Справа № 682/405/18
Провадження № 1-кп/682/48/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2018 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні м. Славута кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка Славутського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В період часу з 01.02.2018 р. по 03.02.2018 р. , перебуваючи в с. Кам`янка, Славутського району, достовірно знаючи про місцезнаходження водопровідної труби недіючого водогону «Шепетівка-Кам`янка», розташованого на околиці с. Кам`янка Славутського району неподалік залізничного моста через річку Цвітоха та належить Шепетівському комунальному підприємству водопровідно-каналізаційного господарства, ОСОБА_4 вирішив вчинити таємне викрадення вказаної водопровідної труби з метою подальшого власного збагачення, шляхом продажу викрадених металевих труб як металобрухту.
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення вказаної водопровідної труби ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, умисно, повторно з корисливих мотивів, у період часу з 01.02.2018 по 03.02.2018, за допомогою заздалегідь підготовлених знарядь, електроподовжувача та болгарки, шляхом перепилювання демонтував 16 відрізків труб різної довжини, діаметром 420 мм., загальною довжиною 23 м. 25 см., вартістю 23,61 грн. за один погонний метр на загальну суму 548, 93 грн., чим завдав Шепетівському комунальному підприємству водопровідно-каналізаційного господарства матеріальної шкоди на вказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, (злочин) передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
14.02.2018 р. між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено та підписано угоду про примирення, у якій викладено формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, що ніким не оспорюється, зазначено істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні цього кримінального правопорушення. Сторони погодили, що обвинувачений за ч.2 ст. 185 КК України понесе покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з урахуванням ст.75 КК України обвинуваченого буде звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку 2 роки.
В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, наслідки невиконання.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому щиро кається. Також пояснив суду, що розуміє права, надані йому законом, угоду уклав добровільно і наслідки укладання та затвердження угоди зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.
Представник потерпілого ОСОБА_5 підтримує укладену угоду та просить її затвердити.
Прокурор проти затвердження угоди заперечує, посилаючись на те, що обвинувачений має не зняту та непогашену судимість, не став на шлях виправлення та вчинив повторну крадіжку.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного:
Згідно ст.314 ч.3 п.1 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.
Відповідно до ст.468 ч.1, ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що угода про примирення за своїм змістом і порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470 КПК України, відповідає Закону про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, що передбачена санкцією ч. 2 ст. 185 КК України. Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно ст. 12 КК України відноситься до правопорушень середньої тяжкості.
Суд переконався в тому, що угода укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
Обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання, суворішого за узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди та призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди.
Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі і він не заперечує проти затвердження угоди.
Представнику потерпілого ОСОБА_5 роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст. 474 КПК України, та, крім того, позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Наслідки невиконання угоди представнику потерпілого зрозумілі. Він не заперечує проти затвердження угоди.
Підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ст. 474 ч. 7 КПК України, відсутні.
Міра покарання, узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам закону та загальним засадам призначення покарання.
Отже, за наслідками розгляду угоди у судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та представником потерпілого та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 368 - 374, 395, 468 - 470, 472, 474, 475 КПК України, ч. 2 ст. 185 КК України, суд
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком терміном 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ 16 відрізків фрагментів металевої труби діаметром 420 мм, загальною довжиною 23, 25 м повернути представнику потерпілого ОСОБА_5 .
Речовий доказ оптичний диск з відеозаписом слідчого експерименту залишити в матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ електропродовжувач, болгарку марки «Енхель» конфіскувати.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1