Провадження № 1-в/761/46/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

засудженої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання ОСОБА_6 про звільнення її від додаткового покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2004 року за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ст. 70 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного майна, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та фінансово-господарських функцій, та зняття арешту з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло вказане клопотання, в якому ОСОБА_6 ставить питання прозвільнення її від додаткового покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, ухваленого щодо неї 10 грудня 2004 року Апеляційним судом м. Києва, яким її було засуджено за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ст. 70 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного майна, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та фінансово-господарських функцій.

В судовому засіданні ОСОБА_6 та її захисники підтримали клопотання, посилаючись на ту обставину, що основне покарання, призначене останній за вироком Апеляційного суду міста Києва 10 грудня 2004 року складало 7 (сім) років, а строк давності визначається цим терміном та застосовується до додаткового покарання у вигляді конфіскації усього належного їй майна, який обраховується з дня набрання вироком законної сили, а саме з 10 грудня 2004 року, у зв`язку з чим просять суд про звільнення ОСОБА_6 від вказаного додаткового покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та відповідно зняття арешту з нерухомого майна.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення клопотання.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали даного провадження, суд приходить до переконання про допустимість задоволення вимог ОСОБА_6 , виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 29 вересня 2004 року вироком Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_6 засуджена за ч. 5 ст. 191 КК України до чотирьох років позбавлення волі з конфіскацією усього належного їй майна, з позбавленням права займатися діяльністю пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та фінансово-господарських функцій строком на три роки, за ч.2 ст.366 КК України до трьох років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та фінансово-господарських функцій строком на два роки. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, їй остаточно призначене покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з конфіскацією усього належного майна, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та фінансово-господарських функцій строком на три роки.

10 грудня 2004 року вироком Апеляційного суду міста Києва вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 29 вересня 2004 року в частині призначення покарання за ч.5 ст.191 та за сукупністю злочинів скасовано. Призначено ОСОБА_6 за ч.5 ст.191 КК України покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного їй майна, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та фінансово-господарських функцій строком на три роки.

В порядку ст.365 КПК України цей же вирок змінено, перекваліфіковано дії ОСОБА_6 з ч.2 ст.366 КК України на ч.1 ст.366 КК України, та їй призначено покарання у виді двох років обмеження волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та фінансово-господарських функцій строком на два роки. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного майна, з позбавленням права займатися діяльністю пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та фінансово-господарських функцій строком на три роки. В решті вирок залишено без змін.

Встановлено, що ОСОБА_6 на праві приватної власності належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_2 . На вказану частку було накладено арешт ДВС Броварського МРУЮ ще в 2005 році.

У вересні 2017 року ОСОБА_6 зверталась до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області і отримала відповідь, що у відділі на примусовому виконанні перебував виконавчий лист №1-966 від 03 лютого 2005 року, виданий Шевченківським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_6 709 442,06 грн. на користь Міністерства Закордонних Справ України.

04.06.2010 року державним виконавцем винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №19666761).

25.02.2011 року державним виконавцем винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з правом повторного пред`явлення в строк до 25.02.2014 року.

Даних про те, що станом на даний час вказаний вище виконавчий лист повторно пред`являвся на примусове виконання до відділу ДВС, судом не встановлено.

Згідно з Інформаційною довідкою № 90324179 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (копія додається) в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено обтяження: Арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 2169611, зареєстровано: 08.07.2005 16:38:58 за №2169611 реєстратором: Броварська міська державна нотаріальна контора, 07400, Київська обл., м. Бровари, пр-т Незалежності, 11. (04594)5-44-61, підстава обтяження: постанова, АА №726241, 06.05.2005, ДВС Броварського МРУЮ, Вх.962 ВІД 08.07.2005. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно. Власник: ОСОБА_6 .

Крім того, згідно з цією Інформаційною довідкою в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна також внесено обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 10261410, зареєстровано 17.09.2010 15:20:15 за №10261410 реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» міністерства юстиції України, 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 81 літ.А, , 206-71-62, підстава обтяження: постанова про накладення арешту, 858/5, 16.09.2010, ВДВС Броварського МРУЮ, державний виконавець ОСОБА_7 . Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно в межах суми боргу у розмірі 709 442,06 грн. Власник: ОСОБА_6 .

Згідно з ч.2 ст.52 Кримінального кодексу України конфіскація майна є додатковим покаранням.

Відповідно до ч.1 п.4 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Частиною другою ст.80 КК України передбачено, що строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.

Таким чином, оскільки основне покарання, призначене ОСОБА_6 за вироком Апеляційного суду міста Києва від 10 грудня 2004 року складало 7 (сім) років позбавлення волі, строк давності визначається цим терміном та застосовується до додаткового покарання у вигляді конфіскації усього належного ОСОБА_6 майна, який обраховується з дня набрання вироком законної сили, а саме з 10 грудня 2004 року.

Судом враховано при цьому, що з дати набрання законної сили вказаним вироком суду минуло 10 років ще у грудні 2014 року. При цьому судом також достовірно встановлено, що перебіг давності за досліджуваний судом період щодо засудженої ОСОБА_6 не зупинявся.

Таким чином виконання додаткового покарання в повному обсязі за рахунок конфіскації майна ОСОБА_6 не відбулось не з її вини. Строк давності виконання обвинувального вироку в частині конфіскації майна сплинув, а тому вимоги ОСОБА_6 підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 52, 80 Кримінального кодексу України, ст.539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_6 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , засуджену вироком Апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2004 року за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ст. 70 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного майна, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та фінансово-господарських функцій від призначеного судом додаткового покарання у виді конфіскації усього належного їй майна у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Скасувати арешт нерухомого майна ОСОБА_6 , накладений з метою виконання вироку Апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2004 року в частині додаткового покарання у виді конфіскації майна, постановою, АА №726241, 06.05.2005, ДВС Броварського МРУЮ, Вх.962 від 08.07.2005 року та постановою про накладення арешту, 858/5, 16.09.2010, ВДВС Броварського МРУЮ, державний виконавець ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена прокурором або засудженим протягом семи діб з моменту її оголошення до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя Шевченківського районного суду
міста Києва ОСОБА_1 .