Справа № 598/362/17
провадження № 1-кп/598/46/2017
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" серпня 2017 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Збаражі матеріали кримінального провадження № 598/362/17-к про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

1. 05.06.1998 року Лановецьким районним судом за ч.3 ст.142, ст.44 КК України на 4 роки позбавлення волі; 18.05.2001 року Указом Президента про помилування не відбута частина покарання замінена на умовну з іспитовим строком на 1 рік;

2. 05.02.2003 року Збаразьким районним судом за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст. 70 КК України на три роки позбавлення волі; 30.11.2004 року постановою Сарненського районного суду Рівенської області звільнений умовно-достроково від не відбутої частини покарання у виді позбавлення волі, яка складала 10 місяців 9 днів;

3. 16.01.2007 року Лановецьким районним судом за ч.1 ст. 162 КК України до штрафу в сумі 850 грн.;

4. 24.04.2007 року Збаразьким районним судом за ч.1 ст.162, ст.75, п.2,3,4 ст.76, ст.71 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, з випробуванням на строк 1 рік і штрафом сумі 850 грн.; постановою Збаразького районного суду від 05.05.2008 року звільненого від відбування покарання у виді обмеження волі, призначеного вироком суду від 24.04.2007 року;

5. 17.05.2010 року Збаразьким районним судом за ч.2 ст.185, ч.2 ст.307, ст. 70 КК України на п`ять років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, звільненого 11.02.2015 року по відбуттю покарання,

за ч.2 ст. 185 КК України,

встановив:

Наприкінці жовтня 2016 року в обідню пору доби обвинувачений ОСОБА_4 , з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, зайшов на територію господарства ОСОБА_6 , що знаходиться с. Вищі Луб`янки Збаразького району Тернопільської області, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер і значення своїх дій, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає, таємно, повторно, викрав садово-будівельну одноколісну тачку, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на суму 250 грн..

Продовжуючи злочинну діяльність, у другій декаді грудня 2016 року у вечірню пору доби обвинувачений ОСОБА_4 , з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, зайшов на територію господарства ОСОБА_6 , що знаходиться с. Вищі Луб`янки Збаразького району Тернопільської області, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер і значення своїх дій, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає, таємно, повторно, викрав газовий балон наповнений двадцятьма літрами газу пропану, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на суму 500 грн..

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях і пояснив, що в жовтні та грудні 2016 року, з метою викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 , що проживає по сусідству, безперешкодно, зайшов у двір її господарства, звідки викрав садово-будівельну одноколісну тачку та газовий балон наповнений газом пропану, що йому були необхідні для власних потреб. Викрадене майно потерпілій повернув і претензій до нього вона немає.

У вчиненому ОСОБА_4 розкаюється та просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги те, що прокурор, обвинувачений та захисник не оспорюють фактичні обставини провадження, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, розуміючи положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечують проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, конкретні обставини справи, дані щодо особи винного, який розкаюється у вчиненому, відшкодував завдані збитки, його характеризуючі дані, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді арешту.

Речовий доказ - газовий балон, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 , повернути власнику ОСОБА_6 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді арешту на строк три місяці.

Речовий доказ по справі - газовий балон, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 , повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1