Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/309/17 Провадження № 1-кс/475/28/17
У Х В А Л А
Іменем України

27.03.2017смт. Доманівка

Слідчий суддя Доманівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Доманівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000001 від 24.10.2016 р.,
В С Т А Н О В И Л А:
22 березня2017 р. на розгляд слідчого судді надійшла скарга потерпілого ОСОБА_4 на постанову про закриття об`єднаного кримінального провадження №0000001 за його заявами про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.366 ч.1, ст.364 ч.1, ст.175 ч.1 КК України.
У скарзі заявник посилається на те, що 15.01.2014 р. ОСОБА_4 звернувся до Доманівського РВ УМВС з заявою про порушення кримінального провадження за фактом незаконного звільнення, невидачі зарплати, розрахунку, трудової книжки, шахрайського усунення від отримання земельного паю.

За його заявою відомості внесені до ЄРДР за №0000001 16.01.2014 р. за ст.366 ч.1 КК України, 26.03.2014 р. за ч.1 ст.175, ч.1 ст.364 КК України.

24 жовтня 2016 р. за його заявами слідчим винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складів кримінальних правопорушень, передбачених статтями 175, 364, 366 КК України.

Копію постанови ОСОБА_4 отримав лише 09.03.2017 р.

Не погодившись з висновком слідчого, ОСОБА_4 звернувся зі скаргою до суду.

Скарга аргументована тим, що постанова слідчого винесена незаконно.

Слідство, на думку заявника, проведене не об`єктивно та не повно. Слідчий при прийнятті рішення про закриття провадження не взяв до уваги надані ним докази, взяв до уваги лише докази зацікавлених осіб. При проведенні допитів неповною мірою з`ясовував питання, що стосуються розслідування кримінального провадження.

Слідчий при проведенні досудового розслідування не виконав постанову прокурора прокуратури Доманівського району ОСОБА_6 , а саме: до теперішнього часу не допитав ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Також не допитані ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

ОСОБА_4 у скарзі посилається на необхідність допиту ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інших громадян, які, на його думку, незаконно включені до списку громадян, що мають право на земельні частки (паї). Вважає, що слідчими не вчинені жодні дії при розслідуванні обставин щодо невиплати заробітної плати у 1996-1997 р., його незаконного звільнення та внесення до трудової книжки неправдивих відомостей.

Зазначення у постанові про закриття кримінального провадження через відсутність складу злочину без зазначення конкретної його складової, на думку ОСОБА_4 , також свідчить про її незаконність.

На думку ОСОБА_4 , слідчим не надана оцінка незаконній відмові ОСОБА_9 від дачі свідчень.

У зв`язку з чисельними, на думку заявника, порушеннями законодавства при розслідуванні провадження він просив:

- скасувати постанову про закриття провадження від 24.10.2016 р.

- винести окрему ухвалу про відсторонення слідчого ОСОБА_5 від проведення досудового слідства, його люстрації та звільнення з органів;

- рекомендувати начальнику Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області передати справу для проведення досудового розслідування Миколаївському ГУНП.

У відкритті провадження за скаргою в частині вирішення клопотань про відсторонення слідчого ОСОБА_5 від проведення досудового слідства, його люстрації та звільнення з органів; рекомендації начальнику Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області передати справу для проведення досудового розслідування Миколаївському ГУНП відмовлено.
У судовому засіданні ОСОБА_4 доводи скарги підтримав, просив задовольнити її у повному обсязі з підстав, що викладені у скарзі. При цьому ОСОБА_4 на запитання слідчого судді пояснив, що він фактично працював у ВАТ Шляховий майже до кінця 1997 р., зарплата йому не виплачена за 1996-1997 р.

Процесуальний керівник у даному провадженні ОСОБА_3 просив відмовити ОСОБА_4 у задоволенні скарги та залишити постанову слідчого без змін, оскільки вважає її законною.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_4 , прокурора Доманівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження №0000001, та копії судових рішень у справі за позовом ОСОБА_4 про захист трудових прав, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Мотиви прийняття такого рішення слідчим суддею обґрунтовані наступним.

У ході розгляду скарги встановлено, що за заявами ОСОБА_4 до ЄРДР за №0000001 внесені відомості 16.01.2014 р. за ст.366 ч.1 КК України, 26.03.2014 р. за ч.1 ст.175, ч.1 ст.364 КК України.

У своїх заявах ОСОБА_4 посилається на незаконне його звільнення з роботи на підставі неправдивого запису у трудовій книжці з 05.04.1996 р., вказує, що він фактично працював протягом 1997 р., за цей період йому не виплачена заробітна плата, незважаючи на те, що він працював у господарстві на період паювання землі, його незаконно не включено до списку громадян, що мають право на отримання земельної частки (паю).

24.10.2016 р. слідчим Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 винесена постанова про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України через відсутність у діяннях службових осіб радгоспу Шляховий складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.364, ч.1 ст.175 КК України.

Дослідивши зміст вказаної постанови, незважаючи на її недостатню мотивованість, приходжу до висновку, що кінцевий висновок слідчого про відсутність складів злочинів є правильним, а тому підстави для скасування постанови відсутні.

Погоджуючись з висновком слідчого про відсутність складів злочинів, виходжу з наступного.

