Вирок

Іменем України

Справа № 712/12086/17

Провадження 1кп/712/559/17

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

14 листопада 2017року м. Черкаси

головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкас кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 ,який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сміла Черкаської обл., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, раніше судимий (28.04.2017 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України,
у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.4 ст.407КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», призваним на військову службу за контрактом, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-ХІУ від 24.03.1999, 01.05.2016 близько 08 год. 00 хв. в умовах особливого періоду самовільно без дозволу командування залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 та направився за місцем свого проживання у м. Смілу Черкаської обл., офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 28.09.2017 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та вчинений злочин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4ст.407КК України визнав повністю . Суду показав, що будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», призваним на військову службу за контрактом, 01.05.2016 близько 08 год. 00 хв. без дозволу командування залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 та направився за місцем свого проживання у м. Смілу Черкаської обл., 28.09.2017 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та вчинений злочин.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідив документи, які характеризують його як особу. Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення. При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми діями, які виразились у: самовільне залишення військової частини вчинене в умовах особливого періоду військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України. Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, визнання вини в повному обсязі. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, суд не встановив.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України, а тому покарання необхідно призначити за сукупністю вироків.

На підставі викладеного, з урахуванням відношення ОСОБА_4 до вчиненого, особи обвинуваченого, який раніше судимий, є учасником бойових дій, суд дійшов висновку, що обвинуваченому можливо призначити покарання у вигляді позбавлення волі, з але враховуючи клопотання обвинуваченого про застосування до нього вимог Закону України «Про амністію у 2016 році», та позицію прокурора про задоволення вказаного клопотання, суд приходить до наступного.

Статтею 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 № 1810-УІІІ, який набрав чинності 07.09.2017, постановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).
Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.407КК України є умисним тяжким злочином, який не пов`язаний із завданням шкоди життю та здоров`ю особі та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 є учасником бойових дій і він обвинувачується, у вчиненні умисного тяжкого злочину, який не є особливо тяжким злочином, відповідно до ст. 12 КК України, а тому є суб`єктом застосування до нього Закону України «Про амністію», і останнього необхідно звільнити від відбування покарання. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374,377 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

- ст.407 ч.4 КК України та призначити йому покарання у вигляді - три роки позбавлення волі.

За сукупністю вироків, шляхом частково приєднання покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області у вигляді двох років позбавлення волі остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» (в ред. 06.09.2017 р.) звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі. Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Соснівський районний суд м.Черкас протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1