Справа № 317/641/17
Пров. № 1-кп/317/101/2017

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2017 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Давидівка Якимівського району Запорізької області, громадянина України, розлученого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який проходив військову службу за мобілізацією, діючи умисно, всупереч інтересам військової служби, в порушення вимог ст. ст. 3-6, 11, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 10 січня 2015 року без поважних причин, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалась на той час біля АДРЕСА_2 та був відсутній на військовій службі до 16 лютого 2017 року, тобто тривалістю понад один місяць.
Суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, при цьому допитати обвинуваченого і вивчити матеріали кримінального провадження в частині, які характеризують особу обвинуваченого.
Проти такого порядку дослідження доказів не заперечують учасники судового провадження.
Будучи допитаним в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину і пояснив, що дійсно 04.09.2014 р. він був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та згідно з наказом командира військової частини він зарахований до списків особового складу військової частинипольова пошта НОМЕР_1 де його поставлено на всі види забезпечення.
В січні 2015 року їх частина дислокувалась біля АДРЕСА_2 . 10 січня 2015 року він самовільно залишив військову частину і прибув до військової прокуратури Запорізького гарнізону тільки 16 лютого 2017 року.
Також він пояснив, що залишив військову частину тому, що у зв`язку зі збігом тяжких сімейних обставин, необхідно було відновлювати будинок, який був розграбований невідомими особами. При цьому пояснив, що був ознайомлений зі Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, та усвідомлював наслідки неявки на місце служби, однак збіг сімейних обставин негативно вплинули на його поведінку. В скоєному щиро розкаявся.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 407 КК України за ознаками самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини тривалістю понад один місяць.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_4 скоїв злочин середньої тяжкості, будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу за мобілізацією.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в ході судового розгляду не встановлено.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є його щире каяття у вчиненому злочині та з`явлення із зізнанням.
Крім того, ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, повністю визнав себе винним, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, має двох неповнолітніх дітей, однак негативно характеризується за місцем проходження служби.
Враховуючи вказані вище обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, ту обставину, що він є військовослужбовцем, призваним на військову службу під час мобілізації на особливий період та на цей час не звільнений, злочин вчинений під впливом тяжких сімейних обставин, суд вважає можливим призначити йому покарання з іспитовим строком.
Кримінальним правопорушенням шкоди матеріального характеру не завдано, тому цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
Судових витрат, пов`язаних з проведенням експертиз та речових доказів по даному кримінальному провадженню немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку один рік і шість місяців він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч.1,2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації..
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1