В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" жовтня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючої суді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000880, від 25 січня 2014 року, відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Маневичі Маневицького району Волинської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, яка навчається на IV курсі Одеського Національного педагогічного університету імені К.Д.Ушинського, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що неповнолітня ОСОБА_5 в середині січня 2014 року, за попередньою змовою із невстановленою досудовим слідством особою, розробили схему шахрайських дій, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме розмістили на сайні ІНФОРМАЦІЯ_2 оголошення про здачу в оренду на тривалий строк квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 . Відповідно до розробленого плану шахрайський дій, невстановлена досудовим слідством особа, має відіграти роль власника зазначеної квартири, яка здається в оренду на добу, а ОСОБА_5 має бути посередником та видавати себе за представника власника квартири, винайнявши при цьому квартиру на добу. Заволодівши коштами, наданими за довгострокову оренду квартири, ОСОБА_5 повинна була частину грошей переслати на невстановлений банківський рахунок невстановленої досудовим слідством особи.

Так, 18.01.2014 року ОСОБА_5 приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходячись по АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів з метою заволодіння шляхом обману грошовими коштами, які належать ОСОБА_7 , зустрілася з останньою за вищевказаною адресою, щоб показати квартиру. Продовжуючи свої злочинні наміри, ввівши в оману ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , представилась, як ОСОБА_8 племінниця власника квартири.

ОСОБА_7 , оглянувши квартиру АДРЕСА_2 , прийняла рішення про її оренду строком в один рік. В подальшому ОСОБА_5 , не будучи власником вищевказаної квартири та не маючи ніякого відношення до її оренди, надала ОСОБА_7 для підпису бланк договору оренди від 18.01.2014 року, підписаний ОСОБА_9 , який нібито є власником квартири. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , під приводом здічі в оренду квартири, шляхом обману заволоділа грошовими коштами в розмірі 6000 гривень, які належать ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_5 , разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, розпорядились зазначеними коштами на власний розсуд, чим спричинили майнову шкоду потерпілій ОСОБА_7 на вищевказану суму.

Крім того, неповнолітня ОСОБА_5 в двадцятих числах січня 2014 року за попередньою змовою із невстановленою досудовим слідством особою, розробили схему шахрайських дій, для отримання грошових коштів, а саме повторно розмістили на сайті www.slando.com оголошення про здачу в оренду на тривалий строк квартиру АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_10 . Відповідно до розробленого плану шахрайських дій, невстановлена досудовим слідством особа має відігравати роль власника квартири, а ОСОБА_5 має бути посередником та видавати себе за представника власника квартири, винайнявши при цьому квартиру на добу. Заволодівши коштами, наданими за довгострокову оренду квартири, ОСОБА_5 , повинна була частину грошей переслати на невстановлений банківський рахунок невстановленої досудовим слідством особи.

Так, 27.01.2014 року ОСОБА_5 приблизно о 17 годині 15 хвилин, знаходячись по АДРЕСА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою повторного заволодіння шляхом обману грошовими коштами, які належать ОСОБА_11 , зустрілася з останньою за вищевказаною адресою, щоб показати квартиру. Продовжуючи свої злочинні дії, ввівши в оману ОСОБА_11 , ОСОБА_5 представилась, як ОСОБА_12 племінниця власників квартири, та надала копію паспорту, виданого Дарницьким РУ ГУ МВС України в місті Києві на ім`я ОСОБА_13 .

ОСОБА_11 оглянувши вищевказану квартиру, прийняла рішення про її оренду строком на один рік та погодилась передати ОСОБА_5 , яка не була власником вищевказаної квартири та не мала жодного відношення до її оренди, грошові кошти у розмірі 6000 гривень, однак зазначила, що їй необхідно зняти кошти з картки. В подальшому з метою зняття грошових коштів, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_5 , вийшли на вулицю за вищевказаною адресою. Однак виконати до кінця всі свої злочинні дії та закінчити злочин ОСОБА_5 не змогла, з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана працівниками міліції.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, щиро розкаялася і дала показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення нею злочину.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_5 , в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила заволодіння чужим майном шляхом обмані /шахрайство/, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та за ч.3 ст.15 ч.2 ст.190 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману /шахрайство/, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, при цьому злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, оскільки остання не виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, дані про особу обвинуваченої, яка на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має відзнаки зі спортивних змагань з футболу, поряд з цим обвинувачена вину у вчиненому визнала, щиро розкаялась.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття обвинуваченої, вчинення злочину в неповнолітньому віці.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_5 злочинів, які згідно ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості, вищезазначених даних про особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання, а тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу, яке буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Поряд з цим, у судовому засіданні обвинувачена заявила клопотання про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки на момент вчинення злочину їй не виповнилось 18 років.

Відповідно до п."а" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

Досліджуючи матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, судом було встановлено, що на момент вчинення злочину обвинуваченій виповнилось 17 років. Крім того, ОСОБА_5 вчинила злочини, які відповідно до ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості. Кримінальне правопорушення вчинено до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

Оскільки обмежень щодо застосування амністії до обвинуваченої ОСОБА_5 судом не встановлено, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 амністію та враховуючи приписи ст.15 цього Закону звільнити останню від призначеного покарання.

Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов, заявлений по справі потерпілою ОСОБА_7 про відшкодування завданої злочином на її користь матеріальної шкоди у розмірі 6000 гривень, підлягає задоволенню повністю, з урахуванням характеру позовних вимог, характеру дій ОСОБА_5 , яка спричинила матеріальну шкоду потерпілій, як такий, що визнаний у повному обсязі обвинуваченою та знайшов підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, 368, 373-376, ч.3 ст.497 КПК України, п.«а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 КК України і призначити їй покарання за ці злочини:

-за ч.2 ст.190 КК України призначити покарання у виді штрафу, у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень в доход держави;

-за ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 КК України призначити покарання у виді штрафу, у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень в доход держави.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу, у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень в доход держави.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання на підставі п.«а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Цивільний позов, заявлений по справі потерпілою ОСОБА_7 про відшкодування завданої злочином на її користь матеріальної шкоди у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень - задовольнити повністю. Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 6000 (шість тисяч) гривень на відшкодування матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: