Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/15/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.01.2018 року м. Кропивницький
Колегія суддів Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 ухвалу слідчого судді Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 09 січня 2018 року, якою стосовно

ОСОБА_8 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калмазове, Вільшанського району, Кіровоградської області, громадянина України, із незакінченою вищою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює контролером у Вільшанському РЕМ, проживає по АДРЕСА_1 , не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 17 години 45 хвилин 09 січня 2018 року до 17 години 45 хвилин 09 березня 2018 року.
ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Обставини вчинення кримінального правопорушення, як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, такі.
ОСОБА_8 ,31 грудня 2017 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, в порушення п. 2.9 (а) ПДР України (п. 2.9. Водію забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись в темну пору доби у межах селища міського типу Вільшанка, Вільшанського району Кіровоградської області через міст р. Синюха в напрямку перехрестя вулиць М. Лагонди та Кожем`якіна, грубо порушуючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) ПДР України (п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну ..., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), через наявний стан алкогольного сп`яніння позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок його руху та не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Під час подальшого руху, в зазначений час, на вказаному автомобілі, у вказаному напрямку ОСОБА_8 , не контролюючи свої дії через стан алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості руху керованого транспортного засобу, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок його руху, допустив виїзд автомобіля на зустрічну смугу руху, де на Т-подібному перехресті вулиць М.Лагонди та Кожем`якіна в смт. Вільшанка, Вільшанського району Кіровоградської області здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим грубо порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, а саме:

12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді травматичного шоку та перелому грудного відділу хребта, а водій ОСОБА_8 у свою чергу після ДТП з місця вчинення кримінального правопорушення втік в невідомому напрямку, залишивши пішохода ОСОБА_9 у небезпечному для життя стані та переховувався від правоохоронних органів до 02.01.2018 року.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не приходячи до свідомості, померла в Вільшанської ЦРЛ.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, та постановлено застосувати стосовно підозрюваного вказаний запобіжний захід, без визначення застави.

Своє рішення слідчий суддя місцевого суду мотивував наявністю достатніх доказів про обґрунтовану підозру ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Враховуючи вказане та інші обставини, зокрема, й передбачені ст. 178 КПК України, суд прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та постановив судове рішення, яким обрав стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалу слідчого судді оскаржено в апеляційному порядку адвокатом підозрюваного ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі адвокат в інтересах підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді, обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби.

Свої вимог обґрунтовує наступними доводами.

Не погоджується з висновками суду про те, що матеріали клопотання містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України, про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3-5 ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж зазначено у клопотанні.

Жоден з доказів, на які посилається слідчий суддя, на переконання сторони захисту, не містить прямих доказів вини підозрюваного: одні докази засвідчують факт дорожньо-транспортної пригоди, інші факт алкогольного сп`яніння підозрюваного під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, але не вказують на ступінь алкогольного сп`яніння.

Слідчим суддею залишено поза увагою, що досудовим розслідуванням не встановлено фактичних обставин кримінального правопорушення, ступеня вини, відповідальності його учасників; місце скоєння наїзду на пішохода, причин опинення пішохода на проїзній частині дороги, фізичного та психологічного стану пішоходу на дорозі; наявності винуватості пішохода у дорожньо-транспортній пригоді.

Крім того, наразі відсутнє жодне експертне дослідження у межах кримінального провадження.

Також, судом не достатньо враховано обставин, передбачених ст. 178 КПК України, як наявності малолітньої дитини на утриманні підозрюваного, безробітної дружини, наявності постійного місця роботи, відсутність судимостей, факту вибачення перед потерпілою стороною, факт матеріальної допомоги потерпілій стороні.

Відсутні докази того, що підозрюваний має намір переховуватися від досудового розслідування або суду, до обрання запобіжного заходу підозрюваний тричі викликався до органу досудового розслідування і тричі з`являвся на виклики.

Не відповідають дійсності висновки слідчого судді про те, що підозрюваний вчиняв дії з переховування автомобіля, демонтажу лобового скла, оскільки, як повідомив підозрюваний, автомобіль після ДТП він поставив на подвір`ї будинку його матері, де він завжди його ставить, лобове скло, яке випало, поклав на ящик біля автомобіля, більше ніяких дій не вчиняв.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Підозра ОСОБА_8 , як те правильно зазначено також слідчим суддею, ґрунтується на наявних зібраних в ході досудового розслідування доказах, зокрема: протоколі огляду місця ДТП від 31.12.2017 року ; протоколі обшуку території домоволодіння ОСОБА_11 від 01.01.2018 року, під час якого вилучено автомобіль ВАЗ-2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 31.12.2017 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_13 від 31.12.2017 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколі допиту свідка ОСОБА_15 .
Кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких, санкція ч. 2 ст. 286 КК України , - передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Також відповідно до ст. 178 КПК України, колегією суддів враховуються й наступні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_8 позитивно характеризується, має місце роботи та проживання, малолітню дитину на утриманні.

Разом із тим, і як те правильно враховано слідчим суддею, слід брати до уваги, що кримінальне правопорушення призвело до тяжких та невідворотних наслідків у вигляді смерті людини, кримінальне правопорушення, як наразі, можливо допустити зважаючи на наявні докази, вчинено в стані алкогольного сп`яніння, після вчинення кримінального правопорушення особою, яка підозрюється у його вчиненні, залишено місце події, про вчинене ДТП не повідомлено поліцію, не вчинено дій з надання потерпілій допомоги.

Крім того, у межах даного кримінального провадження тільки розпочато досудове розслідування, проведено не всі необхідні слідчі дії, тож можливо вважати наявним з боку підозрюваного ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також, підозрюваний мешкає в одному населеному пункті з потерпілим та свідками, тому може незаконно впливати на вказаних осіб.

Враховуючи зазначене вище у сукупності, а також й тяжкість покарання, що може загрожувати ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється, можливо стверджувати, що, у разі перебування на свободі, підозрюваний матиме змогу вчинити спробу переховуватись від досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя місцевого суду обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування та правильно обрав стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги про те, що у судовому засіданні суду першої інстанції не було доведено наявність ризиків для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також й інші доводи, є необґрунтованими та спростовуються наведеним вище.
У конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Доводи сторони захисту з приводу того, що: жоден з доказів не містить прямих доказів вини підозрюваного, не встановлено фактичних обставин кримінального правопорушення, ступеня вини, відповідальності його учасників; місце скоєння наїзду на пішохода, причин опинення пішохода на проїзній частині дороги, фізичного та психологічного стану пішоходу на дорозі; наявності винуватості пішохода у дорожньо-транспортній пригоді; відсутнє жодне експертне дослідження у межах кримінального провадження, - наразі не оцінюються колегією суддів, оскільки підлягають оцінюванню під час судового розгляду по суті.

Крім того, у даному кримінальному провадженні триває досудове розслідування, тож фактичні обставини справи, та інше буде встановлено в ході проведення розслідування, як і призначені необхідні експертизи.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому доводи апеляційної скарги є безпідставними і її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 09 січня 2018 року про обрання стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 17 години 45 хвилин 09 січня 2018 року до 17 години 45 хвилин 09 березня 2018 року, залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4