Справа № 308/3490/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, -
В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_5 до слідчого судді з вищевказаною скаргою, в якій просить постанову старшого слідчого Прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження.

Скарга мотивована тим, що Прокуратурою Закарпатської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001647 від 03.12.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України.

31.03.2017 року старшим слідчим слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Закарпатської області молодшим радником юстиції ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001647 від 03.12.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України (далі Постанова) на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням у діянні відсутності складу кримінального правопорушення.

Заявник вважає зазначену Постанову такою, що винесена на підставі неповно та не всебічно досліджених обставин кримінального провадження, а відтак встановлений ним висновок про закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України вважає передчасним. Після скасування Апеляційним судом Закарпатської області попередньої постанови про закриття кримінального провадження № 0001647 від 03.12.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України, - слідчим не вжито заходів щодо усунення неповноти досудового розслідування, не проведено необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі. На підставі наведеного, вважає винесену постанову невмотивованою, передчасною і незаконною.

У судовому засіданні заявник підтримав подану скаргу з мотивів, викладених у ній, просив таку задовольнити у повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні просив залишити скаргу без задоволення, оскільки постанова старшого слідчого слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 від 31.03.2017 року про закриття кримінального провадження винесена на підставі всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а тому є законною.

Після оголошення перерви не з`явився, його неявка відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника, прокурора, дослідивши матеріали поданої скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Процесуальна можливість оскарження рішень слідчого та прокурора про закриття кримінального провадження регламентована пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 303 КПК України, при цьому суб`єктами оскарження відповідного рішення слідчого є заявник, потерпілий, його представник, законний представник, а прокурора заявник, потерпілий, його представник, законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник.

Як встановлено слідчим суддею, Прокуратурою Закарпатської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001647 від 03.12.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України.

31.03.2015 року старшим слідчим слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Закарпатської області молодшим радником юстиції ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001647 від 03.12.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю у діях слідчого ознак вказаних кримінальних правопорушень.

21.05.2015 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі №308/3913/15-к за наслідками розгляду скарги адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ Прокуратури Закарпатської області від 31.03.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 03.12.2014 року за № 0001647 відмовлено у її задоволенні.

19.06.2015 року ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.05.2015 року скасовано. Скаргу захисника задоволено частково. Постанову старшого слідчого слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 від 31.03.2015 року в частині закриття кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України скасовано. В решті, постанову старшого слідчого слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 від 31.03.2015 року залишено без змін.

Зі змісту вищезазначеної ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 19.06.2015 року випливає, що постанова слідчого та ухвала слідчого судді містять посилання на досліджені докази, що беззаперечно підтверджують факт підробки офіційного документу: протоколу про роз`яснення прав підозрюваному, обвинуваченому при призначенні та проведенні балістичної експертизи від 19.08.1998 року. Так, згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи підпис від імені ОСОБА_5 у протоколі про роз`яснення прав підозрюваному, розміщений на аркуші 252 у другому томі кримінальної справи виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою. При цьому, слідчий на підставі ч.2 ст. 11 КК України вказав про малозначність такого діяння, хоча своїх висновків не вмотивував, та не зазначив на підставі чого прийшов до висновку про малозначність діяння, що полягало у підробленні офіційного документа службовою особою, що виконує функції держави спрямовані на захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, вчиненого у рамках кримінальної справи та розслідуванні тяжкого злочину. Такі висновки відсутні і в ухвалі слідчого судді. Жодних суджень з цих питань у судовому рішенні не наведено, а висновок слідчого судді про те, що кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України є діяння, якщо вони спричинили тяжкі наслідки не ґрунтуються на нормах Кримінального Закону. Одночасно, колегія суддів погоджується з висновками слідчого та слідчого судді про відсутність у діяннях осіб ознак складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України. Так, розслідуванням кримінального провадження встановлено, що за результатами проведення балістичної експертизи обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно вимог ст. 202 КПК України (1960 року) пред`явлено матеріали криміналістичної експертизи , проведеної на підставі постанови від 19.08.1998 року , обвинуваченому роз`яснено його права. Згідно протоколу пред`явлення матеріалів експертизи від 31.08.1998 року у ОСОБА_5 відсутні заяви та клопотання з питань проведеної експертизи та висновку експерта. У подальшому, ОСОБА_5 неодноразово ознайомлювався з матеріалами кримінальної справи , в тому числі за участі захисника. Таким чином , слідчий та слідчий суддя прийшли до обґрунтованого висновку , що права обвинуваченого ОСОБА_5 при проведенні балістичної експертизи в межах розслідуваної кримінальної справи було дотримано, забезпечено можливість висловити зауваження щодо результатів експертизи , заявити клопотання , тощо. Вироком Закарпатського обласного суду від 18.08.1999 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п.п. г, ж ст. 93, ст. 94 та ч.3 ст. 222 КК України. Ухвалою судової колегії у кримінальних справах Верховного суду України від 07.12.1999 року касаційні скарги засудженого ОСОБА_5 та його захисника задоволено частково та виключено з вироку кваліфікуючі ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст. 222 КК України.

