Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кп/758/254/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2017 Подільський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000891, внесеного до ЄРДР 20.09.2016 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , уродженця Черкаської області, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, проживаючого в цивільному шлюбі з ОСОБА_6 , маючого на утриманні сина ОСОБА_7 , 2005 року народження, пенсіонера, інваліда 3 групи за станом здоровя, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
У відповідності до обвинувального Акту від 26.10.2016 р., наказом ГУ НП в місті Києві від 05.05.2016 № 380 о/с ОСОБА_5 призначено на посаду оперуповноваженого СКП ВП № 2 Подільського УП ГУНП в місті Києві.
Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02.07.2015 поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності; та ін.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781-XII від 23.12.1993, правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», оперативно-розшукова діяльність - це система гласних і негласних пошукових, розвідувальних та контррозвідувальних заходів, що здійснюються із застосуванням оперативних та оперативно-технічних засобів.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», завданням оперативно-розшукової діяльності є пошук і фіксація фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, розвідувально-підривну діяльність спеціальних служб іноземних держав та організацій з метою припинення правопорушень та в інтересах кримінального судочинства, а також отримання інформації в інтересах безпеки громадян, суспільства і держави.
Згідно зі ст. 5 вищевказаного закону, оперативно-розшукова діяльність здійснюється оперативними підрозділами національної поліції, а саме підрозділами кримінальної та спеціальної поліції.
Таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП № 2 Подільського УП ГУНП в місті Києві, є працівником правоохоронного органу, а перелік наданих повноважень та службових обов`язків ОСОБА_5 підтверджує те, що останній наділений повноваженнями щодо здійснення функцій представників влади, тобто є службовою особою.
Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_8 , займаючись приватним перевезенням, 16.09.2016 приблизно о 10 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки Шевроле Такума сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, підібрав двох невстановлених слідством осіб, яких, на пропозицію останніх, погодився підвезти їх на вул. Котовського, що у м. Києві. За надання послуги перевезення невстановлені слідством особи мали сплатити ОСОБА_8 70 грн.
Цього ж дня, приблизно о 10 год. 40 хв., перебуваючи за вказаною адресою, невстановлені слідством особи попросили ОСОБА_8 зачекати їх на місці та пішли у напрямку вулиці Стеценка в м. Києві. Через 10-15 хв. до автомобіля ОСОБА_8 підбігла ОСОБА_9 та почала звинувачувати останнього у вчиненні щодо неї злочину, а саме пограбування, який ОСОБА_8 нібито вчинив за попередньою змовою групою осіб з невстановленими слідством особами, яких він привіз за вказаною адресою.
Не розуміючи обґрунтованість звинувачень, які пред`явила йому ОСОБА_9 , не будучи причетним до будь-якого кримінального правопорушення та не бажаючи вислуховувати звинувачення, ОСОБА_8 поїхав з місця події.
Приблизно об 11 год. 00 хв. 16.09.2016 на номер мобільного телефону ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_5 , який представився начальником карного розшуку Подільського УП ГУНП в м. Києві та в телефонній бесіді встановив факт належності ОСОБА_8 автомобіля Шевроле Такума, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , та запросив останнього з`явитись до відділення поліції №2 Подільського УП ГУНП в м. Києві, що за адресою: м. Київ, проспект Г. Гонгадзе, 8 для з`ясування обставин нібито вчиненого ним злочину.
Цього ж дня приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_8 на вимогу ОСОБА_5 прибув до службового кабінету останнього, який розташований у ВП №2 УП ГУНП в місті Києві, де ОСОБА_5 звинуватив ОСОБА_8 у вчиненні за попередньою змовою групою осіб пограбування ОСОБА_9 .
При цьому ОСОБА_5 достеменно знаючи, що ОСОБА_8 не причетний до вчинення кримінального правопорушення, переслідуючи мету незаконного власного збагачення, став висловлювати погрози щодо притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, а також позбавлення його особистої власності автомобіля Шевроле Такума, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , які ОСОБА_8 сприйняв цілком реально.
Коли воля потерпілого ОСОБА_8 під психологічним тиском ОСОБА_5 була подавлена, останній, переслідуючи свій злочинний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення, почав вимагати передачу на його користь 1000 доларів США (що станом на 16.09.2016 відповідно до курсу НБУ складає 26 200 грн.) за позитивне вирішення питання щодо не притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 та подальшої конфіскації автомобіля, який належить ОСОБА_8 , поставивши строк виплати грошових коштів до 23.09.2016.
