Справа № 296/3039/16-к
Вирок
Іменем України
20 липня 2017 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стовпів Чуднівського району Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, 2012 р.н., зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ст. 368 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області № 1 о/с від 07.11.2015 року відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» з 07.11.2015 року ОСОБА_4 присвоєно звання капітана поліції та призначено слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Відповідно до наказу заступника т.в.о. начальника ГУНП в Житомирській області №41 від 25.01.2016 року ОСОБА_4 відряджений до слідчого відділу Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області, з метою надання практичної роботи в розслідуванні кримінальних проваджень по лінії дорожньо-транспортних пригод, прийняття по них законних рішень.

Встановлено, що у період з 12.12.2015 року по 03.03.2016 року слідчим слідчого відділу Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 20006413 від 12.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за фактом дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 12.12.2015 року, близько 01 години, на перехресті вул. Східної та вул. Болгарської у місті Житомирі, за участю транспортного засобу марки «Джилі МК» державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 .

У ході розслідування кримінального провадження указаний автомобіль 12.12.2015 року відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства вилучено слідчим ОСОБА_7 та поміщено на майданчик тимчасового утримання TOB «Панда Спецсервіс», який розташований у місті Житомирі, по вул. Баранова 84, для зберігання.

Маючи на меті повернення у своє користування транспортного засобу ОСОБА_9 , починаючи з 14.12.2015 року, неодноразово звертався до слідчого слідчого відділу Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 та до керівництва СУ ГУ НП в Житомирській області, в тому числі у письмовій формі, з проханням повернути транспортний засіб, однак отримував відмови.

У зв`язку з виконанням службових обов`язків, перебуваючи у відрядженні, в Житомирському ВП ГУНП в Житомирській області, ОСОБА_4 стало відомо про те, що ОСОБА_9 звертався до слідчого відділу Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 та до слідчого управління ГУНП в Житомирській області із заявами про повернення транспортного засобу, вилученого в рамках кримінального провадження № 20006413.

Таким чином, у середині лютого 2016 року усвідомлюючи можливість здійснення впливу з використанням свого службового становища на слідчого ОСОБА_10 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_11 , за повернення останньому транспортного засобу марки «Джилі МК».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_4 17.02.2016 року зателефонував ОСОБА_12 , повідомивши, що він є слідчим слідчого управління ГУ НП в Житомирській області, та запросив до службового кабінету для вирішення питання щодо повернення останньому вилученого транспортного засобу.

В подальшому, 17.02.2016 року під час зустрічі у приміщенні службового кабінету ГУ НП в Житомирській області, розташованого за адресою: м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів повідомив ОСОБА_12 , що він обізнаний про обставини вилучення його автомобіля та може сприяти у вирішенні питання про його повернення. При цьому, ОСОБА_4 пояснив, що у такому разі ОСОБА_9 має надати йому грошові кошти в сумі 500 гривень для сприяння у проведенні судової експертизи автомобіля та, крім цього, особисто йому кошти в сумі 2000 грн. за допомогу у вирішенні питання про повернення автомобіля.

У подальшому, близько 19 години, 22.02.2016 року ОСОБА_9 , згідно умов висунутих ОСОБА_4 , прибув до приміщення ГУ НП в Житомирській області, розташованого за адресою: м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37, де у службовому кабінеті останнього, передав ОСОБА_4 частину раніше обумовленої суми, а саме грошові кошти в сумі 500 гривень для сприяння у прискоренні проведення судової експертизи автомобіля.

ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди, протягом лютого 2016 року неодноразово телефонував експерту Житомирського відділення КНДІСЕ ОСОБА_13 , якому було доручено проведення судово - автотехнічої експертизи у кримінальному провадженні № 0006413. У ході телефонних розмов ОСОБА_4 пояснив ОСОБА_13 , що він є слідчим СУ ГУНП в Житомирській області та перебуває у відрядженні в СВ Житомирському ВП ГУНП в Житомирській області й включений в групу слідчих, які здійснюють досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні. У зв`язку з цим ОСОБА_4 вказав на необхідність проведення судової експертизи у кримінальному провадженні № 0006413 у найкоротший строк.

