АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3283/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

з участю:

представника власника майна ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС 2 відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР Офісу ВПП ДФС ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та накладено арешт на тимчасово вилучене під час обшуку майно за адресою: м. Херсон, вул. 28 Армії, 9, а саме аудіотехніку: «Pioneer» (авто магнітоли: MVH-190UBG серійний номер QAKA071328EW; MVH-190UBG серійний номер QAKA071329EW; MYH-190UB серійний номер PIKA030367EW; MVH-190UBG серійний номер PIKA030366EW; MVH-460UI серійний номер QAUE043110UW/) у кількості 5 одиниць; «Моrel» (автомобільні динаміки: Maximo 6(1/2) Coax з наклейкою на коробці «МС8»; Tempo Ultra з наклейкою на коробці ТUi0; Tempo з наклейкою на коробці ТВ216170733) у кількості 3 пар; «JBL» автомобільні динаміки: GT7-96 з наклейкою на коробці «МЕ3043-160028857»; CS-696x9 taree-may з наклейкою на коробці «МЕ2757-023463»; GT0938 з наклейкою на коробці «EV0028-0037973») у кількості 3 одиниці, яка вилучена 27 квітня 2017 року.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, відповідність майна критеріям ст. 98 КПК України, та прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене у клопотання слідчого майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, власник майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає про необгрунтованість висновків суду щодо відсутності підтверджуючих документів щодо походження майна, на яке слідчий просить накласти арешт, оскільки під час обшуку крім майна, вилучені і документи, які підтверджують його походження. Додає, що слідчим при проведенні обшуку проігноровано факт наявності документів щодо оплати вартості арештованого майна.
Далі в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що він є фізичною особою - підприємцем, перебуває на обліку в Херсонській ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області як платник єдиного податку 2-ої групи без реєстрації ПДВ та сплачує податок за ставкою - «20% від розміру мінімальної заробітної плати».
Також автор апеляційної скарги звертає увагу суду на те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється не відносно нього та зазначає, що матеріали провадження не містять даних про наявність у нього заборгованості зі сплати податків, зборів, платежів.
Крім того, власник майна зазначає, що вилучена аудіотехніка не може бути у даному кримінальному провадженні речовим доказом.
Одночасно автор апеляційної скарги ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. В обгрунтування пропуску цього строку зазначає, що участь у судовому засіданні він не приймав, про оскаржувану ухвалу слідчого судді йому стало відомо 09.06.2017 року за допомогою ЄРДР, апеляційна скарга подана до суду 12.06.2017 року.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав вимоги за апеляційною скаргою та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судове засідання по розгляду згаданої апеляційної скарги перенесено слуханням в апеляційній інстанції на 02.08.2017 року, про що прокурор був обізнаний, відповідно до розписки про перенесення розгляду даної справи. Крім того, на адресу прокуратури було надіслано повідомлення прокурору 01.07.2017 року, проте в судове засідання прокурор не прибув, про причини своєї неявки суду не повідомив.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що власник майна та його представник участі у судовому засіданні суду першої інстанції не приймали, про оскаржувану ухвалу слідчого судді апелянту стало відомо 09.06.2017 року за допомогою ЄРДР, а апеляційна скарга подана до суду 12.06.2017 року, пятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді апелянтом не порушено, а тому і не підлягає поновленню.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС перебувають матеріали кримінального провадження № 0000124, відомості про яке 26.04.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Старший слідчий з ОВС 2 відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР Офісу ВПП ДФС ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку майно за адресою: м. Херсон, вул. 28 Армії, 9, а саме аудіотехніку, яке ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року задоволено та накладено арешт на зазначене у клопотанні слідчого майно.

З цим рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.
Як вбачається з матеріалів провадження, старший слідчий з ОВС 2 відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР Офісу ВПП ДФС ОСОБА_8 , звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень наведеної норми права, матеріальні об`єкти, які, на переконання органу досудового розслідування, мають одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України можуть набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.
Аналізуючи наведені вимоги закону, колегія суддів переконана, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності матеріального об`єкту тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення.
Відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу.
Наведені слідчим у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені слідчим у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання.
Таким чином, слідчий, прокурор, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження речового доказу, першочергово мав би визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій зазначити підстави для визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України, проте таких дій вчинено не було, з огляду на відсутність у доданих до клопотання матеріалах постанови про визнання майна речовим доказом.
Розглядаючи клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя на відсутність постанови про визнання майна речовим доказом уваги не звернув.
Наведені обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про відсутність підстав для накладення арешту саме з метою забезпечення збереження речового доказу, оскільки без відповідної постанови слідчого майно не може набути статусу речового доказу.
Таким чином, у зв`язку із викладеним, колегія суддів переконана, що у такому випадку не можливо досягти інтересів досудового розслідування, забезпечити збереження речових доказів, які у подальшому можуть досліджуватись судом.
Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, є передчасними.
Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, за недоведеності необхідності арешту майна, який явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого як такого, що внесене до суду із порушенням вимог ст. 171 КПК України.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргувласника майна ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС 2 відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР Офісу ВПП ДФС ОСОБА_8 та накладено арешт на тимчасово вилучене під час обшуку майно за адресою: м. Херсон, вул. 28 Армії, 9, а саме аудіотехніку, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання старшого слідчого з ОВС 2 відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР Офісу ВПП ДФС ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 по накладенню арешту на тимчасово вилучене під час обшуку майно за адресою: м. Херсон, вул. 28 Армії, 9, а саме аудіотехніку.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________________ ___________________________ __________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4