УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/7184/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №296/7184/14-к за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_14 та потерпілого ОСОБА_8 на вирок Корольовського районного суду міста Житомира від 15 лютого 2017 року, яким
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Курськ, Росія, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, на утриманні одна малолітня дитина 2008 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останні раз:
- 17.05.2013 року Богунським районним судом м. Житомира за ч.1 ст.186, ст.ст.75, 76 КК України до 2-х років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 12.06.2014 року звільнений від покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році»,-
засуджено за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 3-х (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, зобов`язавши його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили залишено попередній домашній арешт.
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,-
засуджено:
- за ч.3 ст.185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі;
- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_13 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, зобов`язавши його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_15 до набрання вироком законної сили залишено попередній особисте зобов`язання.
Вирішено питання про речові докази.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_12 , строк його попереднього ув`язнення з 13.06.2014 року по 12.08.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь ОСОБА_16 7000,00 грн. заподіяної моральної шкоди.
Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в прибуток держави процесуальні витрати по 1819.92 гривень з кожного, -
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_14 , не оскаржуючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинувачених, просить вирок суду в частині призначення покарання скасувати, ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_12 визнати винним за ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання 3 роки позбавлення волі. ОСОБА_15 визнати винним за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України 4 роки позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_15 покарання 4 роки позбавлення волі. Вважає даний вирок необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчинених злочинів та особам обвинувачених, внаслідок м`якості, а також у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону. Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_12 раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, не працевлаштувався і знову вчинив нові умисні корисливі злочини, не відшкодував завдану матеріальну шкоду. Обвинувачений ОСОБА_15 хоча до кримінальної відповідальності не притягався, частково відшкодував матеріальну шкоду, однак під час судового розгляду вчинив новий злочин, а саме, закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, тобто на шлях виправлення не став.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким ОСОБА_12 визнати винним за ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання 3 роки позбавлення волі. ОСОБА_15 визнати винним за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання 4 роки позбавлення волі. Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_15 на його користь заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду:
- 67 469, 06 грн. вартість викраденого майна;
- 3200,00 грн. вартість відновлювального ремонту пошкодженого майна;
- 15 000,00 грн. моральної шкоди.
Вважає, що вирок суду незаконний, необґрунтований та підлягає скасуванню, оскільки: судом допущено неповноту судового розгляду справи; висновки суду, які викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження; судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; міра призначеного покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особам, які його скоїли; при вирішенні цивільного позову судом не були досліджені та оцінені усі письмові докази.
Вироком суду встановлено, що 08.06.2014 року у невстановлений слідством час в денну пору доби ОСОБА_12 , відносно якого ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 09.02.2016 року кримінальне провадження закрито у зв`язку із смертю останнього, перебував разом з ОСОБА_13 на території підприємства «Льонокомбінат» за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_12 запропонував ОСОБА_13 проникнути до одного з боксів, що розміщуються на території вищевказаного підприємства та знаходиться у користуванні ОСОБА_17 з метою заволодіння чужим майном. На дану пропозицію ОСОБА_13 погодився, внаслідок чого було досягнуто попередньої злочинної змови на вчинення кримінального правопорушення.
В подальшому, розподіливши виконувані ролі, ОСОБА_12 , використовуючи металевий предмет пошкодив замикальний пристрій, внаслідок чого проник всередину боксу №12, що розміщується на території вищевказаного підприємства. В цей час місці та за вказаних обставин ОСОБА_13 знаходився неподалік зазначеного приміщення та спостерігав за навколишньою обстановкою та в разі появи сторонніх осіб повинен був повідомити спільника. Оглянувши приміщення, в яке вони проникли, останні виявили наявність певних речей, після чого місце події залишили з метою повернення туди пізніше та заволодіння зазначеними речами.
Про свій злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння майном, яке знаходиться в приміщенні боксу № НОМЕР_1 останні повідомили ОСОБА_12 , який погодився на участь у вчиненні злочину, таким чином приєднавшись до їх спільного злочинного умислу направленого на вчинення крадіжки.
У подальшому, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_12 діючи спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, упевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, тобто вони залишаться таємними, приблизно о 00 год. 10 хв. 09.06.2014 р. проникли до приміщення боксу № НОМЕР_1 на території підприємства за адресою: АДРЕСА_3 , замикальні пристрої вхідних дверей якого пошкодили раніше, звідки таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_17 , а саме: портативний бензиновий генератор торговельної марки «Тіgег» модель ЕС3500В, серійний номер двигуна 0X48, вартістю 2932 грн., чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вказану суму.