У подальшому, встановивши те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006413 завершено, 03.03.2016 року, близько 10 години, ОСОБА_4 зателефонував слідчому слідчого відділу Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 та використовуючи своє службове становище у зв`язку з перебуванням у відрядженні, дав останньому вказівку повернути ОСОБА_12 вказаний автомобіль. У зв`язку з цим, слідчий слідчого відділу Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , не будучи обізнаним у злочинних намірах ОСОБА_4 , виконав вказівку останнього та прийняв рішення про повернення належного ОСОБА_12 транспортного засобу, виконавши рукописну резолюцію на заяві ОСОБА_14 .

ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що ОСОБА_4 як працівник поліції, який має вплив на підпорядковані територіальні підрозділи ГУНП в Житомирській області, може вплинути на прийняття процесуальних рішень стосовно повернення йому автомобіля, не бажаючи настання негативних наслідків, погодився з умовами ОСОБА_4 щодо передачі йому раніше обумовленої суми грошових коштів у розмірі 2000 гривень.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, 03.03.2016 року, приблизно о 17 години 30 хвилин, перебуваючи в салоні автомобіля «Джилі МК», державний номерний знак НОМЕР_2 , поряд з будинком № 32 по вул. В. Бердичівській у м. Житомирі ОСОБА_4 нагадав ОСОБА_12 про необхідність передачі йому коштів в розмірі 2 000 гривень за те, що транспортний засіб ОСОБА_12 було повернуто. У зв`язку з цим, ОСОБА_9 , виконуючи вказівку ОСОБА_4 , передав останньому вказану суму коштів.

Отримавши кошти, ОСОБА_4 залишив автомобіль, після чого поряд із будинком № 28/1 на вул. В. Бердичівській його було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином ОСОБА_4 одержав для себе неправомірну вигоду у розмірі 2 000 гривень за сприяння у поверненні транспортного засобу «Джилі МК», вилученого в рамках кримінального провадження № 20006413.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав частково.

Пояснив, що документально був відряджений до Житомирського управління поліції, однак безпосередньо знаходився в Слідчому управлінні ГУНП в Житомирській області. Відрядження було в зв`язку із розслідуванням кримінальних проваджень по лінії ДТП, для зменшення залишку. При знайомстві з ОСОБА_8 останній розповів йому суть проблеми та зазначив, що неодноразово звертався до Житомирського ВП, однак слідчим ОСОБА_15 по його заявах надавалася відмова. Оскільки ОСОБА_8 звернувся із заявою до керівництва ГУНП в Житомирській області та прийшов на особистий прийом, безпосередній начальник попросив його надати усну відповідь стосовно заяви ОСОБА_8 , і так як в подальшому ця заява не розглядалася, він знову приїхав до ОСОБА_16 . До моменту звернення ОСОБА_8 із заявою йому не було відомо про існування вказаного кримінального провадження. Будь якої офіційної відповіді ОСОБА_8 він не надавав, та повноважень на це не мав. ОСОБА_8 звертався із заявою до слідчого ОСОБА_15 про повернення транспортного засобу. Крім заяви, скарг ОСОБА_8 не писав. При першій зустрічі із ОСОБА_8 , яка відбувалася в присутності ОСОБА_17 , у нього на руках була його заява, зареєстрована у встановленому порядку про повернення йому автомобіля. На той час вказана заява не була розглянута. При першій зустрічі ОСОБА_8 повідомив йому, що змушений звернутися із заявою до керівництва СУ оскільки отримав відмову у Житомирському ВП. При другій зустрічі з ОСОБА_8 , він розповів йому порядок отримання транспортного засобу та проблеми, які існують при цьому. ОСОБА_8 повідомив йому про те, що якщо він забере автомобіль то надасть благодійну допомогу, що не суперечить наказу Міністра внутрішніх справ від 2010 року про можливість отримання благодійної допомоги від фізичних та юридичних осіб. Ініціатором надання такої допомоги був ОСОБА_8 , який зазначив, що надасть таку допомогу після того як отримає автомобіль за законно прийнятим рішенням. Він попросив подзвонити йому після того як буде прийнято рішення про повернення автомобіля. Після того як він поспілкувався із слідчим ОСОБА_15 , подзвонив ОСОБА_8 . У розмові із ОСОБА_15 останній вказав йому кримінальні провадження, по яких ним прийнято рішення, серед яких було і закриття провадження стосовно автомобіля ОСОБА_8 . Він сказав ОСОБА_15 , що той має подзвонити ОСОБА_18 і повідомити про те, що останній може забрати свій автомобіль, так як він звертався із відповідною заявою до керівництва. Про хід досудового розслідування кримінального провадження не цікавився, у ОСОБА_15 дізнавався про стан досудового розслідування. До даного кримінального провадження він відношення не мав, в групу слідчих не входив, слідчих дій не проводив. За усною вказівкою керівництва здійснював контроль за кількістю кримінальних проваджень категорії злочинів по лінії ДТП. 22 лютого коштів від ОСОБА_18 не отримував. 03 березня ОСОБА_18 йому зателефонував та наголосив про зустріч з ним, з приводу надання благодійної допомоги, він сів до його машини, де відбулася передача йому певних грошових коштів. Про суму коштів дізнався пізніше. Раніше розмір благодійної допомоги не обговорювався. В подальшому мав намір передати ці кошти керівництву та належним чином оформити надання ОСОБА_8 благодійної допомоги. Йому телефонував ОСОБА_15 і повідомив про те, що ОСОБА_8 приїжджав до нього, написав заяву та отримав дозвіл. Після отримання ним грошей від ОСОБА_8 , через 2-3 хвилини відбулося затримання. Був затриманий двома працівниками СБУ, на зупинці громадського транспорту, після того як вийшов з автомобіля. Про те, що ОСОБА_8 того дня мав передати йому якісь кошти він не знав, на зустріч з ним йшов з приводу лише обговорення форми вираження його благодійної допомоги. Він особисто ОСОБА_8 телефонував один раз 03 березня 2016 року, після того як було закрито кримінальне провадження. До свого кабінету він ОСОБА_8 не викликав. ОСОБА_8 ініціював розмову стосовно шляхів пришвидшення прийняття кінцевого рішення, на що він йому пояснював про виключне проведення експертизи. З експертом ОСОБА_19 спілкувався по кримінальним провадженням, оскільки здійснював контроль за кількістю перебування на виконанні, однак з експерту стосовно проведення експертизи по провадженню відносно ОСОБА_8 не телефонував. При другій зустрічі із ОСОБА_8 останній цікавився можливістю прискорення проведення експертизи, на що він йому повідомив про те, що наразі державні судові експерти мають велике навантаження, та роз`яснив йому його право на звернення із клопотанням про проведення експертизи приватним експертом.

