Справа № 461/5672/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/724/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2017 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 01 вересня 2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 01.09.2017 року частково задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою та обрано останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 22.00 год. до 08.00 год. строком до 01.11.2017 року

Прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на вище вказану ухвалу слідчого судді, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання слідчого та обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу в розмірі 2824522, 74 гривень.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог прокурор покликається на те, що слідчим суддею не враховано тяжкість вчиненого ОСОБА_7 злочину, відсутність в останнього роботи, а також те, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, які є працівниками ДП «Львівський облавтодор», оскільки ОСОБА_7 поновлюється через суд на посаді директора ДП «Львівський облавтодор».

При апеляційному розгляді прокурор підтримала подану апеляційну скаргу з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 заперечили проти поданої апеляційної скарги, вважають її законною та обґрунтованою.

Дослідивши матеріали клопотання, доводи апеляційної скарги, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.

ОСОБА_7 30.08.2017 року оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України.

Санкцією ч.5 ст.191 КК України, а саме за більш тяжчий злочин, за вчинення якого пред`явлена підозра, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, тобто ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.27, ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України.

Однак, з огляду на практику Європейського суду з права людини, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, на що покликається сторона обвинувачення в обґрунтовування застосування відносно ОСОБА_7 тримання під вартою, не може бути єдиною, достатньою та обґрунтованою підставою застосування по відношення до підозрюваної особи найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, а тому слідчим та прокурором не доведено можливість не застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Також суд апеляційної інстанції бере до уваги процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 після обрання слідчим суддею йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який не здійснював порушень встановлених обмежень, здав на зберігання паспорт громадянина України для виїзду за кордон, а також добросовісно з`являється на виклики до суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що підозрюваному ОСОБА_7 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та на момент апеляційного розгляду не встановлено достатніх та обґрунтованих підстав для застосування по відношенню до нього більш суворішого запобіжного заходу.

Суд апеляційної інстанції, виходячи з наведених в апеляційній скарзі мотивів стороною обвинувачення, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали за наслідками апеляційного розгляду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.177, 182, 183, 376, 405, 407, 424 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 01 вересня 2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: