ЄУН 174/658/17
н/п 1-кп/174/86/2017
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
17 листопада 2017 року м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого- судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря- ОСОБА_2 ,
прокурора- ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого- ОСОБА_5 ,
захисника- ОСОБА_6 ,
представника служби в справах дітей Вільногірського виконкому- ОСОБА_7 ,
представника сектору ювенальної превенції Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області- ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Вільногірську Дніпропетровської області, громадянина України, освіта базова середня, не одруженого, дітей не має, не працює, який зареєстрований та мешкає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Неповнолітній ОСОБА_9 , 22.07.2016 року, близько 12.00 год., разом із раніше йому знайомим неповнолітнім ОСОБА_10 , знаходились на залізничному вокзалі м.Вільногірська Дніпропетровської області, розташованого по вул. Привокзальній, 8, де ОСОБА_9 побачив раніше незнайомого чоловіка похилого віку ОСОБА_11 , в результаті чого у нього виник злочинний умисел на скоєння крадіжки чужого майна, а саме грошових коштів, які знаходяться на карточці ПАТ Комерційний банк «Приват Банк» та належать потерпілому ОСОБА_4 , сину ОСОБА_11 , шляхом використання мобільної картки «Київстар» № НОМЕР_1 , яка належить останньому.
22.07.2016 року, близько 12.05 год., ОСОБА_9 , знаходячись за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, попрохав ОСОБА_10 взяти начебто для здійснення телефонного дзвінка мобільний телефон ОСОБА_11 , та в той час, коли він відверне увагу останнього, витягти з нього картку мобільного оператору «Київстар» № НОМЕР_1 та, не повідомляючи про свої злочинні наміри ОСОБА_10 , використати її з метою викрадення грошових коштів з карточки ПАТ Комерційний банк «Приват Банк», належної потерпілому ОСОБА_4 .
В свою чергу ОСОБА_10 , який не усвідомлював злочинних намірів ОСОБА_9 , виконав його прохання, взяв у ОСОБА_11 начебто для здійснення телефонного дзвінка мобільний телефон останнього, звідки витяг картку мобільного оператору «Київстар» № НОМЕР_1 та передав її ОСОБА_9 .
Після цього ОСОБА_9 , продовжуючи свій злочинний умисел, використовуючи картку мобільного оператору «Київстар» № НОМЕР_1 , за допомогою служби підтримки клієнтів ПАТ Комерційний банк «Приват Банк» та за допомогою Інтернет програми «Приват 24», перевів грошові кошти з картки № НОМЕР_2 (на даний час у зв`язку з закінченням терміну дії № НОМЕР_3 ), яка належить ОСОБА_4 , на картку ПАТ Комерційний банк «Приват Банк» № НОМЕР_4 , яка належить раніше знайомій ОСОБА_9 - ОСОБА_12 , використовуючи меню (отримувач ОСОБА_12 ), наступними транзакціями: 210,08 грн. 22.07.2016 р. о 15.20 год.; 210,08 грн. 22.07.2016 р. о 15.29 год.; 210,08 грн. 22.07.2016 р. о 15.37 год.; 210,08 грн. 22.07.2016 р. о 15.43 год.; 5853,27 грн. 22.07.2016 р. о 21.48 год., комісія - 257,45 грн., на загальну суму всього 6693,59 грн.
Таким чином, ОСОБА_9 , діючи, умисно, таємно, із корисливих мотивів, використовуючи високі інформаційні технології і телекомунікаційні мережі, викрав з вищевказаної банківської картки ПАТ Комерційний банк «Приват Банк» грошові кошти в розмірі 6693,59 грн., після чого з викраденими грошовими коштами з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину визнав повністю і показав, що 22.07.2016 р. разом із своїм знайомим ОСОБА_10 знаходилися на залізничному вокзалі, де побачив незнайомого чоловіка та вирішив заволодіти належними йому грошовими коштами. Не повідомляючи про свої наміри, попросив ОСОБА_10 , щоб він попросив у цього чоловіка мобільний телефон та витяг з нього сім-карту. ОСОБА_10 виконав його прохання, після чого за допомогою цієї картки та інтернет-програми Приват-24 на протязі дня зняв з картки невідомого чоловіка грошові кошти, які перевів на картку своєї знайомої ОСОБА_13 та зняв їх у банкоматі. ОСОБА_14 також не казав, що ці гроші ним викрадені. Гроші витратив на власні потреби. На даний час проживає з матір`ю та малолітнім братом, з рідним батьком не спілкується, з вітчимом підтримує нормальні стосунки. Не вчиться, бо з училища його відрахували за прогули, але має намір працевлаштуватися та відшкодувати потерпілому завдані ним матеріальні збитки. У вчиненому щиро кається.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується показами потерпілого, письмовими доказами по справі.
Так, потерпілий ОСОБА_4 показав, що він має зарплатну і кредитну картки ПриватБанку, які прив`язані до телефону його батька - ОСОБА_11 , на якому встановлено 2 сім-карти- Лайф і Київстар. В липні 2016 року телефонував батьку на карту Київстар, але телефон не відповідав. 08 серпня 2016 р. хотів зняти з своєї кредитної карти грошові кошти, але на рахунку грошей не було. В понеділок пішов до банку, де йому повідомили, що гроші з його карти в розмірі 6693,59 грн. зняті. Пішов до батька та виявилося, що сім-карта Київстар в телефоні відсутня. Батько розповів, що наприкінці липня 2016 року він знаходився на вокзалі в м. Вільногірськ, до нього підійшов молодий хлопець та попросив дати телефон для здійснення телефонного дзвінка. Телефон він хлопцю дав, той відійшов в сторону та через деякий час телефон повернув, наявність карти батько не перевірив. Зрозумів, що кошти з карти в нього викрали та звернувся до поліції. Гроші не повернуті.
Відповідно до виписки по карті ПАТ Комерційний банк «Приват Банк» від 10.08.2016 року /а.с.15 т.1/, 22.07.2016 року, з картки № НОМЕР_3 ПАТ Комерційний банк «Приват Банк», яка належить ОСОБА_4 , на картку ПАТ Комерційний банк «Приват Банк» № НОМЕР_5 через ІVR-меню та через Приват24 здійснено операції транзакції, одержувач грошових коштів ОСОБА_12 на загальну суму 6 693,59 грн., з урахуванням суми комісій за переводи, яка склала 257,45 грн. /а.с.15 т.1/
Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 23.03.2017 року /а.с. 40-49 т.1/, вилучено копію паспорта на ім`я ОСОБА_12 , виписка руху по банківському рахунку НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_12 , згідно якої 22.07.2016 р. з картки, належної ОСОБА_4 на картку ОСОБА_12 переведено за допомогою ІVR-меню грошові кошти в загальному розмірі 6 693,59 грн.
Згідно протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання від 07.08.2017 року /а.с.60 т.1/, свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_10 як особу, яка у липні 2016 р. на вокзалі в м. Вільногірськ попросила мобільний телефон подзвонити та заволоділа сім-карткою.
Згідно протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання від 07.08.2017 року /а.с.61 т.1/, свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_9 як особу, яка знаходилася разом з ОСОБА_10 , коли він розмовляв по належному йому телефону на вокзалі в м. Вільногірськ в липні 2016 року.
Оцінюючи зібрані на досудовому слідстві та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає їх належними та допустимими по справі, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку, відносяться до предмета доказування по справі та взаємно доповнюють одне одного.
Таким чином, факт вчинення злочину ОСОБА_9 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані по ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, обставини, які пом`якшують його покарання, особу ОСОБА_9 .
Так, ОСОБА_9 вчинив злочин середньої тяжкості.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, при судовому розгляді справи, в межах обвинувачення, не встановлено.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття, вчинення злочину у неповнолітньому віці.
За місцем проживання ОСОБА_9 характеризується посередньо, не працює і не навчається, має добрий стан здоров`я, рівень розвитку відповідає віку, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, виховується у неповній сім`ї, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на час винесення вироку досяг повноліття.
Згідно звіту у кримінальному провадженні щодо неповнолітнього, складеного начальником ССД УСССДМ ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_7 , який підтриманий нею в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_9 хронічних захворювань не має, до категорії людей з обмеженими можливостями не відноситься, проживає з матір`ю та молодшим братом, вихованням займається мати, батько до своїх обов`язків ставиться формально, дохід сім`ї невеликий, не працює і не навчається, з навчального закладу відрахований через систематичні пропуски занять, має багато друзів, серед яких є як особи з соціальною поведінкою, так і особи, схильні до асоціальних проявів поведінки, розуміє серйозність скоєного, шкодує про свій вчинок, готовий нести відповідальність. Вважає доцільним призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.
Представник сектору ювенальної превенції Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_9 на обліку у відділі не перебуває, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, вважає доцільним призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Згідно досудової доповіді, складеної Верхньодніпровським МРВ ПС МРУ ВКПП МЮ відносно обвинуваченого, виправлення ОСОБА_9 можливо без обмеження та позбавлення волі, ОСОБА_9 має середній ризик вчинення повторного правопорушення, оскільки у нього відсутня постійна робота, професійна освіта, родина знаходиться у скрутному матеріальному становищі, відсутні стабільні позитивні відносини з батьком та конструктивні плани, спрямовані на зміну способу життя. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання по амністії на підставі п. «а» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 р.», мотивуючи тим, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості у неповнолітньому віці, вчиненому до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 р.» .
Обвинувачений ОСОБА_9 та його законний представник ОСОБА_5 також просять застосувати відносно обвинуваченого амністію, наслідки застосування амністії їм роз`яснено.
Відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно з ч.2 ст.86 КК України, законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Згідно з ст.3 вказаного Закону, установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до пункту «а» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.
Згідно ст.13 вказаного Закону, його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Таким чином, врахувавши обставини справи та особу обвинуваченого, дані вищевказаного звіту у кримінальному провадженні щодо неповнолітнього, досудової доповіді органу пробації, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_9 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Застосування до обвинуваченого менш суворих видів покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.185 КК України, суд вважає недоцільним, оскільки ОСОБА_9 не має постійного місця роботи та сталого доходу, завдану злочином матеріальну шкоду не відшкодував і не вживав до цього будь-яких заходів, тому застосування до нього зазначених видів покарань буде недостатнім для досягнення вищевказаної мети покарання.
Разом з тим, оскільки обвинувачений вчинив умисний злочин середньої тяжкості у неповнолітньому віці до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 р.», обставини, передбачені ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до обвинуваченого відсутні, наслідки застосування амністії обвинуваченому та його законному представнику роз`яснено, то ОСОБА_9 слід звільнити від відбування призначеного покарання на підставі акту амністії.
На підставі ст. ст.. 85, 86 , 102,103 КК України, п. «а» ч.1 ст.1, ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст.1,4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та керуючись ст.ст. 368, 371, 373, 374,485 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі п.«а» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання по амністії.
На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1