Справа № 163/1490/17
Провадження № 1-кп/163/101/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль кримінальне провадження №0000063від 15.05.2016 року, що надійшло з прокуратури Волинської області, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої освіти, розлученого, електрогазозварювальника ТОВ «Бодекс-Україна», раніше не судимого,

- про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України,

В С Т А Н О В И В :

14 травня 2016 року близько 04 год. 00 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, слідуючи в якості пасажира рейсового автобуса марки "EOS", реєстраційний номер НОМЕР_1 , сполученням «Кременчук-Познань» з України до Республіки Польща через пункт пропуску «Ягодин» Волинської митниці ДФС, намагався незаконно, з приховуванням від митного контролю способом, що утруднював виявлення, у шкарпетці одягненій на ліву ногу, перемістити через митний кордон України особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, масою 0,505 грама, однак свій намір до кінця не довів, оскільки наркотичний засіб був виявлений під час прикордонно-митного контролю.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин наступні.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті.
У вчиненому щиро розкаявся, просив врахувати, що на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, а тому суворо його не карати, обіцяв подібного в майбутньому не вчиняти.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з допитом обвинуваченого та дослідженням його характеризуючих даних. При цьому учасникам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена, та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України, як закінчений замах на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто на його переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, про що свідчить його поведінка під час досудового слідства та судового розгляду справи та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання, обвинуваченому не інкриміновані та судом не встановлені.
Суд також враховує позицію сторони обвинувачення, яка пропонує призначити ОСОБА_4 основне покарання на підставі ч.1 ст.69 КК України нижче нижчої межі, передбаченої ч.2 ст.305 КК України, з застосуванням ст. 75 КК України.
Крім цього, суд бере до уваги фізичну кількість наркотичних засобів, яка в порівнянні до інших статей КК України не тягне кримінальної відповідальності(ст.309 КК України) або встановлює менш суворе покарання, ніж санкція ч.2 ст.305 КК України, а також використання цього засобу виключно для власного споживання.
Наведене приводить до висновку, що по справі існує сукупність пом`якшуючих обставин, яка, на думку суду, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, а з огляду на особу обвинуваченого дає підстави для призначення йому основного покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України нижче нижчої межі, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.305 КК України.
Суд також приймає до уваги, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивну характеристику з місця роботи, характер і обставини справи, відтак приходить до висновку, що виправлення й перевиховання ОСОБА_4 , можливе без ізоляції від суспільства. Тому для попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів від відбування покарання його слід звільнити з випробуванням та покладенням встановлених обов`язків.
Корисливого мотиву в діях обвинуваченого не встановлено, відтак на підставі ч.2 ст.59 КК України конфіскація його майна як додаткове покарання призначена бути не може.
На підставі ст.124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати на проведення експертизи.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Прокурор заявив клопотання про залишення обраного під час досудового розслідування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили, обвинувачений не заперечував щодо заявленого клопотання, а тому враховуючи дані обставини, дане клопотання слід задовольнити.
Керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305КК України, та на підставі ч.2 ст.59, ч.1 ст.69 КК України призначити йому покарання у вигляді 5(п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази:

- особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою 0, 245 г, що зберігається в камері речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, знищити;

-акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205020101/2016/100022Е, митну декларацію ОСОБА_4 залишити при матеріалах справи;

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , переданий ОСОБА_4 на відповідальне зберігання, залишити останньому, як законному володільцеві.

Зняти накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.05.2016 року арешт на паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 330 (триста тридцять) гривень 15 копійок судових витрат за проведення експертизи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній особисте зобов`язання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору

Головуючий : суддя ОСОБА_1 .