АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/477/17 Справа № 185/3050/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року м.Дніпро

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

заявника ОСОБА_9

представника ОСОБА_10

адвоката ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро, матеріали кримінального провадження № 70000653 за апеляційною скаргою директора ТОВ «Дніпровський трубний завод» - ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2017 року, -

В с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2017 року задоволено клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна на вантажний автомобіль «Рено» н/з НОМЕР_1 з напівпричепом н/з НОМЕР_2 та вантажем металеві труби кількості 24 шт., які знаходяться на майданчику підприємства «Павлоградське управління зрошувальної системи», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Харківська 3.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що майно на яке накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування , має значення речового доказу .
Не погоджуючись з ухвалою директор ТОВ «Дніпровський трубний завод» - ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу якою відмовити у задоволені клопотання слідчого. Вважає, що накладення арешту є незаконним, оскільки в ЄРДР внесено кримінальне правопорушення за ч.1 ст.358 КК України ( підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів), то речовим доказом виключно могли би бути визнані вони , а не труби та автомобіль.. Зазначає, що слідчий та слідчий суддя порушили вимоги ст.170 ч.1 КПК України, оскільки не зазначено, які існують підстави чи розумні підозри вважати, що вищевказане майно є доказом злочину. Не зазначено в клопотанні документи, які підтверджують право власності, чим порушено п.3 ч.2 ст.171 КПК України. Крім того суд надав дозвіл на обшук ТОВ « Дніпропетровський трубний завод», а арешт було накладено на майно яке є власністю ТОВ «ДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД». Зазначає, що накладення арешту на вантажний автомобіль та майно ТОВ «ДТЗ» було зроблено з метою повного зупинення виробництва та подальшої господарської діяльності де працює більше 130 осіб.

Заслухавши суддю доповідача, заявника, представника та адвоката, які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який просив задовольнити частково апеляційну скаргу та повернути клопотання для усунення недоліків, слідчих, які підтримали клопотання про арешт майна, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Подаючи клопотання про накладення арешту по кримінальному провадженню по ст.358 ч.1 КК України на вантажний автомобіль РЕНО з напівпричепом та металеві труби в кількості 24 штук слідчий в клопотанні та слідчий суддя в ухвалі в порушення вимог ст. 170 КПК України, зазначаючи, що вказане майно є речовим доказом, не вказали на достатні підстави, що воно відповідає критеріям зазначеним в ст. 98 КПК України та не вказали , яким саме, тому колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляції в цій частині, оскільки предметом злочину по ст.358 ч.1 КК України є документи печатки, штампи та бланки. Не зазначено в ухвалі і сукупність інших підстав чи розумних підозр, які зазначені в ст.170 КПК України і дають право на накладення арешту на майно.

В суді апеляційної інстанції слідчі також не змогли пояснити які документи підроблені і яке вони мають відношення до майна на яке накладено арешт.

Обгрунтовані доводи в апеляційній скарзі, що у клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді в порушення вимог п.п.2,3 ст.171 КПК України не зазначено документів, що підтверджують право власності на майно, види майна і т.д.

Відповідно до вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. Колегія суддів вважає, що слідчим не доведена така необхідність.

З врахуванням наведених доводів колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді суперечить вимогам ст. 170 КПК України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, в якому зазначено, що будь - яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, тобто об`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу на нормі закону та як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії», що при утримувані державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку вимогам охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.
На підставі наведеного вище, керуючись ст. 170 КПК України, ст. 173 КПК України, ст.376 КПК України, ст.407 КПК України, ст.419 КПК України, ст.422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу директора ТОВ «Дніпровський трубний завод» - ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого в кримінальному провадженні за № 70000653 про арешт майна, наклавши шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вантажний автомобіль «Рено» н/з НОМЕР_1 з напівпричепом н/з НОМЕР_2 та вантажем металеві труби в кількості 24 шт., що знаходяться на майданчику підприємства «Павлоградське управління зрошувальної системи», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Харківська 3 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4