Справа № 214/4478/17
1-кп/214/672/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 000 1727 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, який має повну середню освіту, працюючого КП «Швидкістний трамвай», водій, одружений. Зареєстрований: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніш не судимого,
сторони кримінального провадження, які беруть участь в судовому розгляді: прокурор ОСОБА_4 обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:
ОСОБА_3 , 09.06.2017 приблизно о 00:30 годин, знаходячись, у приміщенні квартири в АДРЕСА_3 на ґрунті неприязних стосунків, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс правою рукою не менше трьох ударів в область обличчя та шиї ОСОБА_5 , спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_5 , тілесні ушкодження у вигляді: садна обличчя з ділянкою ущілення, шиї, синець обличчя.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №1153 від 07.07.2017 тілесні ушкодження, виявлені у гр. ОСОБА_5 за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.
Вищезазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування за ст. 125 ч. 1 КК України за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.
Обвинувачений та прокурор клопотали про розгляд кримінального провадження в порядку ст. 349 ч.3 КПК України без виклику в судове засідання свідків, та без дослідження письмових доказів.
Враховуючи, що обвинувачений визнає свою вину та фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України вважає необхідним обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються характеризуючих особу обвинуваченого.
При цьому судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють значення цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити такі обставини апеляційному порядку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав в повному обсязі, надав суду пояснення про обставини вчинення кримінальних правопорушень, аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Щиро розкаюється у скоєному злочині.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, які є логічними та мають послідовний характер, відповідають обставинам справи, вважає що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, є допустимими, та згідно з ст.ст. 85, 94 КПК України, є доказами, що прямо підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Враховуючи добровільне визнання обвинуваченим вини а також визнання обставин викладених в обвинувальному акті, суд дійшов логічного висновку про доведеність обвинувачення, і вважає що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що дає суду підстави ухвалити обвинувальний вирок.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню нових злочинів, суд враховує ступень тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості.

Обговорюючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд бере до уваги, що останній визнав вину у скоєні кримінального правопорушення в повному обсязі, згідно даних, які характеризують його особу: обвинувачений за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони, скарг від сусідів не надходило (Т.1 а.с. 58), раніше не судимий (Т1 а.с. 59-59 зворот), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебував та не перебуває (Т1 а.с. 54;56).

Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому визначається щиросердне каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначено покарання у виді штрафу оскільки зазначений вид покарання на думку суду відповідає меті та завданню покарання та має сприяти запобіганню вчинення нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Матеріали кримінального провадження № 001727 від 06 липня 2017 року залишити при обвинувальному акті № 214/4478/17к; провадження 1кп/214/672/17

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався, речові докази відсутні.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1