Як встановлено у ході судового розгляду, а саме з копії трудової книжки ОСОБА_4 , у ній внесений запис про його звільнення на підставі ст.40 п.5 КЗпП України за невихід на роботу понад 4 місяці поспіль.
Запис вчинений на підставі наказу №9-к від 05.04.1996 р. по радгоспу Шляховий, витяг з якого міститься в матеріалах кримінального провадження.
Саме цей запис ОСОБА_4 вважає незаконним та сфальсифікованим, стверджує, що працював у ВАТ Племзавод Шляховий ще майже увесь 1997 р., за фактично виконану у цей період роботу йому не виплачена заробітна плата.
З копії рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 26.08.2015 р., залишеного без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 03.02.2016 р., за позовом ОСОБА_4 до ТДВ „Шляховий про зміну дати і формулювання причин звільнення з роботи, покладення обов`язку, стягнення грошових сум вбачається, що судом встановлено, що з червня 1995 р. по квітень 1996 р. роботодавець припинив нараховувати ОСОБА_4 заробітну плату. Наказом директора радгоспу №9-к від 05 квітня 1996р. ОСОБА_4 звільнено з роботи на підставі п.5 ст.40 КзпП - нез`явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності.
Допитані судом першої інстанції в якості свідків: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 підтвердили виконання ОСОБА_4 трудових обов`язків в 1995-1997 роках у радгоспі „Шляховий.
Доказів протилежного ТДВ „Шляховий не надало. Наявність довідки про припинення нарахування заробітної плати з червня 1995р. сама по собі, тобто без жодного доказу про причини такого діяння роботодавця, не може свідчити про нез`явлення на роботу ОСОБА_4 протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності.
Зазначеним рішенням ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні позову за пропуском строку звернення до суду за вирішенням трудового спору.
Заслухавши ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що звільнення ОСОБА_4 у 1996 р. та невиплата йому заробітної плати були незаконними. Невнесення ОСОБА_4 до списку громадян, що мають право на отримання земельної частки (паю), мало місце внаслідок його звільнення.
Незважаючи на незаконні дії при звільненні, висновок слідчого про відсутність складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.364, ч.1 ст.175 КК України, за заявами ОСОБА_4 є вірним.
Відповідно до ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Незаконні дії по відношенню до ОСОБА_4 мали місце у 1995-1997 р.
Кримінальна відповідальність за ст.175 КК України за невиплату заробітної плати встановлена з 01.09.2001 р., а тому не може бути підставою для відповідальності за невиплату заробітної плати у 1995-1997 р. в силу положень ч.2 ст.4, ч.2 ст.5 КК України.
За допущені у 1995-1997 р. порушення трудових прав ОСОБА_4 винна особа підлягала відповідальності за спеціальною статтею 133 КК України (в ред. 1960 р.), а саме: за незаконне звільнення трудящого з роботи, а так само інше грубе порушення законодавства про працю, вчинене посадовою особою державного або громадського підприємства, установи чи організації.
Відповідальність за безпосередньо невиплату заробітної плати введена за ч.2 ст.133 КК України у 2000 р. на підставі Закону України N 1979-III від 21.09.2000 р., а тому не може бути підставою для притягнення до відповідальності за невиплату заробітної плати ОСОБА_4 у 1995-1997 р., оскільки закон, що встановлює караність діяння або посилює покарання, зворотної сили не має (ч.3 ст.6 КК України (в ред. 1960 р.)).
За такого щодо невиплати заробітної плати винна особа могла бути притягнута до відповідальності за ст.133 КК України (в ред. 1960 р.), як за грубе порушення законодавства про працю.
За ст.133 КК України (в ред. 1960 р.), а не за ч.1 ст.364 та ч.1 ст.366 КК України, підлягали відповідальності особи, винні у незаконному звільненні ОСОБА_4 та внесенні запису до трудової книжки.
Стаття 133 КК України (в ред. 1960 р.) декриміналізована введенням у дію 01.09.2001 р. КК України, виходячи з п.п.г п.1 та п.3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень КК України (2001 р.).
Враховуючи вищевикладене, у діях посадових осіб ВАТ Племзавод Шляховий по відношенню до ОСОБА_4 щодо незаконного звільнення, внесення запису у трудовій книжці та невиплати заробітної плати відсутні склади злочинів, передбачених ч.1 ст.175, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, оскільки вони підпадали під відповідальність за спеціальною нормою, що діяла у період 1995-1997 років - ст.133 КК України (в ред. 1960 р.).
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 не включений до списку членів ВАТ Шляховий, які мають право на земельну частку (пай), оскільки на час їх складання був звільнений.
Доказів умисного невключення ОСОБА_4 до Списку з іншої причини, ніж звільнення, у ході досудового розслідування не встановлено, а тому висновок слідчого про відсутність складів злочинів, визначених ч.1 ст.364 та ч.1 ст.366 КК України, у цій частині є обґрунтованим.
Питання включення громадян, які з тієї чи іншої причини не були включені до списку громадян, які мають право на земельну частку (пай), підлягало вирішенню в порядку цивільного судочинства, що вказує на обґрунтованість висновку про відсутність складів злочинів, визначених ч.1 ст.364 та ч.1 ст.366 КК України в частині невключення ОСОБА_4 до Списку.
З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на відсутність у діях посадових осіб ВАТ Племзавод Шляховий складів злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.364, ч.1 ст.175 КК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України скасуванню не підлягає.
Керуючись ст.ст.303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000001 від 24.10.2016 р.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області в 5-ти денний строк з дня її оголошення
Повний текст ухвали виготовлений та оголошений о 08.00 год. 29 березня 2017 р.

Слідчий суддя : ОСОБА_1