального характеру до обвинуваченого у рамках даного кримінального провадження відмовився. При цьому, обвинувачений та представник потерпілої юридичної особи між собою узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Крім цього, у даній угоді зазначені роз`яснені представнику потерпілої юридичної особи та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання, що в разі невиконання угоди представник потерпілої юридичної особи має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а умисне невиконання умов угоди, буде підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої Законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить усі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений та представник потерпілої юридичної особи наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України їм роз`яснені та зрозумілі, крім того, обвинувачений зазначив, що повністю визнає вину у кримінальному правопорушенні, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, щиро кається у скоєному.
Прокурор в судовому засіданні вважала за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права та наслідки укладення та затвердження відповідної угоди з представником потерпілої юридичної особи передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 та ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Представник потерпілої юридичної особи також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди та узгоджена між сторонами міра покарання відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_5 вчинив злочин вперше, злочин не довів до кінця; особу винного ОСОБА_5 , який характеризується позитивно, його вік та стан здоров`я, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; обставину, яка пом`якшує покарання, до якої відносить щире каяття; відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому узгоджена між обвинуваченим та представником потерпілої юридичної особи міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Обвинувачений погоджується на призначення узгоджених між ним та представником потерпілої юридичної особи виду та міри покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілої юридичної особи та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати по справі відповідно до обвинувального акту відсутні.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого відсутні і такі заходи згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувались.
Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а саме: качани кукурудзи загальною вагою 56 кілограмів, які знаходиться на зберіганні у представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 , необхідно передати потерпілому АФ «Хлібороб» у формі ТОВ як власнику; один поліетиленовий мішок, який знаходиться на зберіганні у представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 , необхідно знищити, як такий, що не являє собою цінності і не може бути використаний (а.с. 27-28, 42 т.1).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 469, 475 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення, укладену 13 вересня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000360 зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 05 вересня 2017 року.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази:
качани кукурудзи загальною вагою 56 кілограмів, які знаходиться на зберіганні у представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 - передати потерпілому АФ «Хлібороб» у формі ТОВ як власнику;
один поліетиленовий мішок, який знаходиться на зберіганні у представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 - знищити, як такий, що не являє собою цінності і не може бути використаний.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.
Суддя: ОСОБА_1