Справа № 643/2120/17
Номер провадження 1-кп/643/212/18
УХВАЛА

31.01.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , та захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Харкова, з вищою освітою , раніше не судимого , не одруженого , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України,
Під час підготовчого судового засідання прокурор вважала за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду.
Захисник - адвокат ОСОБА_5 просив повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України . А саме : він складений за межами максімальних строків досудового розслідування , обвинувачення є неконкретним, а тому не зрозумілим, відсутне посилання на розмір судових витрат, обвинувальний акт не підписаний особою , що його склала.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, приходить до наступного висновку.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Відповідно до тексту обвинувального акту, протягом листопада-грудня 2014 року та березня 2015 року були списані основні засоби залишковою балансовою вартістю 11 084 546,82 грн., на які не були нараховані та сплачені до бюджету податкові зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 2 216 909,40 грн. і які на думку сторони обвинувачення не були відображені обвинуваченим в деклараціях на додану вартість за відповідні періоди.
Крім того , у обвинувальному акті сторона обвинувачення вказує на порушення ОСОБА_4 вимог п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, а саме умисне не включення до складу податкових зобов`язань з податку на додану вартість суми по господарським операціям з ТОВ «Реметалл» та ТОВ «УКР MET-ПІВНІЧ» за січень 2015 року на суму 29 946 грн., за лютий 2015 року на суму 28 911 грн., та за березень 2015 року на суму 2 391,99 грн., тим самим умисно ухилився від сплати податку на додану вартість на загальну суму 61 248,49 грн.
Загальна сума ухилення від сплати податків 2 278 157,40 грн.
Дослідив обвинувальний акт , суд вважає , що при кваліфікації злочинів з матеріальним складом, розміри неоподаткованого мінімуму доходів громадян та соціальної пільги слід застосовувати у відповідності до діючого законодавства з урахуванням часу скоєння злочину.
Кримінальна відповідальність за злочин передбачений ст.212 КК України, а саме частини 1, настає при умовах не сплати податку - фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах.
Кваліфікувати всі дії ОСОБА_4 одним умислом як триваючий злочин не можливо, оскільки дії цієї особи розділені предметом та часом вчинення.
Згідно обвинувального акту (сторінка №2) протягом вказаного періоду, відповідно до актів списання та даних бухгалтерського обліку, ліквідаційна комісія здійснила списання основних засобів, на які не були нараховані та сплачені до бюджету податкові зобов`язання з податкк на додану вартість в сумі 2 216 909,40 грн.
Стороні захисту, у тому числі обвинуваченому ОСОБА_4 не зрозуміло що саме входило , за думкою сторони обвинувачення, до основних засобів ПАТ «Автрамат», які були списані у період з жовтня по грудень 2014 року та березень 2015 року. В чому саме полягає злочин, що це за операції.
Суд погоджується з вимогами захисту що до того , що у обвинувальному акті не визначено, що саме Голова ліквідаційної комісії ОСОБА_4 списав з основних засобів ПАТ «Автрамат» у період з жовтня по грудень 2014 року та березень 2015 року.
Неконкретність обвинувачення порушує права обвинуваченого на захист, т.я. захищатися від неконкретного обвинувачення неможливо, з урахуванням ст. 42 КПК України, яка передбачає, що обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.
Недопустимим є використання при формулюванні обвинувачення загальних фраз.
У направленому до суду обвинувальному акті відсутній також розмір витрат на залучення експерта ( п.8 ст.291 КПК України ).
Що до зауважень адвоката про те що , обвинувальний акт не підписаний особою , що його склала, не має посилання на місце складання, має не передбачену ст.291 КПК України інформацію , суд вважає їх безпідставними , а нібито порушення строків досудового розслідування не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Враховуючи викладене, вважаю необхідним обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 повернути прокурору.
Керуючись п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, суд -
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя