У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2017 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
представника власника майна - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника володільця майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0003836 від 22.11.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України про скасування арешту майна -
В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням про скасування арешту, мотивуючи наступним.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року накладено арешт на автомобіль марки BMW X5, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , з метою забезпечення відшкодування завданої шкоди. Адвокат вважає, що арешт накладено необґрунтовано, та у застосуванні заходу забезпечення відпала потреба, доказів, що вилучене майно має стосунок до вчиненого кримінального правопорушення не надано, володілець майна також не є підозрюваним чи обвинуваченим.
Представник власника майна у судовому засіданні підтримав клопотання, просив слідчого суддю скасувати арешт.
Прокурор чи слідчий до судового засідання не з`явилися, про час, дату, та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.
Розглянувши клопотання, заслухавши думку представника власника майна, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Слідчий суддя ставиться критично до посилань представника володільця майна, про відсутність стосунку до вказаного кримінального провадження, адже будь-яких доказів на підтвердження таких обставин до суду не надано, крім цього, на даному етапі такі посилання спростовуються наданими матеріалами органу досудового розслідування, перевіривши всі наявні документи, вважає, що скасування арешту в даному випадку буде перешкоджати проведенню досудового розслідування у повному обсязі, а тому з метою забезпечення повноти досудового розслідування та уникнення ризиків втрати чи іншим чином перетворення речових доказів, клопотання про скасування арешту задоволенню не підлягає.
На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника володільця майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0003836 від 22.11.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на дану ухвалу слідчого судді може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя:

07.12.2017