В подальшому, викрадене майно зберігаючи при собі місце вчинення кримінального правопорушення залишили, а майном розпорядилися на власний розсуд.
10.06.2014 року у невстановлений слідством, час та місці ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , у відношенні якого кримінальне провадження закрито ухвалою суду від 09.02.2016 року у зв`язку зі смертю, досягли злочинної змови на вчинення крадіжки. В подальшому з метою реалізації свого спільного злочинного умислу останні прибули до приміщення автомийки, що розміщується по АДРЕСА_4 , де досягли згоди, щодо об`єкту злочинного посягання та розподілу виконуваних ролей.
Після цього, реалізуючи спільний протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_12 діючи спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , переслідуючи корисливий мотив, упевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, тобто вони залишаються таємними, приблизно о 01 год. 00 хв. 10.06.2014 року проникли до приміщення автомийки, що розміщується за вищевказаною адресою, шляхом пошкодження замикаючих пристроїв вхідних дверей зазначеного приміщення, звідки таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме : нівелір ротаційний торговельної марки Нilti з аксесуарами, загальною вартістю 15000 грн. Після чого місце вчинення кримінального правопорушення залишили, зберігаючи викрадене майно при собі.
Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, ОСОБА_12 діючи разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 повернулися до приміщення автомийки за вищевказаною адресою та таємно заволоділи іншим майном, яке розміщувалося в зазначеному приміщенні та належить ОСОБА_8 , а саме: миючим пилососом торговельної марки «Кагсhег» моделі puzzi 100 SUPER, серійний номер 198448, вартістю 7560 грн.; пилососом торговельної марки «Кагсhег» модель NT361со, серійний номер 727549, вартістю 3440 грн.; комплектом, що складався з відеореєстратора торговельної марки DVRS -318 та 3 камер відеоспостереження з назвою торговельної марки Іmprezz 1004, загальною вартістю 10000 грн.; ударною ручною електричною дрилю торговельної марки «Маkita» модель НR2470, серійний номер 1192059Y, вартістю 1400 грн.; кутовою шліфувальною машинкою торговельної марки «Маkіtа», вартістю 2500 грн.; шуруповертом торговельної марки «Маkitа», вартістю 5000 грн.; ручною ланцюговою бензиновою пилкою по дереву торговельної марки «Stihl» модель МS 310, серійний номер 172823206, вартістю 5920 грн.; ручною електричною дисковою пилкою торговельної марки «Vander», повний артикул моделі VRCS415, вартістю 660 грн. Після чого, викрадене майно зберігаючи при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишили, а майном в подальшому розпорядилися на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_12 діючи разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_8 на загальну суму 51 480 грн., чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вищезазначену суму.
Крім цього 12.06.2014 року приблизно о 05 год. 30 хв. ОСОБА_12 , перебував у своєму автомобілі неподалік приміщення за адресою АДРЕСА_5 разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 у відношенні якого кримінальне провадження закрито ухвалою суду від 09.02.2016 року у зв`язку зі смертю.
В цей час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_12 пішов до приміщення за адресою: АДРЕСА_6 , де в нього виник умисел направлений на таємне заволодіння чужим майном, яке розміщується за вищевказаною адресою. Своїм злочинним умислом останній за допомогою засобів мобільного зв`язку поділився з ОСОБА_12 та запропонував йому таємно викрасти чуже майно, яке розміщується в приміщенні за вищевказаною адресою. На дану пропозицію ОСОБА_12 погодився, в результаті чого була досягнута попередня злочинна змова на вчинення кримінального правопорушення.
У подальшому, розподіливши виконувані ролі, з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_12 діючи спільно з ОСОБА_12 , переслідуючи корисливий мотив, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто вони залишаються таємними, в період часу з 05 год. 45 хв. до 06 год. 00 хв. 12.06.2014 року проник до приміщення гаражу за адресою: АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_16 , а саме : перфоратор (електричну ударно-свердлильну машину) торговельної марки «Енергомаш» модель ПЕ-25900, серійний номер ОЯ2902-111125-0/2174, вартістю 920 грн.; дриль ударний торговельної марки «Енергомаш», вартістю 648 грн.; кутову шліфувальну машинку торговельної марки «Rebir», вартістю 414 грн., кутову шліфувальну машинку торговельної марки «Bosh», вартістю 1585 грн., ручну електричну ланцюгову пилку торговельної марки «Маkita» модель UС4020А серійний номер 00168842К, вартістю 2025 грн., бензинову ручну ланцюгову пилку торговельної марки «Мас 835s-АУ МсСulloch», вартістю 1890 грн., інверторний зварювальний апарат торговельної марки «Союз» модель САС-97И25Б серійний номер OR-QS013030101/1191, вартістю 1504 грн.; бензинову косу (тример) торговельної марки «Lider» модель ВС-45 серійний номер 801307499, вартістю 1359 грн. Після чого викрадене майно передав ОСОБА_12 , який відповідно до попередньої домовленості, чекав на транспортному засобу поблизу місця вчинення кримінального правопорушення та спостерігав за навколишньою обстановкою та в разі появи сторонніх осіб повинен був сповістити спільника.
В подальшому, викрадене майно зберігаючи при собі в транспортному засобі місце вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_12 та ОСОБА_12 залишили, а майном в подальшому розпорядилися на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_12 діючи разом ОСОБА_12 таємно заволоділи майном ОСОБА_16 на загальну суму 10345 грн., чим спричинили останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму.
13.10.2016 року близько 19 год. ОСОБА_13 перебуваючи в магазині «ВМ Техніка», розташованому в м. Житомирі по вул. Київська, 106, на одному з прилавків помітив зовнішній акумулятор «Nomi 8000 m АН Power bank» чорного кольору.
В цей час, місці за вищевказаних обставин у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_13 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та вони залишаються не поміченими, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу викрав зовнішній акумулятор «Nomi 8000 m АН Роwег bаnk» чорного кольору, артикул 158287, сховавши його в кишеню куртки та направився на вихід з магазину.
Під час виходу з магазину протиправні дії ОСОБА_13 , направлені на таємне викрадення зазначеного чужого майна, були викриті працівником магазину ОСОБА_18 , який помітив в кишені ОСОБА_13 викрадений акумулятор. У зв`язку з цим, консультант магазину голосно попросив ОСОБА_13 показати кишені, проте останній не припиняючи свої злочинні дії, почав втікати з місця скоєння злочину та вибіг на вулицю.
В цей час ОСОБА_13 , усвідомлюючи, що його таємні дії помічено сторонніми особами, а злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна викрито, незважаючи на вищенаведені обставини, продовживши реалізацію свого злочинного умислу, проігнорувавши вимогу зупинитись, почав бігти з місця вчинення злочину з метою доведення злочинного умислу до кінця.
В свою чергу потерпілий ОСОБА_19 , відреагувавши на ситуацію, яка склалась в приміщенні магазину, вибіг за ОСОБА_13 з метою зупинити його та повернути, те що він викрав. Побачивши переслідування, ОСОБА_13 викинув викрадене майно в бік та продовжував втікати, однак був зупинений ОСОБА_19 .
Таким чином, ОСОБА_13 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки останнього було затримано.
В судове засідання апеляційного суду потерпілі ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , ОСОБА_19 не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду кримінального провадження.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора в підтримання апеляційної скарги прокурора та в часткове підтримання апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_8 , пояснення потерпілого ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_9 в підтримання апеляційних скарг, обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та їх захисників в заперечення апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Висновки суду про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень за які їх засуджено, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційних скаргах не оспорюються. Дії обвинувачених ОСОБА_12 за ч.3 ст.185 КК України та ОСОБА_13 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України кваліфіковані правильно.
Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, та врахував ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, дані про особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.
Зокрема, судом враховано, що вчинені злочини, відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими.
Обставиною, яка відповідно ст. 66 КК України, пом`якшує покарання кожного з обвинувачених, суд визнав щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання кожного з обвинувачених судом не встановлено.
Судом також враховано, що обвинувачений ОСОБА_12 раніше притягався до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, має на утриманні сина ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює не офіційно, за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліку в Житомирському наркологічному диспансері не перебуває, частково відшкодував потерпілому ОСОБА_16 заподіяну матеріальну шкоду.
Обвинувачений ОСОБА_13 вперше притягається до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, не одружений, працює не офіційно, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в Житомирському наркологічному диспансері не перебуває, частково відшкодував потерпілому ОСОБА_21 заподіяну матеріальну шкоду.