Винуватість обвинуваченого повністю підтверджується :

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який показав, що під час розслідування кримінального провадження за фактом ДТП був вилучений як речовий доказ належний йому на праві власності автомобіль марки «Джилі» д.н.з НОМЕР_1 . Він спілкувався зі слідчим ОСОБА_7 , у провадженні якого заходилось зазначене кримінальне провадження з приводу повернення належного йому автомобіля, однак отримав від нього роз`яснення порядку та правил його отримання. Також з цього приводу він звертався до ГУНП в Житомирській області. У подальшому після неодноразових дзвінків ОСОБА_7 йому зателефонував ОСОБА_4 та запропонував під`їхати до ГУНП в Житомирській області у зв`язку з тим, що є можливість прискорити повернення його автомобіля. Коли вони зустрілися у ГУНП в Житомирській області, ОСОБА_4 запропонував вирішити питання про повернення його автомобіля за винагороду та повідомив, що може прискорити проведення експертизи в іншому місці за п`ятсот гривень, а коли справу буде вирішено, автомобіль забрано ще дві тисячі гривень йому. Приблизно через три дні після цієї розмови він зустрівся з ОСОБА_4 в ГУНП в Житомирській області в кабінеті на першому поверсі, де передав п`ятсот гривень. Через приблизно тиждень 03.03.2016 р. йому зателефонував ОСОБА_4 , який повідомив, що рішення у кримінальному провадженні прийнято та можна під`їхати до слідчого ОСОБА_7 для отримання дозволу на повернення його автомобіля. Після того, як він забрав автомобіль, він зателефонував ОСОБА_4 з метою домовитись про зустріч та передати раніше обговорені дві тисячі гривень.

Вони зустрілися на вул. Старий Бульвар, 5/37. ОСОБА_4 сів у його автомобіль і попросив від`їхати. Після цього він разом з ОСОБА_20 від`їхали у напрямку вул. Велика Бердичівська. Розуміючи, що ОСОБА_20 хоче отримати раніше обговорені грошові кошти він дістав 2000 (дві тисячі) гривень та передав їх ОСОБА_20 . Після отримання грошових коштів ОСОБА_20 вийшов з автомобіля, направився в сторону своєї роботи та був затриманий працівниками СБУ.

