АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/626/18 Справа № 192/2050/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коробочкіно Чугуївського району Харківської області, що на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія № 21» Міністерства юстиції України,
у провадженні за клопотанням ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою звільнити його від відбування покарання умовно - достроково.

Оскаржуваною ухвалою було відмовлено у звільненні засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково.

Обгрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що останній характеризується посередньо за весь час відбування покарання в СВК № 21, не завжди сумлінно ставиться до виконання передбачених законом вимог персоналу установи через особисту неорганізованість, безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою, не вбачає необхідності у їх виконанні, не бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».

Згідно довідки про заохочення та стягнення, має сім заохочень, які, на думку суду, не носять систематизованого характеру, стягнень не має.

Аналізуючи наведені обставини, суд першої інстанції прийшов до висновку, що поведінка засудженого за весь період відбування покарання не свідчить про те, що останній довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

В обґрунтування апеляційної скарги засуджений ОСОБА_7 вказує, що з самого початку відбування покарання у виправній колонії він був працевлаштований в підсобному господарстві установи.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно посилається на його неналежно ставлення до вимог персоналу та безвідповідальність у виконанні робіт з благоустрою оскільки на грудень 2017 року він має 7 заохочень, що підтверджує протилежне.

Крім того апелянт вказує, що він приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу "Духовне відродження", має середню спеціальну освіту за фахом «ветеринарний фельдшер», на вимогу персоналу СВК - 21 закінчив 12 клас вечірньої школи. Вказує, що робить все можливе для доведення свого виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача; засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду з підстав, зазначених у ній, скасувати, та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість, та просив ухвалу суду залишити без змін; дослідивши відомості та документи, що характеризують апелянта, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Із матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції, розглянувши клопотання засудженого, дослідивши необхідні матеріали провадження та особової справи, прийшов до передчасного висновку про те, що засуджений не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.
При цьому колегія суддів виходить з того, що відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 на даний час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія № 21» Міністерства юстиції України, будучи засудженим вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2012 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі, із зарахуванням ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року в строк покарання строку попереднього ув`язнення з 04 січня 2012 року до 05 червня 2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З наявної в матеріалах справи характеристики вбачається, що ОСОБА_8 за весь час відбування покарання в СВК № 21 характеризується посередньо, не завжди сумлінно ставиться до виконання передбачених законом вимог персоналу установи через особисту неорганізованість, безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою, не вбачає необхідності у їх виконанні, не бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере участь у роботі самодіяльних організацій (а.с. 8).

Разом з тим, ці висновки суперечать іншим даним, наведеним щодо засудженого, а саме тому, що він не має стягнень, а також на протязі 2013-2017 років систематично відзначався правами начальника установи та у підсумку за вказаний період отримав сім подяк. Крім того, ОСОБА_8 працевлаштований у підсобному господарстві колонії з 2013 року, тобто фактично з часу прибуття до вказаної виправної установи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, та вважає, що відомості про особу цього засудженого свідчать про наявність щодо нього встановлених ст. 81 КК України підстав для звільнення його від відбування покарання умовно-достроково.

Також приймається до уваги, що ОСОБА_8 є особою похилого віку, відбуває покарання за злочин, вчинений вперше, невідбута ним частина загального строку покарання у 7 років позбавлення волі на час апеляційного розгляду складає 4 місяці і 7 днів.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 та вважає за необхідне її задовольнити, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про звільнення цього засудженого від відбування покарання умовно-достроково.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404, 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - звільнити від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці та 7 днів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4