Справа № 129/2910/16-к
Провадження №11-кп/772/119/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.09.2017 року, яким, -

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Злазно Костопільського району Рівненської області,

жителя

АДРЕСА_1 ,

громадянина України, українця, раніше неодноразово судимого, востаннє

22.03.2011 р. Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186

КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, 18.03.2015 р.

звільнений з місць відбування покарання умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 10

місяців 21 день

визнано винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, покарання за попереднім вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 22.03.2011 року, яким ОСОБА_7 за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, невідбута частина покарання 1 рік 10 місяців 21 день, визначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

В строк відбуття покарання зараховано ОСОБА_7 на підставі ч.5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 1.08.2017 р. до дня набрання цим вироком чинності з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі; на день винесення вироку строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 становить 51 день, що дорівнює 51 дню позбавлення волі.

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця с. Злазно Костопільського району Рівненської області,

жителя АДРЕСА_2 ,

громадянина України, українця, судимого

вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 10.04.2017 року до

покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з іспитовим строком два роки, -

визнано винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених за цим вироком і за попереднім вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 10.04.2017 р. визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання звільнено, якщо в період іспитового строку тривалістю три роки він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього цим вироком обов`язки.

Згідно з ч.1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_11 заподіяну їй злочином матеріальну шкоду в сумі 2853,50 коп., моральну шкоду в сумі 1000 грн. та 340 грн. судового збору.

В задоволенні решти вимог цивільного позову відмовлено через їх недоведеність.

Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в :

Згідно вироку суду,23 червня 2016 року біля 00 год. 30 хв. в с.Хороша Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_7 за попередньою змовою зі своїм братом ОСОБА_8 , маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та метою особистого збагачення, приїхали на мотоблоці «Вулкан» з причепом до домогосподарства АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 за допомогою металевої фомки зірвав металеву скобу з вхідних дверей, незаконно вдвох з ОСОБА_8 проникли всередину, з приміщення житлового будинку таємно викрали належне ОСОБА_11 майно: жіночі шкіряні чоботи вартістю 290 грн., електронасос «Азовец» вартістю 1290 грн.; покривало вартістю 168 грн. ковдру вартістю 330 грн., праску «Сатурн» вартістю 240 грн., підодіяльник вартістю 63 грн., тонометр вартістю 350 грн. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за допомогою металевої фомки зірвали металеву скобу з дверей приміщення літньої кухні на території того ж господарства, зайшли всередину, звідки таємно викрали належне ОСОБА_11 майно: електрочайник «Маестро» вартістю 220 грн., термос вартістю 75 грн., металевий таз вартістю 48 грн., металеве відро вартістю 67 грн. 50 коп., 16 столових ложок загальною вартістю 112 грн., 16 виделок загальною вартістю 104 грн., сім чайних ложок загальною вартістю 35 грн., одну банку 0,5 л із аджикою вартістю 20 грн.; одну банку 0,5 л із кров`янкою вартістю 20 грн., 1,5 кг сала за ціною 40 грн. вартістю 60 грн., викрадене завантажили на причіп мотоблоку і перевезли за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 ; своїми злочинними діями спричинили потерпілій матеріальну шкоду на суму 3492 грн. 50 коп.

28.06.2016 біля 00 год. 30 хв. ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою зі своїм братом ОСОБА_8 з метою крадіжки чужого майна з корисливих мотивів та метою особистого збагачення на мотоблоці «Вулкан» з причепом приїхали до домогосподарства АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 за допомогою металевої фомки зірвали навісний замок з дверей літньої кухні, незаконно проникли всередину, де таємно повторно вчинили крадіжку належного ОСОБА_11 майна: холодильника «Донбасс - 10» вартістю 742 грн. 50 коп., електроплити «ЕПТ 2-2,0/220» вартістю 300 грн.; сковорідку з металевою ручкою вартістю 55 грн., сковорідку з полімерною ручкою чорного кольору вартістю 50 грн., сковорідку з полімерною ручкою коричневого кольору вартістю 75 грн., 10 металевих кришок до посуду по ціні 15 грн. загальною вартістю 150 грн., 4 скляні кришки до посуду вартістю 240 грн., полімерну ємність для столових предметів вартістю 58 грн., скляну чашку вартістю 40 грн., 4 алюмінієвих каструлі вартістю 280 грн.; викрадене майно ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 завантажили на причіп мотоблоку, перевезли за місцем свого проживання; потерпілій ОСОБА_11 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1990 грн. 50 коп.

