12 січня 2018 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
22 листопада 2017 року слідча СВ ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулась до суду із клопотанням, підтриманим прокурором, про зміну запобіжного засобу з домашнього арешту на тримання під вартою підозрюваної:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженої у с. Енергетик Оренбурзької області Російської Федерації, росіянки, громадянки України, не одруженої, малолітніх дітей на утриманні не має, із середньо-спеціальною освітою, не працює, зареєстрована та фактично мешкає у кв. АДРЕСА_1 , раніше не судима.
Підстави для зміни запобіжного заходу слідча вказала наступні.
Так, 29 березня 2017 року ОСОБА_4 направлено письмове повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке виразилось у тому, що 22 жовтня 2016 року, близько 19 години 45 хвилини, вона, знаходячись в приміщенні театру Опери та балету, що по проспекту Дмитра Яворницького, 72 у м. Дніпрі, діючи умисно, заздалегідь підготовленим засобом молотком, який принесла із собою у приміщення театру, на ґрунті неприязних стосунків, нанесла один удар молотком по голові ОСОБА_7 , чим завдала потерпілому легкі тілесні ушкодження.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2017 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Через те, що підозрювана порушила накладені судом обмеження та переховувалась від органу досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2017 року надано дозвіл на її затримання та доставку в суд для розгляду клопотання про зміну раніше застосованого до неї запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.
11 січня 2018 року, після затримання на підставі ухвали слідчого судді, ОСОБА_4 повідомлено, шляхом зміні раніше пред`явлено підозри, про вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Вважає, що через порушення підозрюваною накладених на неї слідчим суддею обмежень у вигляді цілодобового перебування під домашнім арештом за місцем реєстрації та мешкання, вона переховувалась від органів досудового розслідування. Даний факт підтверджено чисельними матеріалами поліції, ухвалами слідчого судді про надання дозволу на її приводи, фактом оголошення її в розшук та затримання з метою доставляння до суду для зміни запобіжного заходу на більш суворий. На даний час ті ризики, які існували на момент обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не зникли та не зменшились, а навпаки, збільшились. Цими ризиками є доведений факт переховування від слідства та суду, можливий незаконний вплив на потерпілого та свідків, інших учасників кримінального провадження, можливість вчинення іншого злочину. З цих підстав прохає змінити раніше обраний запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні його тексту. Додатково пояснив, що у матеріалах кримінального провадження є достатньо доказів у вигляді рапортів оперативних працівників поліції, допиту свідків, ухвал слідчого судді про надання дозволу на приводи та оголошення в розшук підозрюваної, надання дозволу на її затримання з метою доставляння до суду для зміни запобіжного заходу на більш суворий, які підтверджують факт порушення нею накладених обмежень у вигляді цілодобового домашнього арешту та переховування від слідства та суду. Ризиками, які дають підстави змінити запобіжний захід та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, є підтверджений її поведінкою факт переховування від органів досудового розслідування та суду, а також висока вірогідність через те, що їй відома адреса мешкання потерпілого, у вигляді незаконного впливу на нього з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Доказом можливого вчинення підозрюваною злочину, аналогічного тому, у якому їй пред`явлено підозру, є той факт, що вона носить з собою у рюкзаку предмети, якими можна нанести тілесні ушкодження людині ніж та молоток. Підозрювана була затримана у себе вдома, але не впускала працівників поліції додому, внаслідок чого, на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшук з метою відшукання підозрюваної, вони втрапили до її квартири шляхом зламу дверних замків. З цих підстав прохав задовольнити клопотання слідчої та змінити запобіжний захід на тримання під вартою.
У судовому засіданні підозрювана свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину не визнала. Пояснила, що це не ОСОБА_7 , а вона повинна бути потерпілою по справі, так як саме ОСОБА_7 і його дружина її побили на ґрунті неприязного ставлення до неї. Після того, як ОСОБА_7 від неї відтяг невідомий їй чоловік, вона, захищаючись від нападу ОСОБА_7 , достала молоток, який принесла з собою в театр для самозахисту у такий неспокійний час, який був тоді, і цим молотком лише один раз вдарила його. Вона чула, як неодноразово до неї в двері стукали працівники поліції, але не обзивалася до них та не відчиняла, тому що їх боялась. Насправді вона не переховувалась від слідства, а ухилялась через його необ`єктивність. Ця необ`єктивність полягає у тому, що це вона повинна бути потерпілою, а ОСОБА_7 та його дружина повинні бути підозрюваними. З цих підстав прохала відмовити у задоволенні клопотання.
Захисник також заперечував проти задоволення клопотання слідчої. Пояснив, що наданими суду та йому матеріалами абсолютно не доведено факт переховування підозрюваної від слідства. До цього висновку він дійшов з тих підстав, що рапорти працівників поліції, у яких містяться дані про порушення його підзахисною обраного запобіжного заходу, не містять резолюцій керівництва та реєстраційних номерів, а тому можуть бути сфальсифіковані оперативними працівниками. Факт не переховування підозрюваної від слідства підтверджується тим, що її затримано у неї ж вдома, а те, що вона не відкривала двері свідчить лише про її побоювання від проникнення до її квартири людей, які могли лише представиться працівниками поліції.
Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваної та її захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню.
Вважаю, що є усі підстави для того, щоб підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Дійсно, наданими суду матеріалами у повному обсязі підтверджено факти порушення підозрюваною раніше обраного 27 жовтня 2017 року, запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та факт переховування від слідства. Також є висока вірогідність, враховуючи показання підозрюваної про те, що це вона повинна бути потерпілою, а потерпілий ОСОБА_7 підозрюваним, в тому, що вона, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, буде намагатись ввести в оману слідство та суд, здійснювати позапроцесуальний тиск на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального процесу.
З цих підстав, спираючись на норми ст. 200 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при задоволенні клопотання слідчого та прокурора про зміну раніше обраного запобіжного заходу, для запобігання доведеним у суді ризикам, слід змінити підозрюваній раніше обраний запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначати в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру 29 березня 2017 року, та те, що в порядку ст. 191 КПК України її затримано 11 січня 2018 року об 11 годині, за підрахунками слідчого судді, датою та часом закінчення дії ухвали про тримання її під вартою слід вважати строк у межах загального строку досудового розслідування, який залишився по справі - 11 година 30 січня 2018 року.
З підстав, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, заставу не визначаю взагалі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 186, 194, 196, 309-310, 395 КПК України, -
Клопотання слідчої СВ ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Змінити запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.
Строк закінчення дії ухвали - 11 година 30 січня 2018 року
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1