Також ОСОБА_8 показав в суді, що, на його думку, він забирав би власний автомобіль ще дуже довго, якщо не віддав би ці гроші, а суму, необхідну для повернення автомобіля в п`ятсот і потім дві тисячі гривень, озвучив сам ОСОБА_4 . Саме тому він звернуся з відповідною заявою до правоохоронних органів.

Крім того ОСОБА_8 зазначив, що зі всіма слідчими діями за його участю був ознайомлений, їх суть та зміст процесуальних документів йому зрозуміли, про що свідчать його підписи.

-показаннями свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що він вів розслідування у кримінальному провадженні за фактом ДТП, у якому належний ОСОБА_8 автомобіль було вилучено та визнано речовим доказом. З ОСОБА_4 він познайомився у 2013 році під час виконання службових обов`язків.

Під час розслідування ОСОБА_8 цікавився, коли зможе забрати автомобіль, на що він роз`яснив порядок оскарження дій слідчого.

Крім того питання, пов`язані з одержанням неправомірної вигоди, він з ОСОБА_4 не обговорював. Після прийняття рішення про закриття кримінального провадження він зателефонував водію автомобіля і повідомив, що той може під`їхати і він надасть йому відповідний дозвіл на отримання автомобіля. Після цього під`їхав ОСОБА_8 , який надав документи про те, що він є власником автомобіля, написав заяву, розписку та отримав відповідний дозвіл. Досудове розслідування у даному провадженні проводилось виключно ним особисто і ОСОБА_4 відношення до нього не мав.

-показаннями свідка ОСОБА_21 , який пояснив, що ОСОБА_8 дійсно звертався із заявою про повернення належного йому автомобіля. За результатами розгляду йому було відмовлено та роз`яснено, що рішення про повернення автомобіля, який є речовим доказом у кримінальному провадженні, буде прийнято за результатами досудового розслідування. Відповідь надавав саме він, а ОСОБА_4 ніякого відношення до розгляду зазначеного звернення не мав. Крім того, вказане кримінальне провадження заслуховувалось неодноразово на нарадах за його участю, а також ОСОБА_22 та секретаря, який вів протокол.

-показаннями свідка ОСОБА_22 , яка пояснила, що враховуючи великий залишок кримінальних проваджень за фактами ДТП, 25.01.2016 р. до міськвідділу поліції для надання практичної допомоги був відряджений ОСОБА_4 .

Крім того, особисто до неї двічі звертався ОСОБА_8 з приводу повернення належного йому автомобіля, який був вилучений в якості речового доказу у кримінальному провадженні, на що вона йому надала роз`яснення про можливість повернення транспортного засобу за рішенням суду, або у разі закриття кримінального провадження із погодженням з процесуальним прокурором. Крім того, згідно показань ОСОБА_22 , у неї з ОСОБА_4 не було взагалі ніяких розмов з приводу даного кримінального провадження, ніяких вказівок з приводу розгляду заяв ОСОБА_8 вона не давала.

-показаннями свідка ОСОБА_23 , який показав, що 03.03.2016 року він був присутнім під час затримання обвинуваченого, в якого було вилучено в тому числі 2000 грн. Також ОСОБА_23 підтвердив, що він та інший понятий після ознайомлення з протоколом підписали його. Зауважень від учасників з приводу проведення слідчих дій не було. Змиви були поміщені в пакет типу файл і його зав`язали ниткою і смужкою з паперу з їх підписами та печаткою.

-показаннями свідка ОСОБА_24 , які за своїм змістом повністю співпадають із показаннями свідка ОСОБА_23

- показаннями свідка ОСОБА_25 , який в судовому засіданні пояснив, що працює на посаді заступника начальника Житомирського ВП, начальник слідчого відділу з 2012 року. Слідчий ОСОБА_4 перебував у відрядженні в СВ Житомирського ВП, оскільки на той час в складі слідчого відділу працювали лише 2 слідчих. Документально ОСОБА_4 був відряджений до Житомирського управління поліції, однак безпосередньо знаходився в Слідчому управлінні. На той момент було багато кримінальних проваджень по лінії ДТП, слідчий ОСОБА_4 керівництвом був направлений як особа, яка має досвід в розслідуванні кримінальних правопорушень по даній категорії. З метою розвантаження кримінальних правопорушень по вказаній категорії старшим в групі слідчих було призначено ОСОБА_4 . Зазначив, що кримінальне провадження, про яке йде мова, перебувало в провадженні слідчого Кирилюка, однак про хід розслідування даного кримінального провадження йому нічого не відомо. Питання стосовно повернення транспортного засобу по даному кримінальному провадженні слідчий ОСОБА_15 з ним не погоджував та він ніяких вказівок слідчому не давав. Йому не відомо чи виконував ОСОБА_4 якісь вказівки по даному кримінальному провадженні. ОСОБА_4 характеризує як досвідченого фахівця, порядного слідчого, з приводу неправомірної поведінки ОСОБА_4 ніяких скарг не надходило.