У своїй апеляційній прокурор Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 ставить питання про скасування вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.09.2017 року у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України до 5-ти років позбавлення волі Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Іллінецького районного суду від 22.03.2011 року та остаточно призначити покарання у виді 5-ти років 6 місяців позбавлення волі; ОСОБА_12 засудити за ч. 3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 10.04.2017 року щодо ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185, ст. 75, п.п. 1,2. ст. 76 КК України виконувати самостійно.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити; думку обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ,, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора; захисника адвоката ОСОБА_9 , який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.

Обґрунтованим судове рішення слід вважати, якщо: 1) суд повністю встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження; 2) ці обставини доказані; 3) висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження.

Дані вимоги судом першої інстанції при винесені вироку щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 місцевим судом в частині доведеності вини у вчиненні злочину виконано в повному об`ємі .

Викладені у вироку висновки про винність ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні вказаних злочинів відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну і об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку.

Обвинувачені вину визнали у судовому засіданні повністю.

Також вину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтверджують заяви потерпілої ОСОБА_11 про вчинення відносно неї злочину; протокол огляду місця події; протокол обшуку від 30.06.2016 року; висновок експерта № 11181-Т від 29.07.2016 року, за яким слід взуття на аркуші фотографічного паперу, виявлений та сфотографований 29.06.2016 року під час огляду місця події в с. Хороша Гайсинського району по вул. Хороша, придатний для встановлення групової належності взуття, що залишило даний слід, по загальних ознаках; даний слід залишений групою взуття, до якої належить пара резинових чобіт, що були вилучені у ОСОБА_7 , а саме чоботом на ліву ногу; висновок експерта № 1211-Т від 31.08.2016 року, за яким слід протектору шини транспортного засобу, що зображений на аркуші паперу 1А, що було виявлено та зафіксовано 29.06.2016 року під час проведення огляду місця події в АДРЕСА_3 , залишений групою шин транспортних засобів, до яких належать шини, які встановлені на мотоблоці, вилученому 29.06.2016 року в с. Хороша; слід протектору шини транспортного засобу, що зображений на аркуші паперу 2А залишений групою шин транспортних засобів, до яких належать шини, які встановлені на причепі, вилученому 29.06.2016 року в с. Хороша; та інші.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях ґрунтується на сукупності доказів, перевірених судом.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора, про невідповідність призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 через його м`якість, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

В ч.2 ст. 65 КК України зазначено «Особі ,яка вчинила злочин, має бути призначено покарання , необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Обираючи підсудному покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети не тільки кари , а і можливості виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості (ст.372 КПК України)

Що стосується призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , то на думку Апеляційного суду, воно призначене судом відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, умовно-достроково був звільнений від відбування покарання; а також обставини, які пом`якшують покарання, до яких відніс щире каяття й правдиві показання, активне сприяння розкриттю злочину

На думку апеляційного суду, призначене судом покарання є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 як особи, що представляє підвищену суспільну небезпеку, лише за умови ізоляції його від суспільства.

Що стосується призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , то на думку Апеляційного суду, суд першої інстанції призначаючи покарання, порушив вимоги ч. 4 ст. 70 КК України.

Так, кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_8 ,засуджено оскаржуваним вироком, вчинено обвинуваченим 23.06.2016 року та 28.06.2016 року, тобто до постановлення попереднього вироку (Іллінецького районного суду Вінницької області від 10.04.2017 року).

Відповідно до роз`яснень п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати

реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Тобто судом частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 10.04.2017 року, який підлягає самостійному виконанню.

Щодо доводів прокурора про неможливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 без призначення покарання, пов`язаного з реальним позбавленням волі, то Апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 злочинів, особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання; наявність на його утриманні малолітніх дітей, дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а також обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття й правдиві показання, активне сприяння розкриттю злочину.

З огляду на наведене вище апеляційний суд приходить до висновку, що доводи прокурора в апеляційній скарзі про неможливість застосування ст. 75 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 є непослідовними, а апеляційна скарга в цій частині такою, що не підлягає задоволенню в силу своєї юридичноправової непереконливості.

Апеляційний суд вважає, що призначене місцевим судом покарання за вказаних обставин відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі засудженого, взагалі основним засадам призначення покарання і буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів, з дотриманням вимог ст. ст. 71,ч.4 ст.0 , ст.75 КК України.

На суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.09.2017 року, відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.09.2017 року, відносно ОСОБА_8 - змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо в період іспитового строку тривалістю три роки він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього цим вироком обов`язки.

Згідно з п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених за цим вироком і за попереднім вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 10.04.2017 р. визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо в період іспитового строку тривалістю три роки він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього цим вироком обов`язки.

Згідно з п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Врешті вирок залишити без змін.

На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду, а засудженим в той самий строк з моменту одержання копії ухвали.

с у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4