Справа № 161/5143/17
Провадження № 1-кп/161/336/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 29 травня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
кримінальне провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000011 від 18 січня 2017 року про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, Рівненської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, задовільним станом здоров`я, зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.354 КК України,
з участю:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-
В С Т А Н О В И В :
В передобідню пору 13 січня 2017 року, в м.Луцьку, в кафе Брама, що в буд.№1 по вул. Сухомлинського, ОСОБА_3 , являючись працівником установи, який не є службовою особою, а саме: головним юрисконсультом Управління проблемних кредитів Львівської обласної дирекції ПАТ "Райффазен Банк Аваль", умисно, з корисливих мотивів та метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх правові наслідки, використовуючи своє становище, оскільки на нього було покладено обов`язки по супроводженню проблемного кредиту ОСОБА_6 , за вчинення дій з використанням становища, за вирішення питання щодо припинення боргових відносин з банком та не вчинення дій з використанням становища, не ініціювання питання по стягненню пені в сумі близько 120 000 гривень, та недосягненню грошових коштів в сумі 97 000 гривень кредиторської заборгованості по кредитному договору №014/08-11/2085 від 27.02.2008, що мало потягнути за собою також уникнення від сплати виконавчого збору в сумі 35 000 гривень, в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, ОСОБА_6 , вимагав неправомірну вигоду в ОСОБА_6 в сумі 40 000 гривень, та в обідню пору, 13 січня 2017 року, в м.Луцьку, в кафе Брама, що в буд.№1 по вул. Сухомлинського, ОСОБА_3 , отримав від ОСОБА_6 першу частину неправомірної вигоди в сумі 20 000 гривень.

Крім того, біля 16-тої години 45 хвилин, 1 лютого 2017 року, ОСОБА_3 , перебуваючи в салоні автомобіля марки Volkswagen-Crafter, р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , та був припаркований на автомобільній стоянці за адресою: буд.№1 по вул.Сухомлинського в м.Луцьку, ОСОБА_3 , являючись працівником установи, який не є службовою особою, а саме: головним юрисконсультом Управління проблемних кредитів Львівської обласної дирекції ПАТ "Райффазен Банк Аваль", умисно, з корисливих мотивів та продовжуючи реалізовувати єдиний злочинний умисел на незаконне особисте збагачення, використовуючи своє становище, оскільки на нього було покладено обов`язки по супроводженню проблемного кредиту ОСОБА_6 , за вчинення дій з використанням становища, за вирішення питання щодо припинення боргових відносин з банком та не вчинення дій з використанням становища, не ініціювання питання по стягненню пені в сумі близько 120 000 гривень, та недосягненню грошових коштів в сумі 97 000 гривень кредиторської заборгованості по кредитному договору №014/08-11/2085 від 27.02.2008, що мало потягнути за собою також уникнення від сплати виконавчого збору в сумі 35 000 гривень, в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, ОСОБА_6 , отримав від ОСОБА_6 другу частину неправомірної вигоди в сумі 20 000 гривень, які поклав у ліву кишеню своєї куртки, після чого для підтвердження своїх намірів, передав ОСОБА_6 повідомлення про припинення зобов`язань за договором іпотеки №140-5-2-00-7/1270 від 01.02.2017.

23 березня 2017 року, між прокурором ОСОБА_7 і обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості, згідно з угодою ОСОБА_3 беззастережно визнав винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.354 КК України, обставини вчинення інкримінованого йому злочину, що викладені в обвинувальному акті.
Сторонами погоджена кваліфікація інкримінованого обвинуваченому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 354 КК України, в одержанні працівником установи, який не є службовою особою, за вчинення чи не вчинення працівником будь-яких дій з використанням становища, яке він займає в інтересах того, хто надає таку вигоду в поєднанні з вимаганням неправомірної вигоди.

Сторони погодили що обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття за відсутності обставин, що обтяжують покарання.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 зазначеного в санкції ст.354 ч.4 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 550 (п`ятсот п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить в грошовому виразі 9 350 (дев`ять тисяч триста п`ятдесят) гривень.
Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, віднесений до злочинів середньої тяжкості, тобто угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не звертався.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 53,65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Суд, вважає, вірною юридичну оцінку діям ОСОБА_3 за ч.4 ст. 354 КК України, в одержанні працівником установи, який не є службовою особою, за вчинення чи не вчинення працівником будь-яких дій з використанням становища, яке він займає в інтересах того, хто надає таку вигоду в поєднанні з вимаганням неправомірної вигоди.

Обставини, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання суд не встановив.
Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання у виді штрафу.
Суд, враховуючи обставини угоди, ступінь тяжкості вчиненого злочину, як за рівнем суспільної небезпеки так і за класифікацією злочину, як середньої тяжкості, дані про особу винного, що указані вище, наявність пом`якшуючої і відсутність обтяжуючих обставин покарання, визнанням своєї вини, приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення зазначеного в угоді покарання у виді штрафу.
Відповідно до п.4 ч.9 ст.100 КПК України речові докази віддані по квитанції №003443 в камеру схову речових доказів ГУНП у Волинській області, що в пакеті №2231222 з тампонами з змивами з рук, після набрання вироку законної сили, знищити.
Відповідно до п.4 ч.9 ст.100 КПК України речові докази віддані по квитанції №003443 в камеру схову речових доказів ГУНП у Волинській області пакет №3221940 з курткою та рукавицями, як майно, що не має ніякої цінності, після набрання вироку законної сили, повернути ОСОБА_3 (а.с.151).
Відповідно до п.7 ч.9 ст.100 КПК України речові докази, а саме: документи, вилучені в АТ Райффайзен Банк Аваль, згідно опису до протоколу огляду від 27 лютого 2017 року; папку з документами, мікро-CD HC карту чорного кольорупісля набрання вироку законної сили- залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.с.46-140).
Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України речові докази: грошові кошти в сумі 20 000 гривень, а саме: 40 банкнот купюрами по 500 гривень та відповідно до довідки, зберігаються в СУ ГУНП у Волинській області за адресою: м. Луцьк, вул. Винниченка,11 після набрання вироком законної сили передати до фінансової частини УСБУ у Волинській області (а.с.153-155).
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати в сумі 660 гривень 30 копійок за проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого (а.с.148).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374, 475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Угоду від 23 березня 2017 року по кримінальному провадженню №0000011 від 18 січня 2017 року про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Волинської області юристом 1 класу ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.
Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.354 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 550 (п`ятсот п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить в грошовому виразі 9350 (дев`ять тисяч триста п`ятдесят) гривень.
Речові докази:
- документи, вилучені в АТ Райффайзен Банк Аваль, згідно опису до протоколу огляду від 27 лютого 2017 року; папку з документами, мікро-CD HC карту чорного кольору після набрання вироку законної сили- залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання ;
- грошові кошти в сумі 20 000 гривень, а саме: 40 банкнот купюрами по 500 гривень, що відповідно до довідки, зберігаються в СУ ГУНП у Волинській області за адресою: буд.№11, вул. Винниченка, м.Луцьк, після набрання вироком законної сили - передати до фінансової частини УСБУ у Волинській області;
-віддані по квитанції №003443 в камеру схову речових доказів ГУНП у Волинській області пакет №2231222 з тампонами з змивами з рук, після набрання вироку законної сили, знищити;
-віддані по квитанції №003443 в камеру схову речових доказів ГУНП у Волинській області пакет №3221940 з курткою та рукавицями, після набрання вироку законної сили, повернути ОСОБА_3 .
Процесуальні витрати по справі в сумі 660 (шістсот шістдесят) гривень 30 копійок за проведення експертизи слід стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання вини між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення в наступному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами, затвердження судом угоди в у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, захиснику і прокурору.
Головуючий суддя: ОСОБА_1