Ухвала
іменем україни

11 грудня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Маневицького районного суду Волинської області від 19 вересня 2017 року та ухвалу судді Апеляційного суду Волинської області від 26 жовтня 2017 року щодо нього,

в с т а н о в и в:

Вироком Маневицького районного суду Волинської області від 19 вересня 2017 року затверджено угоду про визнання винуватості від 27 липня 2017 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Ухвалою судді Апеляційного суду Волинської області від 26 жовтня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вищевказаний вирок суду першої інстанції на підставі статей 394, 399 КПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 зазначає про незаконність та необґрунтованість вироку місцевого суду та помилковість ухвали судді суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті провадження, порушує питання про скасування даних судових рішень судом касаційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши долучені до скарги копії судових рішень, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України у касаційному порядку може бути оскаржений вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку.
Враховуючи наведені положення кримінального процесуального закону, з огляду на те, що вирок Маневицького районного суду Волинської області від 19 вересня 2017 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, не був предметом перегляду суду апеляційної інстанції, дане судове рішення не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Одночасно, виходячи з положень ч. 6 ст. 399 КПК України, ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження може бути оскаржена в касаційному порядку, з огляду на що предметом перевірки суду касаційної інстанції є ухвала судді Апеляційного суду Волинської області від 26 жовтня 2017 року.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до ч. 4 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому КПК України, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.
Разом із цим, положеннями п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України визначено перелік підстав, із яких учасниками провадження може бути оскаржено судове рішення на підставі угоди про визнання винуватості, та регламентовано, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Так, як убачається з ухвали Апеляційного суду Волинської області від 26 жовтня 2017 року, суддя зазначив про те, що обвинувачений ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою на вирок Маневицького районного суду Волинської області від 19 вересня 2017 року, яким було затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 . Доводи апеляційної скарги стосувалися призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, не роз`яснення ОСОБА_4 наслідків її затвердження. Також ОСОБА_4 стверджував, що угода була ним підписана внаслідок тиску прокурора.

При цьому, як видно зі змісту оскаржуваної ухвали, суддею було зазначено про те, що як убачається з вироку місцевого суду від 19 вересня 2017 року та укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди від 27 липня 2017 року, судом першої інстанції призначено ОСОБА_4 покарання, яке узгоджене сторонами та визначене в угоді.

Окрім того, в ухвалі вказано про те, що відповідно до запису судового засідання перед ухваленням вироку суд першої інстанції роз`яснив усім учасникам процесу, в тому числі обвинуваченому і його захиснику, про наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ст. 473 КПК України, після чого всі учасники процесу погодилися на затвердження угоди та не подавали будь-яких зауважень.

Колегія суддів суду касаційної інстанції не має підстав не довіряти висновкам суду апеляційної інстанції, а у касаційній скарзі ОСОБА_4 не наведено належних доводів на їх спростування.

З огляду на викладене, на думку колегії суддів суду касаційної інстанції, рішення судді Апеляційного суду Волинської області про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Маневицького районного суду Волинської області від 19 вересня 2017 року щодо нього є обґрунтованим та відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Окрім того, у касаційній скарзі ОСОБА_4 не зазначає про наявність таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б бути безумовними підставами для скасування оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції судом касаційної інстанції, як про це просить особа, що подала касаційну скаргу.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Маневицького районного суду Волинської області від 19 вересня 2017 року та ухвалу судді Апеляційного суду Волинської області від 26 жовтня 2017 року щодо нього.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3