СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/424/17
Провадження №1-кп/547/56/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року смт. Семенівка, Полтавська область
Семенівський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Жовтневе, Семенівського району, Полтавської області, громадянин України, зареєстрований і проживає: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, неодружений, не працює, раніше судимий 17.03.2004 Семенівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі, 07.03.2012 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 04.03.2017 близько 02:00 год., в приміщенні кафе-бару "Каштан", по вул. Ціолковського, 50, смт Семенівка Полтавської області, виявив на барній стійці пластикову банківську картку № НОМЕР_1 , ПАТ "КБ Приватбанк", вважаючи, що вона належить ОСОБА_4 , жителю смт Семенівка, Полтавської області.
Після цього ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме крадіжку грошей із вказаної карти, знаючи пін-код від неї, так як протягом вечора 03.03.2017 неодноразово допомагав розраховуватися карткою в кафе-барі "Каштан" через термінал потерпілому ОСОБА_4 , прибув до банкомату ПАТ "КБ Приватбанк" по вул. Незалежності, 34, смт Семенівка Полтавської області, де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, близько 02:30 год. шляхом вільного доступу. Таємно викрав за даної карти грошові кошти у сумі 1000 грн шляхом зняття готівки через банкомат, а також за допомогою банкомату здійснив банківський переказ 46 грн як поповнення абонентського номера оператора мобільного зв`язку МТС № НОМЕР_2 , яким користувався особисто, після чого банківську карту ОСОБА_4 викинув у смітник і разом із викраденими коштами з місця вчинення крадіжки зник, розпорядившись ними на власний розсуд.
Всього ОСОБА_5 своїми діям заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1046 грн.
Зазначеними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений і потерпілий підтвердили, що 12.04.2017 між ними укладено угоду про примирення. Просили суд затвердити угоду.
Вирішуючи питання можливості затвердження вказаної угоди суд встановив таке.
В угоді сформульовано підозру ОСОБА_5 , його правова кваліфікація, які повністю відповідають зазначеному обвинуваченню, пред`явленому ОСОБА_5 у цьому провадженні. Сторони угоди погодили, що правовою кваліфікацією підозри є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченого штраф 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Угодою передбачено та роз`яснено наслідки її укладення і затвердження, у т.ч. обмеження права оскарження вироку, який може бути ухвалено за наслідками розгляду та затвердження угоди судом, наслідки невиконання угоди.
Обвинувачений і потерпілий просили вказану угоду затвердити, підтвердили досягнення згоди щодо виду та розміру покарання. Обвинувачений згоден сплатити штраф 850 грн. Вказав, що угода має певні неточності щодо обізнаності його із пін-кодом та особою власника карти, проте у цілому зі змістом угоди та наслідками її затвердження погоджується.
Потерпілий підтвердив повернення йому коштів, не має претензій до обвинуваченого.
Прокурор не заперечував щодо затвердження угоди, оскільки угода відповідає вимогам закону, укладена добровільно, відображає волю сторін, у т.ч. щодо діяння й покарання.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Суд встановив, що зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Узгоджене покарання відповідає правилам ст.ст. 65, 66 КК України.
Відтак суд робить висновок про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про примирення від 12.04.2017.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставиною, яка обтяжує покарання, є рецидив злочинів.
За таких обставин суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив щодо потерпілого ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за який обвинуваченому слід призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Види та розмір процесуальних витрат не встановлено.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про його застосування не надходило.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 314, 349, 368, 371, 373-376, 392-395, 468-475 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 12.04.2017 між потерпілим ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, за яким призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення від 12.04.2017, у виді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Речові докази залишити потерпілому.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1