З урахуванням ступеня тяжкості, обставин вчинених злочинів, їх наслідків, а саме того, що тяжких наслідків від вчинення злочинів не настало, викрадене майно частково повернуто потерпілим ОСОБА_16 та ОСОБА_8 та повністю повернуто викрадене майно потерпілим ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , з урахуванням відомостей про особу кожного з обвинувачених та думки потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_8 , які наполягали на суворості покарання, суд призначив обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 покарання в межах санкції статей за якими вони визнані винними, а саме у виді позбавлення волі, та прийшов до висновку про можливість виправлення обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 без відбування покарання, а тому звільнив від відбування покарання кожного з випробуванням, встановивши іспитовий строк.
З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.
Крім того, апеляційним судом враховано стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_12 (т.1 а.п.40-41) та часткове відшкодування шкоди у період розгляду кримінального провадження апеляційним судом на суму 2000 грн.
Колегією суддів враховано, що обвинувачений ОСОБА_13 під час розгляду кримінального провадження апеляційним судом також частково відшкодував шкоду потерпілому ОСОБА_8 в розмірі 1 500 грн.
Доводи апеляційних скарг про те, що обвинувачений ОСОБА_12 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а обвинувачений ОСОБА_13 під час судового розгляду вчинив новий злочин, не можуть слугувати безумовною підставою для визнання призначеного судом покарання за даним вироком, таким що не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особам, які його скоїли, внаслідок м`якості.
Колегія суддів вважає, що застосування вимог ст.75 КК України судом першої інстанції належним чином мотивоване та обґрунтоване.
При вирішенні питання щодо задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 судом зазначено, що цивільний позов підлягає задоволенню в межах доведеності заподіяної матеріальної шкоди та пред`явленого обвинувачення, розмір заподіяної матеріальної шкоди складає 51 480,00 грн. Доводи потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування вартості речей, які виходять за межі обвинувачення суд вважав безпідставними. Розмір заподіяної шкоди визначено виходячи з реальної вартості викраденого майна на час розгляду кримінального провадження (з урахування експертиз та довідок). Враховуючи, що в ході досудового слідства потерпілому ОСОБА_8 було частково повернуто майно на загальну суму 18 980,00 грн. про що свідчать відповідні розписки ( т.2 а.п. 92, 94) та в ході судового розгляду ОСОБА_13 було відшкодовано потерпілому ОСОБА_8 12 000,00 грн., то суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення на користь потерпілого ОСОБА_8 у відшкодування майнової шкоди 20 500,00 грн. (51 480-18 980-12 000=20 500 грн.). Оскільки при вчиненні злочину було пошкоджено майно потерпілого ОСОБА_8 , що є доведеним, то судом задоволено вимоги потерпілого про стягнення вартості пошкодженого майна в розмірі 3 200,00 грн. Крім того, в часткове відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням на користь потерпілого ОСОБА_8 судом стягнуто 7 000 грн., оскільки він поніс моральні та фізичні страждання.
Наведені в апеляційній скарзі доводи щодо невірного вирішення питання про задоволення цивільного позову судом першої інстанції, апеляційний суд вважає безпідставними.
Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілим ОСОБА_8 в порядку ст. 128 КПК України було заявлено цивільний позов до обвинувачених про відшкодування на його користь матеріальної шкоди в розмірі 57365,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 15000 грн. (т.1 а.п. 30-31).
Проте, відповідно з пред`явленим обвинуваченням, розмір заподіяної матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_8 , який є доведеним, складає 51480,00 грн., в суді першої інстанції та в засіданні апеляційного суду, останнім не доведено розмір вказаної в цивільному позові матеріальної шкоди.
Також, в цивільному позові в обґрунтування розміру моральної шкоди потерпілим ОСОБА_8 зазначено, що в результаті крадіжки його робочих інструментів він не має можливості працювати та заробляти кошти на життя, на утримання родини, відчуває тяжкі душевні страждання та переживання; перенесений сильний психологічний стрес негативно позначився на його психічному стані.
Так, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих
стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та
зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При
цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Приймаючи рішення про часткове задоволення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції відповідно до вимог закону врахував характер правопорушення, глибину душевних страждань, яких зазнав потерпілий, ступінь вини обвинувачених, та враховуючи вимоги розумності та справедливості, визначив розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 7000 гривень.
Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування вказаного рішення місцевого суду як незаконного та безпідставного і вважає такий розмір відшкодування моральної шкоди є розумним, обґрунтованим та справедливим в даному випадку.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апелянтом не наведено обґрунтованих підстав для скасування вироку суду в частині задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є законний і підстав для його скасування чи зміни не має.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_14 та потерпілого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Корольовського районного суду міста Житомира від 15 лютого 2017 року щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_13 - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: