Справа № 405/2075/17
УХВАЛА
16 лютого 2018 року колегія суддів Ленінського районного суду м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

адвоката : ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002457 від 02.03.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено термін перебування під вартою на шістдесят днів до 24 лютого 2018 року.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, оскільки такий термін спливає 24.02.2018року.

Прокурор зазначила про необхідність продовження терміну тримання обвинуваченого під вартою, оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий, що вказує на схильність до вчинення злочинів та є ризиком вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім цього прокурор зазначила, що ОСОБА_7 вчинив злочин проти життя і здоров`я людини. Просила врахувати ці обставини та продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

Адвокат та обвинувачений не заперечили проти доводів прокурора.

Заслухавши доводи прокурора, враховуючи позицію адвоката та обвинуваченого, колегія суддів прийшла до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути позбавлений свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Вирішуючи питання щодо продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів виходить не лише з вимог чинного кримінально-процесуального законодавства України, а й правових позицій Європейського суду з прав людини. Згідно рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України»,

зазначено, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Крім цього, при вирішенні даного питання, судом враховано, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»). Також судом враховано обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого та існування ризиків кримінального провадження.

Разом з цим, судом взято до уваги та враховано вік обвинуваченого, стан здоров`я, майновий стан. Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчинив злочин із застосуванням насильства до потерпілого, неодноразово судимий. Вказані обставини свідчатьпро схильність ОСОБА_7 до вчинення злочинів та може бути ризиком вчинення іншого кримінального правопорушення та ризиком переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене. Судом взято до уваги та враховано ту обставину, що обвинувачений до затримання не займався суспільно-корисною працею, не мав постійного джерела доходу, що є свідченням про відсутність міцних сталих зв`язків.

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 знаходячись на волі, може перешкоджати встановленню істини по справі, переховуватися від суду і вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 16 квітня 2018 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 331 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів до 16 квітня 2018року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Кропивницька установа виконання покарань» (№14).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3