-показаннями свідка ОСОБА_13 , який показав, що працює у Житомирському відділенні КНДІСЕ на посаді заступника завідувача відділення та має кваліфікацію судового експерта за спеціальностями «Дослідження обставин ДТП» та «Транспортно-трасологічні дослідження».

Зі слідчим ОСОБА_7 він знайомий по роботі. У нього на виконанні знаходились матеріали за якими ОСОБА_7 було призначено експертизу за фактом ДТП автомобіля «Джилі» та велосипедиста. Крім того він знайомий з ОСОБА_4 на протязі п`яти років як зі слідчим, який призначав багато експертиз. Йому було відомо, що ОСОБА_4 відряджений у міській відділ поліції. З приводу зазначеної експертизи ОСОБА_4 особисто телефонував йому два чи три рази і просив прискорити її проведення. Про виконання експертизи він повідомив усно у телефонній розмові;

- показаннями свідка ОСОБА_26 , який в судовому засіданні пояснив, що перебуває на посаді прокурора прокуратури Житомирської області з міжнародно правових доручень. З ОСОБА_4 знайомий у зв`язку із виконанням своїх службових обов`язків. Зазначив, що був слідчим у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 . Ним було прийнято заяву від ОСОБА_8 , в якій останній виклав обставини вимагання у нього грошових коштів. На досудовому слідстві ОСОБА_8 давав покази щодо вимагання у нього грошових коштів безпосередньо ОСОБА_4 за змовою із слідчим Кирилюком. За результатами досудового розслідування підстав для повідомлення підозри слідчому Кирилюку у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_8 не було.

- показаннями свідка ОСОБА_27 , який в судовому засіданні пояснив, що перебуває на посаді начальника слідчого управління, заступника начальника ГУНП в Житомирській області. З обвинуваченим раніше працювали. ОСОБА_4 характеризували як досвідченого слідчого, який добросовісно виконував покладені на нього обов`язки. Він особисто вказівок та доручень ОСОБА_4 не давав та їх виконання не перевіряв. Йому відомо, що обвинувачений по провадженню свого колеги отримав неправомірну вигоду, за що був затриманий працівниками СБУ. До вказаного кримінального провадження він (обвинувачений) не мав жодного відношення, тобто, не мав повноваження вирішувати якісь питання по провадженню, яке перебувало у іншого слідчого. Безпосереднім керівником ОСОБА_4 був слідчий по розслідуванню ДТП ОСОБА_21

- показаннями свідка ОСОБА_28 , який в судовому засіданні пояснив, що перебуває на посаді начальника сектору відділу захисту національної державності СБУ в Житомирській області. В якості оперативного співробітника учасника приймав участь у проведенні слідчих дій, зокрема проведення огляду маркування грошей по даному кримінальному провадженні. Документи ним особисто не складалися, однак протоколи всіх слідчих дій, в яких він брав участь ним підписувалися.

- заявою ОСОБА_8 , згідно якої він звернувся до УСБУ України в Житомирській області із повідомленням про вчинення стосовно нього злочину слідчим ОСОБА_20 , яка зареєстрована 22.02.2016 року.

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину - ОСОБА_4 від 03.03.2016 р., під час якого ОСОБА_29 повідомив про передачу коштів слідчому ОСОБА_4 неправомірної вигоди за повернення його автомобіля. Відповідно до вказаного протоколу у обвинуваченого було виявлено та вилучено гроші на загальну суму 2000 грн.;

- протоколом огляду місця події від 03.03.2016 р. у приміщенні сторожки ТОВ «Панда спецсервіс», що розташована на вулиці Баранова, 84 у місті Житомирі, згідно якого виявлено та вилучено оригінал розписки ОСОБА_8 про отримання автомобіля та його заяву про дозвіл на видачу автомобіля;

- протоколом огляду документів від 09.03.2016 р., згідно якого за заявою ОСОБА_8 було оглянуто матеріали в рамках кримінального провадження за фактом ДТП від 12.12.2015 р., а саме журнал обліку відвідувачів, журнал № 5 «Обліку пропозицій, заяв і скарг громадян» журнал № 14 «Заяв і скарг громадян», журнал № 16 «Обліку вихідних документів», журнал № 112/4/2 «Обліку вихідних документів», журнал № 3 «Обліку вхідних документів», журнал № 15 «Обліку вхідних документів», за результатами якого не виявлено інформації щодо надходження заяви ОСОБА_8 з приводу повернення належного йому автомобіля, яке б розглядав ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду місця події - службового кабінету №24 Житомирського ВП ГУНП у Житомирській області, який розташований по вул. Л. Українки, 17, в місті Житомирі, згідно якого із сейфа слідчого було видано матеріали кримінального провадження № 0006413;

- протоколом огляду документів від 03.03.2016 р., згідно якого було оглянуто матеріали кримінального провадження № 0006413 за ч.1 ст. 286 КК України від 12.12.2015 р. за фактом ДТП, що мала місце 12.12.2015 р, де власником автомобіля-учасника ДТП зазначений ОСОБА_8 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.01.2016 р. з участю свідка ОСОБА_30 згідно якого, перебуваючи на місці ДТП, останній розповів та показав про обставини виникнення ДТП, що трапилось 12.12.2015 р.;

- протоколом огляду місця події від 03.03.2016 р., згідно якого було оглянуто кабінет слідчих СУ ГУНП в Житомирській області, де було виявлено та вилучено копію наказу № 41 від 25.01.2016 р. про відрядження ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду від 03.03.2016 р., згідно якого у службовому кабінеті № 224 УКЗ ГУНП в Житомирській області було оглянуто особову справу ОСОБА_4 , матеріали спеціальної перевірки відносно ОСОБА_4 , особова справа ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду від 11.03.2016 р., згідно якого було оглянуто речі та документи, вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_4 при його затриманні.

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 16.03.2016 року (справа 5-364кс16) було визначено наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 290 КПК України прокурора або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь?які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одна одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази (частини одинадцята, дванадцята статті 290 КПК).

Отже, з вищенаведених положень вбачається, що невідкриття матеріалів сторонами в порядку цієї статті є окремою підставою для визнання таких матеріалів недопустимими як докази. При цьому, відкриттю, окрім протоколів, у яких зафіксовано хід та результати проведення певних дій, в обов`язковому порядку підлягають і матеріали, які є правовою підставою проведення таких дій (ухвали, постанови, клопотання), що забезпечить можливість перевірки стороною захисту та судом допустимості результатів таких дій як доказів.

Верховний Суд зауважує, що чинний КПК не містить заборони для сторін кримінального провадження представляти в суді матеріали, не відкриті одна одній. Заборона адресована суду, який згідно з частиною дванадцятою статті 290 КПК, не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази. Надання стороною обвинувачення у суді матеріалів, до яких не було надано доступ стороні захисту, і долучення їх як доказів на стадіях судового розгляду порушує право обвинуваченого на захист, оскільки змушує його захищатися від так званих нових доказів без надання достатніх можливостей і часу для їх спростування.

Отже, факт ознайомлення з матеріалами справи після закінчення розслідування не є достатнім для відстоювання стороною захисту своєї позиції у кримінальному процесуальному змаганні. За таких умов, коли стороні обвинувачення відомі всі докази, а сторона захисту не володіє інформацією про них до завершення розслідування, порушується баланс інтересів у кримінальному процесі.

Під час розгляду даного кримінального провадження Корольовським районним судом м.Житомира було достовірно встановлено, що саме під час дослідження судом обставин справи та перевірки їх доказами, 11 і 19 травня 2017 року стороною обвинувачення в обґрунтування винуватості ОСОБА_4 надано суду як доказ: копію постанови прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_31 про проведення - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 03.03.2016; копію клопотання слідчому судді апеляційного суду Житомирської області про отримання дозволу на проведення НСРД №178т від 26.02.2016; ухвалу слідчого судді апеляційного суду №200/9 від 26.02.2016 про надання дозволу на проведення аудіо-, відео контролю ОСОБА_4 , спостереження за ним у публічно доступних місцях з використанням спеціальних технічних засобів і зняття інформації з телекомунікаційних мереж та копію доручення слідчого прокуратури ОСОБА_26 у порядку ст. 40 КПК України №185т від 26.02.2016 адресованого т.в.о. начальника ВБКОЗ УСБУ в Житомирській області на проведення НСРД згідно ухвали апеляційного суду.

