Справа №539/2472/17
Пров. №1-кс/539/112/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2018 року м. Лубни

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника потерпілого ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 25.01.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001756,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся в Лубенський міськрайонний суд Полтавської області до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 25.01.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001756.

В скарзі зазначив, що постановою старшого слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 25.01.2018 року було закрито кримінальне провадження № 0001756 внесене до ЄРДР 28.09.2016 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Копію вказаної постанови було отримано його захисником адвокатом Власовою 09.02.2018 року, а безпосередньо ним 10.02.2018 року.

Вказану постанову вважає незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України.

Так, скаржник стверджує, що слідчі Лубенського ВП до проведення досудового розслідування поставилися формально. Після його заяви про вчинення щодо нього ОСОБА_6 кримінального правопорушення , органом досудового розслідування не було своєчасно проведено огляд місця події, не зафіксовано обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення, цю процесуальну дію було вчинено формально, більш ніж через рік після вчинення кримінального правопорушення і лише після того, як суд скасував попередню постанову про закриття кримінального провадження. Своєчасно не були опитані всі свідки. Слідчий експеримент було проведено більш ніж через шість місяців після вчинення кримінального правопорушення, тому він не зміг точно відтворити в своїй пам`яті весь механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень. Крім цього, слідчий експеримент проводився не в тій обстановці і не на тому місці де наносились йому тілесні ушкодження, що також вплинуло на точність відтворення механізму їх нанесення. В зв`язку з цими неточностями у постанові про закриття кримінального провадження слідчий вказує, що до показів потерпілого можна ставитися критично. Також вважає безпідставними висновки слідчого в яких він вважає, що дії ОСОБА_6 є мірою необхідної оборони, оскільки саме останній увірвався на його подвір`я і почав наносити йому удари, а він змушений був захищатися. І нанесені йому тілесні ушкодження підтверджуються результатами судово-медичної експертизи. Необхідна оборона неможлива проти правомірних дій. Стан необхідної оборони не виникає при провокації необхідної оборони. Це дії вчинені особою для того, щоб викликати стосовно себе насильницькі дії іншої особи, що використовуються як привід для заподіяння шкоди. Таку шкоду намагаються виправдати посиланням на стан необхідної оборони. У такому разі особа, що заподіяла шкоду несе відповідальність на загальних підставах.

Враховуючи вищевикладене, скаржник ОСОБА_3 прохає скасувати постанову старшого слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 25.01.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001756 та направити матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

У судовому засідання скаржник потерпілий ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали, прохають їх задовольнити, пояснили, що по справі всі слідчі дії проведено, однак слідчим необгрунтовано закрито кримінальне провадження на підставі тих доказів, які було зібрано та безпідставно не оголошено підозру ОСОБА_6 за ч.1 ст. 125 КК України.

Слідчий ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення скарги, мотивуючи тим, що по справі проведено всі необхідні слідчі дії, а висновки зроблені в постанові про закриття кримінального провадження відповідають обставинам справи та ґрунтуються на зібраних матеріалах .

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Однією із загальних засад кримінального провадження є його публічність ( п.18 ч.1 ст.7 КПК України).

Суть даної засади кримінального провадження полягає в тому, що прокурор , слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення , а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи яка його вчинила.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального провадження (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора та у випадках встановлених даним кодексом на потерпілого.

Відповідно до ст.303 КПК України заявником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження. За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановлюється ухвала .

Слідчим суддею встановлено, що 28.09.2016 року Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001756 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

За результатами досудового розслідування по даному кримінальному провадженні 30.06.2017 року заступником начальника Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 була винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.10.2017 року зазначену вище постанову про закриття кримінального провадження було скасовано з підстав допущення неповноти досудового розслідування .

В ході подальшого проведення досудового розслідування слідчим було допитано ряд свідків та проведено одночасний допит ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

За результатами проведених слідчих дій старшим слідчим Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 25.01.2018 року була винесена постанова про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

При цьому в постанові зазначено, що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_3 являються незначними, відсутня суспільна небезпечність діяння, сварка сталася на грунті раптово виниклих неприязних відносин, відсутні свідки та очевидці даної події, невстановлені достатні докази для доведення винуватості особи під час досудового розслідування і вичерпані можливості їх отримати, що не дає змоги точно вважати при яких обставинах потерпілий отримав тілесні ушкодження та не можливо встановити чи були вони нанесені умисно.

З даними висновками слідчого, слідчий суддя не погоджується і вважає їх суперечливими та такими, що носять характер припущення.

Так, безпідставними є посилання слідчого на те, що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_3 являються незначними, оскільки відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 29.09.2016 року, у ОСОБА_3 виявлено легкі тілесні ушкодження та по строку їх спричинення відносяться до періоду часу, про який зазначав потерпілий.

Крім того, слідчий не визначився з тим, яким саме чином та за яких обставин відбувалися події між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , в результаті чого зроблені висновки є припущеннями. Зокрема в постанові зазначено, що під час сварки ОСОБА_3 дерев`яною палицею наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 та продовжував нею розмахувати перед останнім, в результаті чого ОСОБА_6 захищаючись намагався чинити опір ОСОБА_3 . Тому в наслідок даного опору ОСОБА_6 міг нанести тілесні ушкодження ОСОБА_3 в результаті необхідної оборони.

На визначившись яким саме чином відбувалися події, слідчим фактично одночасно зроблено висновок про спричинення тілесних ушкоджень потерпілому в стані необхідної оборони та невстановленням доказів вини ОСОБА_6 і вичерпанням можливості їх додаткового отримання, що є безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження недостатньо мотивована, а зроблені висновки є суперечливими та констатація висновків у постанові містить характер припущення, а тому при вищезазначених недоліках, підлягає скасуванню.

Під час проведення досудового розслідування необхідно встановити за яких саме обставин відбувалися події між ОСОБА_3 і ОСОБА_6 та прийняти відповідне мотивоване рішення.

В силу ч.1 ст.304 КПК України дана скарга може бути подана протягом 10 днів починаючи із дня отримання особою її копії.

Матеріали кримінального провадження не містять даних про час отримання потерпілим оскаржуваної постанови.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 25-26, 91, 303, 306, 307 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 25.01.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001756 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 25.01.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001756.

Ухвалу направити Лубенському місцевому прокурору для організації досудового розслідування.

Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1