Провадження № 1-кп/331/147/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«16» лютого 2018 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003387 від 26.11.2017 відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
30 листопада 2017 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з Запорізької місцевої прокуратури № 1 надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

При проведенні підготовчого судового засідання, прокурор просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України і підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається.

Обвинувачений не заперечує проти призначення судового розгляду.

Вислухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до висновку про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.

Підготовче судове засідання в судовому провадженні у першій інстанції є обов`язковою і самостійною стадією кримінального процесу, в якій суд визначає можливість на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Однією з умов до можливості призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, є відповідність його вимогам КПК.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулюванні обвинувачення.

Як вказує ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Як вбачається зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи раніше засудженим за вчинення корисливих правопорушень, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив корисливий злочин на території Олександрівського району м. Запоріжжя.

Так, 25 листопада 2017 року, приблизно о 10 годині 53 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, знаходячись у торговому залі супермаркету ТОВ «Омега», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний 83/85, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з торгових полиць зазначеного магазину намагався таємно викрасти майно, що належить ТОВ «Омега», а саме: - Шампанське «Моет Шандон Розе Імперіал рожеве сухе» (ш/к НОМЕР_1 ), 1 одиницю товару, вартістю 1485 гривень 00 копійок, без урахування ПДВ, чим намагався спричинити ТОВ «Омега» матеріальну шкоду на вказану суму.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викраденим чужого майна (крадіжка), не доведена до кінця, з причин, що не залежали від волі особи, яка її вчинила, вчинена повторно.

Аналізуючи обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_4 на предмет відповідності його вимогам ст. ст. 91, 291 КПК України, суд дійшов висновку, що він не в повній мірі відповідає зазначеним нормам закону, обвинувачення є неконкретним та не містить усіх необхідних відомостей та обставин вчинення злочину, а ті обставини, які викладені в ньому не відповідають правовій кваліфікації дій обвинуваченого.

Так, з аналізу обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, вбачається відсутність опису об`єктивної сторони дій ОСОБА_4 щодо скоєння злочину, оскільки не вказано, які саме дії вчинив обвинувачений, реалізуючи свій умисел на протиправне заволодіння майном ТОВ «Омега» та з яких причин злочин не було закінчено.

Таким чином, суд вважає, що всупереч вимогам ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими щодо ОСОБА_4 , оскільки формулювання обвинувачення, яке викладене в обвинувальному акті, в своїй сукупності не дає повного уявлення стосовно того, які дії вчинив обвинувачений, намагаючись таємно викрасти майно, чи міг обвинувачений розпорядитись викраденим майном чи ні, з яких причин злочин не був доведений ним до кінця, тобто відсутні ознаки, які вказують на закінчений замах на злочин, а тому обвинувачення є неконкретним, викликає сумніви і, як наслідок, істотно впливає на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд.
Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, а тому він підлягає поверненню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

При прийнятті рішення про повернення обвинувального акту, суд враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 № 5-328кс16, згідно якої суду належить встановити, чи має таке недотримання вимог кримінального процесуального закону наслідок у вигляді істотного впливу на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд.
Верховний Суд України звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Вирішуючи питання про повернення обвинувального акту, суд враховує таке, що у міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини 3 статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).
У рішеннях Європейського суду з прав людини, у справах «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року, «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000 року, констатовано, що відповідно до Конвенції необхідно приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Надання повної та детальної інформації щодо пред`явлення особі обвинувачення та правову кваліфікацію, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не може бути призначений до судового розгляду, оскільки не відповідає вимогам КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 як такий, що не відповідає вимогам КПК України, для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1