Із наданих суду матеріалів НСРД вбачається, що гриф секретності з їх знято у січні 2017 року, тобто більше ніж через 9 місяців після завершення досудового розслідування.

Таким чином рішення про розсекречення грифу секретності із зазначених вище процесуальних документів винесено всупереч вимог ст.ст. 110, 113, 214, 290 КПК України поза межами строків досудового розслідування.

Крім того, як випливає із супровідного листа УСБУ в Житомирській області від 23.03.2016 за №56/3-1325, протоколи про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та аудіо-, відео-контроль особи направлено прокурору ОСОБА_32 через 14 днів після припинення зазначеної негласної слідчо (розшукової) дії, чим порушено вимоги ст. 106 та ч. 3 ст. 252 КПК України.

Європейський суд з прав людини застосував у своїй практиці, зокрема в рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» різновид доктрини «плодів отруєного дерева»: коли визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

На підставі викладеного, в зв`язку з тим, що стороною обвинувачення матеріали щодо проведення негласних слідчих дії були відкриті стороні захисту через тривалий час після виконання вимог ст. 290 КПК України, всі докази які не були своєчасно відкриті стороні захисту та докази, які є похідними від них, визнаються судом недопустимими та такими, шо не можуть покладені в основу обвинувального вироку, а саме визнаються судом недопустимими наступні докази :

- повідомлення прокуратури Житомирської області про те, що на підставі акту №21 від 30.01.2017 року «Про перегляд грифу секретності матеріальних носіїв інформації», затв. Головою апеляційного суду Житомирської області були розсекречені наступні документи, що мають значення для даного кримінального провадження :

Постанова № 199т від 03.03.2016 року про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, в ході проведення даної слідчої дії з участю ОСОБА_8 були застосовані грошові кошти на суму 2000 грн.;

Ухвала №200/3 слідчого суді апеляційного суду Житомирської області від 26.02.2016 року про проведення негласних слідчих дій : аудіо-, відео-контроль ОСОБА_33 щодо його розмов або інших звуків, рухів, які пов`язані із протиправною діяльністю або за місцем його перебування; зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж із застосуванням технічних засобів відбору та фіксації змісту інформації.

- протокол огляду, маркування та вручення грошових коштів від 03.03.2016 р., згідно якого у присутності понятих було оглянуто грошові кошти в сумі 2000 гривень та які були помічені за допомогою спеціального засобу та вручені гр. ОСОБА_8 , який брав участь у проведенні негласної слідчої дії-контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту;

- протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 03.03.2016 р. з участю ОСОБА_8 , згідно якого ОСОБА_8 у салоні свого автомобіля передав ОСОБА_4 кошти в сумі 2000 гривень ( 20 купюр по 100 грн.);

- протокол за результатами проведення негласних розшукових заходів, згідно якого підтверджується факт дзвінка ОСОБА_4 до слідчого ОСОБА_7 та надання останньому вказівки щодо необхідності закриття кримінального провадження саме 03.03.2016, а також телефонного дзвінка ним у той же день ОСОБА_8 з вказівкою необхідності під`їхати до ОСОБА_7 з метою забрати автомобіль, після чого під`їхати до нього (обвинуваченого);

- протокол за результатами проведення негласних розшукових заходів, згідно якого підтверджується факт зустрічі 03.03.2016 о 17 год. 40 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_4 за адресою: м.Житомир, Старий бульвар, 5/37, передачі у подальшому ОСОБА_8 . ОСОБА_4 в автомобілі за тролейбусною зупинкою по вул. В. Бердичівська, напроти вивіски «Національна лотерея», 2000 (двох тисяч) гривень;

- висновок експертного дослідження 1/1302 від 17.03.2016, відповідно до якого надані на дослідження грошові кошти у національній валюті України в сумі 2000 (двох тисяч) гривень, а саме: 20 банкнот номіналом по 100 гривень кожна виготовлені з дотриманням стандартів щодо виготовлення аналогічних банкнот, що знаходяться в офіційному обігу. На поверхні всіх наданих банкнот наявні додаткові маркування, які спостерігаються в УФ променях у вигляді нашарування речовини, що флуоресціює яскравим жовто-зеленим кольором;

- висновок експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №10/38 від 18.03.2016, відповідно до якого на дослідження надано грошові кошти в сумі 2000 (двох тисяч) гривень, а саме: 20 банкнот номіналом по 100 гривень кожна; паперовий конверт із зразком препарату помітки грошей; змиви з правої руки затриманого ОСОБА_4 ; змиви з лівої руки затриманого ОСОБА_4 ; контрольний зразок ватного тампону, просякнутого спиртовим розчином; сорочка затриманого ОСОБА_4 . Всі предмети відповідно упаковані в пакети, які скріплені бирками із пояснювальними надписами, відтисками печатки «Для пакетів прокуратури Житомирської області».