30.11.2015 року старшим слідчим слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Закарпатської області радником юстиції ОСОБА_8 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001647 від 03.12.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням в діянні відсутності складу кримінального правопорушення.

24.01.2017 року ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.11.2016 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ Прокуратури Закарпатської області радником юстиції ОСОБА_8 від 30.11.2015 про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР № 0001647 від 03.12.2014 року за ознаками ч. 2 ст. 366 КК України скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою постанову старшого слідчого СВ Прокуратури Закарпатської області радником юстиції ОСОБА_8 від 30.11.2015 про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР № 0001647 від 03.12.2014 року за ознаками ч. 2 ст. 366 КК України скасовано.
Зі змісту вищезазначеної ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 24.01.2017 року випливає, що у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення та у скарзі до суду, ОСОБА_9 вказував на конкретну особу, яка приймала процесуальне рішення про призначення балістичної експертизи, постановляла процесуальні рішення, пов`язані з нею. Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що вказана особа була допитана. Висновком почеркознавчої експертизи встановлено, що підписи у протоколі про роз`яснення прав підозрюваному, обвинуваченому при призначенні та проведенні балістичної експертизи від 19 серпня 1998 року у кримінальній справі № 6102098 виконаний не гр. ОСОБА_5 , а іншою особою. Відомостей про те, чи встановлена особа, які підписувалась від імені Мисяка, у матеріалах кримінального провадження немає, як і немає відомостей чи вживались заходи для встановлення цієї особи. Таким чином, суб`єкт кримінального правопорушення встановлений не був. Крім того, слідчий суддя не перевірив чи були виконані вказівки апеляційного суду, викладені в ухвалі від 19.06.2015, якою постанова слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 від 31.03.2015 в частині закриття кримінального провадження, порушеного за ознаками ч.2 ст. 366 КК України, була скасована. Убачається, що жодних дій, окрім допиту в якості свідка ОСОБА_5 , слідчим проведено не було. Тому апеляційний суд не може вважати, що органом досудового розслідування в повній мірі виконано положення ч.2 ст. 9, ст. 84, ст.91 КПК України.

31.03.2017 року старшим слідчим слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Закарпатської області молодшим радником юстиції ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001647 від 03.12.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України (далі Постанова) на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням у діянні відсутності складу кримінального правопорушення.

Положення ч. 2 ст. 9 КПК України встановлюють, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Таким чином, правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Окрім того, слідчим суддею при розгляді скарг зазначеної категорії перевіряється чи відреаговано органом досудового розслідування на попередньо постановлені ухвали слідчих суддів, якими у відповідному провадженні вже скасовувалися постанови про закриття кримінального провадження.

Як випливає зі змісту оскаржуваної постанови, її прийняття слідчим мотивоване, зокрема, тим, що: «Діяння щодо підробки підпису ОСОБА_5 на вказаному протоколі, хоча формально і містить ознаки складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, але через малозначність, відповідно до ч. 2 ст. 11 КК України, не заподіяло істотної шкоди ОСОБА_5 та у зв`язку з вимогами зазначеної статті не є злочином». Постанова винесена на підставі аналізу показань свідка ОСОБА_5 та огляду матеріалів кримінальної справи № 6102098 за звинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених п.п. г, ж ст. 93 та ч.3 ст. 222 КК України

Слідчим суддею також встановлено, що в ході досудового розслідування слідчим слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Закарпатської області молодшим радником юстиції ОСОБА_6 не відреаговано на попередньо постановлені ухвали якими у відповідному провадженні вже скасовувалися постанови про закриття кримінального провадження.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності та повноти дослідження всіх обставин, а також недостатньої вмотивованості прийнятого рішення. Все це в сукупності дає підстави вважати рішення про закриття кримінального провадження старшого слідчого Прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 від 31.03.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001647 від 03.12.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України - підлягає скасуванню.

Після скасування рішення слідчого про закриття кримінального провадження досудове розслідування підлягає відновленню.

На підставі та керуючись ст. ст. 40, 303, 306-307, 309-310, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження задовольнити.
Постанову старшого слідчого Прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 від 31.03.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001647 від 03.12.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 22.12.2017 року о 16 год. 50 хв.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1