Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/50/17-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2018 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олевську кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Будки Олевського району Житомирської області, громадянина України, українця, освіта середня, не інваліда, не депутата, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючого лісником в ДП «Олевський лісгосп», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
20 квітня 2016 року близько 22.00 години ОСОБА_4 , перебував на території біля власного будинку в АДРЕСА_1 . До території будинку на автомобілі марки «Чері Тіго» приїхала ОСОБА_6 , яка раніше проживала в будинку ОСОБА_4 . В ході розмови між останніми виник словесний конфлікт з приводу розподілу майна , в ході якого ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 , яка знаходилася біля автомобіля зі сторони водія, умисно наніс один удар рукою в область обличчя та один удар рукою в область правої частини обличчя. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел , за допомогою водійської дверцяти автомобіля, із застосуванням власної фізичної сили, дверцятою наніс удар ОСОБА_6 в область лівого плеча.
В результаті чого ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 76 від 26.04.2016 року тілесні ушкодження у вигляді синця на нижній повіці лівого ока, в проекції правої виличної дуги та на лівому плечі, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та дав пояснення, які в повній мірі відповідають обставинам, викладеним в описовій частині вироку. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати. Цивільний позов потерпілої, який заявлений у справі, не визнає. Також зазначив, що на даний час працює на посаді лісника в ДП «Олевський лісгосп». Під час судового розгляду обвинувачений надав згоду щодо застосування відносно нього амністії.
Прокурор у судовому засіданні просить призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді 100 годин громадських робіт та звільнити обвинуваченого від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з тим, що обвинувачений є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи. Цивільний позов потерпілої задоволити на розсуд суду. Крім того, прокурор вважає, що до вступу вироку в законну силу слід обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Захисник просить врахувати, що потерпіла сама приїхала додому до обвинуваченого та спровокувала конфлікт, моральну шкоду пов`язує з існуванням боргових відносин. Обвинувачений характеризується з позитивної сторони, тому вважає, що відносно нього можна застосувати покарання у виді штрафу та звільнити від відбування покарання відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році».
Потерпіла в судовому засіданні просить суд призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду. Цивільний позов стосовно стягнення моральної шкоди підтримує та просить задоволити.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні інкримінованого злочину повністю та об`єктивно стверджується іншими зібраними по справі доказами, однак суд визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував в обвинуваченого, а також інших учасників процесу, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам процесу, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями спричинив потерпілій ОСОБА_6 умисні легкі тілесні ушкодження, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто ОСОБА_4 вчинив злочин , передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого: за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, раніше не судимий, не перебуває на психіатричному та наркологічному обліку.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України , суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України , судом не встановлено.
Витрати на залучення експерта у справі відсутні. Арешт на майно обвинуваченого не накладався. Речові докази у справі відсутні.
Враховуючи особу винного, те, що він офіційно працює, отримує заробітну плату, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Разом із тим, відповідно до п «е» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, підлягають особи, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілі внаслідок Чорнобильської катастрофи особи, які підпадають під дію Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та аналогічних законів інших держав колишніх республік СРСР.
Відповідно до ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив умисний злочин невеликої тяжкості, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, 20 квітня 2016 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року. На момент вчинення кримінального правопорушення, і на час розгляду провадження у суді є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 10.01.2005 року, надав свою згоду суду на застосування амністії, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. «е» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Крім того, суд вважає, що в даному випадку відсутні підстави щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу, оскільки відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, має постійне місце проживання, працевлаштований, раніше не судимий.
На підставі наведеного та керуючись : ст.ст. 50, 65, 66, 67, ч. 1 ст. 125 КК України ; п. «е» ст. 1 , ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року; ст.ст. 23,1167 ЦК України; ст.ст. 177, 349, 370, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ :
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за ч.1 ст. 125 КК України на підставі п. «е» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 кошти в сумі 2000,00 (дві тисячі) гривень, у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя : ОСОБА_1