Продовжуючи вчиняти злочинні дії, спрямовані на власне незаконне збагачення, ОСОБА_5 19.09.2016 приблизно о 10 год. 30 хв зателефонував ОСОБА_8 та в телефонній бесіді запросив останнього до ВП №2 Подільського УП ГУНП в м. Києві що за адресою: м. Київ, проспект Г. Гонгадзе, 8.
Цього ж дня, приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_8 на вимогу ОСОБА_5 прибув до ВП №2 Подільського УП ГУНП в м. Києві, де зустрівся з останнім. Перебуваючи біля зазначеного приміщення ОСОБА_5 , продовжуючи переслідувати свій злочин умисел, спрямований на власне незаконне збагачення, повторно пред`явив вимогу ОСОБА_8 щодо передачі йому 1000 доларів США, висловлюючи при цьому погрози щодо притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, а також позбавлення його особистої власності автомобіля Шевроле Такума, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , які ОСОБА_8 сприйняв цілком реально, нагадавши ОСОБА_8 про необхідність передачі грошових коштів до 23.09.2016.
23.09.2016 біля 13 год. 35 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи біля ВП №2 Подільського УП ГУНП в м. Києві, що за адресою: м. Київ, проспект Г. Гонгадзе, 8, сприймаючи реально погрози ОСОБА_5 , виконуючи незаконні вимоги останнього щодо передачі грошових коштів за не притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 та не позбавлення його особистої власності - автомобіля, передав ОСОБА_5 частину грошових коштів, які останній у нього вимагав, а саме 13 000 грн, що є еквівалентом 496 доларів США.
Розуміючи, що воля потерпілого ОСОБА_8 подавлена, ОСОБА_5 продовжуючи чинити психологічний тиск повідомив ОСОБА_8 , що грошові кошти у розмірі 13 000 грн, які він отримав від ОСОБА_8 за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності та не позбавлення його особистої власності автомобіля Шевроле Такума, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , є лише частиною грошової суми, яку необхідно ОСОБА_8 сплатити за позитивне вирішення питання.
Продовжуючи вчиняти злочинні дії, спрямовані на власне незаконне збагачення, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 про необхідність передачі йому другої частини грошових коштів у розмірі 13 000 грн, що є еквівалентом 496 доларів США, за не притягнення його до кримінальної відповідальності та не позбавлення його особистої власності - автомобіля, поставивши строк виплати грошових коштів до 28.09.2016.
25.09.2016 біля 17 год. 50 хв. ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_8 та в телефонній бесіді повідомив, що останньому необхідно з`явитися до метро «Контрактова площа», що у м. Києві, через годину для передачі другої частини грошових коштів, які він вимагав за не притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 та не позбавлення його особистої власності - автомобіля.
Цього ж дня, приблизно о 19 год. 40 хв., перебуваючи біля метро «Контрактова площа», що у м. Києві, ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_5 та в телефонній бесіді повідомив останньому, що він прибув на обумовлене місце, на що ОСОБА_5 повідомив, що йому необхідно з`явитися за адресою: АДРЕСА_3 у найближчий час.
25.09.2016 приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Турівська, 36, сприймаючи реально погрози ОСОБА_5 , виконуючи незаконні вимоги останнього щодо передачі грошових коштів за не притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 та не позбавлення його особистої власності автомобіля, у ході розмови повідомив останньому, що має другу частину грошових коштів, які від нього вимагає ОСОБА_5 , у розмірі 13 000 грн.
Після чого ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 , що їм необхідно пройти за адресою: м. Київ, вул. Н. Лугова, 3-а до під`їзду номер 2.
Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_5 у ході розмови повідомив ОСОБА_8 , що грошові кошти, які він вимагав за не притягнення його до кримінальної відповідальності та не позбавлення його особистої власності автомобіля, через декілька хвилин він має передати його знайомому, який з`явиться за вказаною адресою та представиться знайомим ОСОБА_5 .
Після чого 25.09.2016 о 20 год. 15 хв. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий слідчими першого слідчого відділу прокуратури міста Києва та працівниками УВБ в місті Києві ДВБ НП України.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 189 КК України, а саме вимагання передачі чужого майна з погрозою обмеження прав потерпілого, вчиненого службовою особою з використанням свого службового становища.