За результатами проведення експертизи встановлено, що на представлених грошових купюрах НБУ номіналом по 100 гривень, на поверхні ватного тампону, яким зроблено змив з правої руки, а також на поверхні чоловічої сорочки в області лівої нагрудної кишені встановлено наявність нашарування спеціальних хімічних речовин із люмінесценцією жовто-зеленого кольору.

Спеціальні хімічні речовини із люмінесценцією жовто-зеленого кольору виявлені на поверхні наданих на експертизу грошових купюр, на поверхні ватного тампону, яким зроблено змив з правої руки, на поверхні чоловічої сорочки в області лівої нагрудної кишені та на поверхні аркуша паперу із зразком препарату «Промінь-1» мають спільну родову належність.

Однак, аналізуючи інші докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до наступного.

З показань самого обвинуваченого в суді вбачається, що він прийняв від потерпілого ОСОБА_8 гроші на суму 2000 грн. в якості, за версією обвинуваченого, благодійної допомоги на потреби слідчого відділу ГУ НП в Житомирській області, які (він) обвинувачений в подальшому мав намір здати до бухгалтерії відповідної установи.

Факт отримання обвинуваченим грошей також підтверджується, показаннями ОСОБА_8 , протоколами огляду місця події, затримання обвинуваченого та огляду від 11.03.2016 р., згідно якого було оглянуто речі та документи, вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_4 при його затриманні.

З доказів, що викладені вище та які визнаються судом допустимими, вбачається, що обвинувачений, використовуючи своє службове становище в інтересах ОСОБА_8 , неодноразово звертався до експерта з вимогою пришвидшення виготовлення експертного висновку та звертався до слідчого ОСОБА_34 з питань найшвидшого повернення відповідного автомобіля ОСОБА_8 .

В тому числі суд враховує, що отримання будь-якої неправомірної вигоди службовою особою, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи є об`єктивною стороною складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України. При цьому Законом встановлено кримінальну відповідальність за отримання неправомірної вигоди, як самим порушником, так і в інтересах третьої особи.

Крім того, обвинувачений, який є слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області, тобто є службовою особою, яка займає відповідальне становище (примітка до ст. 368 КК України).

На підставі викладеного, суд вважає винуватість обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст. 368 ч. 3 КК України, як умисні дії, які виразились в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вимогу, дій з використанням наданого їй службового становища.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ст. 368 ч.3 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на даний час не працює, має на утриманні одну н/л дитину.

Згідно наданої службової характеристики ОСОБА_4 на службі в органах внутрішніх справ з вересня 2005 року до листопаду 2015 року. З листопада 2015 року прийнятий на службу до поліції та призначений на посаду слідчого СУ ГУНП в Житомирській області.

За час проходження служби зарекомендував себе посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому є часткове визнання вини.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого по справі, не виявлені.

Крім того, суд враховує розмір неправомірної вигоди, а також вимоги примітки до ст. 45 КК України.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства не можливе, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі, але у розмірі, що є мінімальним за санкцією вказаної статті.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 368 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати атестовані посади у правоохоронних органах України строком на 3 роки, з конфіскацією 1/3 частини належного йому на праві приватної власності майна.

Відповідно до ст. 54 КК України позбавити засудженого спеціального звання капітан поліції.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого до набрання вироком законної сили залишити попередню у виді застави. Після набрання вироком законної сили заставу повернути заставодавцю.

Витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні стягнути з ОСОБА_4 на суму 1804 грн. 18 коп.

Речові докази у провадженні: грошові кошти у сумі 2000 гривень повернути власнику ОСОБА_8 ; ватний тампон, змиви з правої та лівої руки ОСОБА_4 , зразок препарату помітки грошей знищити; мобільний телефон та грошові кошти у сумі 1812 гривень та 2 лева Болгарського народного банку звернути в доход держави. Ключ, сорочку, сім-картку та флешнакопичувач повернути ОСОБА_4 Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_35 повернути власнику. Відеокасету залишити при справі.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1