Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
28 лютого 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004149 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іллін Гощанського району Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку Рівненського міського суду від 12 грудня 2016 року ОСОБА_5 22 червня 2013 року після 23.00 год, перебуваючи за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , під час конфлікту, який раптово виник в коридорі вказаної квартири, на грунті особистих неприязних відносин між ОСОБА_9 , його дружиною ОСОБА_10 та потерпілою ОСОБА_8 , схопив останню за одяг і штовхнув її в напрямку стіни, де, вдарившись головою об стінку, ОСОБА_8 втратила рівновагу та впала на дитячий велосипед, внаслідок чого отримала тілесне ушкодження у вигляді перелому пятої плюсневої кістки правої ступні, яке відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого судом кваліфіковано за ст. 128 КК України, як заподіяння середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження з необережності, та на підставі ст. 49 КК України ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Судом вирішено питання щодо цивільного позову ОСОБА_8 і постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

У поданій в інтересах ОСОБА_5 апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 , покликаючись на незаконність і необґрунтованість вироку суду першої інстанції, вказує, що, на його думку, досудове розслідування і судовий розгляд провадження проведено з порушенням норм кримінально процесуального закону без повного і всебічного зясування всіх доказів кримінального провадження, а висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи. Просить скасувати вирок і за відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, закрити кримінальне провадження.

В запереченні на апеляційну скаргу, яку вважає безпідставною, потерпіла ОСОБА_8 доводить, що вирок суду є законним і обґрунтованим, а винуватість ОСОБА_5 у вчиненому злочині, передбаченому ст. 128 КК України, підтверджена безпосередньо дослідженими судом доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_5 на підтримання поданої захисником апеляційної скарги, думку потерпілої ОСОБА_8 про залишення вироку без зміни, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу і просить скасувати вирок внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів вважає, що вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним і вмотивованим, ухваленим, згідно норм матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку обов`язково зазначається покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеним, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Однак, як вбачається з резолютивної частини вироку, суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та звільнивши його на підставі ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, не призначив ОСОБА_5 міру покарання за скоєний злочин, чим допустив істотне порушення вимог кримінального-процесуального закону, що, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в апеляційній інстанції.

Відповідно до положень ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені порушення процесуального закону.

Враховуючи наведене, вирок суду не може вважатися законним та обґрунтованим, і підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд.

Оскільки вирок скасовується у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, допущеним судом першої інстанції, то, згідно положень ч. 2 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів та переваги одних доказів над іншими.

При новому розгляді провадження суду першої інстанції належить усунути допущене істотне порушення кримінального-процесуального закону, перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі, і в залежності від встановленого прийняти відповідне процесуальне рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Рівненського міського суду від 12 грудня 2016 року щодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2