20 червня 2017 р. між прокурором у кримінальному провадженні - прокурор першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_8 , укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної Угоди прокурор ОСОБА_3 за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 189 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений визнав свою винуватість у зазначеному діянні, суспільного інтересу у забезпеченні більш швидкого судового розгляду вказаного кримінального провадження. Такий суспільний інтерес полягає у затвердженні угоди про визнання винуватості та найшвидшому судовому розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 з метою захисту осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура . Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 189 КК України, з урахуванням особи винного, який раніше не судимий, має сімю та постійне місце проживання, характеризується позитивно, з огляду на положення ст. 65 КК України, у виді 5 років позбавлення волі та звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам з наданням потерпілим письмової згоди прокурору на укладання ними угоди.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 189 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Потерпілий ОСОБА_8 надав письмову згоду прокурору ОСОБА_3 на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором у кримінальному провадженні - прокурор першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. п. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором у кримінальному провадженні - прокурор першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_3 за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 20.06.2017 року про визнання винуватості між прокурором у кримінальному провадженні - прокурор першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_3 за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Призначити узгоджене сторонами покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки.
На підставі п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Судові витрати по справі відсутні.
До вступу вироку в законну силу обраний запобіжний захід ОСОБА_5 у виді застави залишити без змін.
Речові докази: мобільний телефон чорного кольору марки iPhone 4 IMEI НОМЕР_3 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 , як законному власнику, грошові кошти купюрами номіналом, 200 (двісті) гривень у кількості 65 (шістдесят п`ять) купюр, за серіями та номерами: ЄЗ8472483; ЕЩ0296354; ЕВ6433287; КА9082171; ЗВ6692913; КН1861880; УС7770233; ЕБ9468846; ПГ0764357; ЕА8790388; ЗБ4035436; ЄЦ4049310; ТЄ8918071; СЖ8383114; АБ5327497; ЄХ2427988; ПГ6244602; ЄД2981342; ПГ8386579; ЗГ9374284; ЄЖ3625589; ПГ8574249; ЗБ5822906; ЄБ2008977; ВБ2504131; ЄЗ5726067; МБ9304993; МА2659446; КЙ3336360; АЄ0273863; ВВ1963908; ЄЩ1303566; ЕЗ4739195; АЕ8140545; ЄЮ6971054; ЗГ5725200; КЛ8521389; ЕВ2638321; ЗВ7051077; МБ7517024; ЗЕ9065481; ЄД4633318; ПИ0683700; ВШ6970881; ЕБ1721542; СВ4354195; ПЗ1210784; ЄД5607135; МВ1967531; МА2184707; ПЗ8150437; КЗ0324244; ЕВ8392634; МБ4869526; ЕЖ1467795; ЗГ0006078; МА6264627; МБ2229260; ЕГ6482922; ЄЧ6811147; КК9218152; ЕЗ1855110; КД0156958; ВЧ3164236; КБ7681591, СБ6926183; УТ1609265; ПВ9050951; КК8887270; ТЄ9015944; КЕ4538195; ЕА4172878; МБ2574880; КА3285275; СЄ7025867; МБ5680958; ЄФ7727798; ЄА7905020; ЕЮ8116665; ПБ6480957; КЖ5845191; ЕД2491583; ЄЖ7384347; АБ0209973; ВЦ7838821; ЗД2306615; КИ6207198; КК6076178; ЄЕ9209383; ЗБ 9757415; КЖ1961000; КН0873542; ЄБ4422325; ЄШ4075439; ЗВ8267095; КИ0042502; ТА5443934; ЗА8449709; ЄЄ2875266; ПА2771233; КЙ2729811; ПД0720095; ЗА9269138; ПА7157059; КВ5461361; ЗД9657203; КД7727267; ПГ5499131; ЕЮ1924518; ВГ9907603; ЄЄ7699757; ВВ5788128; ВГ8671134; МБ1182973; ВА1429402; ЕЦ1406732; ЕЕ2694996; ЄА4701896; ЄВ0287992; ПБ6269029; ЗЗ3400580; ЕШ5014892; ПЗ4881681; ЄЮ2821141; ВВ2896739; ТЄ8949565; ПВ8067098; ЄГ3013267; МА8781319; ЗБ6225051, на загальну суму 26 000 гривень, які знаходяться на відповідальному зберіганні в управлінні фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в м. Києві повернути до Департаменту внутрішньої безпеки НП України.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СуддяОСОБА_1