АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/160/17 Справа № 692/907/16-к Категорія: ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 125 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2016 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 16.08.2016 р. Драбівським районним судом за ст. 310 ч.1 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на 1 рік, звільненого від відбуття покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 125 КК України, та на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України та ч.1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Драбівського районного суду від 16 серпня 2016 року перевівши її відповідно до ч.1 ст. 72 КК України в більш суворий вид із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення волі і остаточно призначено покарання ОСОБА_7 - 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з моменту взяття під варту 25 серпня 2016 р. згідно ухвали Драбівського районного суду від 25 серпня 2016 р.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 взяття під варту продовжено до вступу вироку в законну силу.

Вирішено долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він будучи раніше засудженим 16.08.2016 р. Драбівським районним судом за ст. 310 ч.1 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив новий злочин, а саме:

24 серпня 2016 року близько 18 год. 40 хв. в с. Мойсівка Драбівського району Черкаської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, неподалік від території комори ТОВ «ЮВІТО-АГРО», на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час бійки, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, наніс один удар ножем в область черевної порожнини справа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинив при цьому йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з раною на передній черевній стінці справа, з ушкодженнями жовчного міхура, тупої травми черевної порожнини з розривом селезінки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-8-01/350 від 27.09.2016 р. відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, у зв`язку з небезпекою для життя.

Він же, 24 серпня 2016 року близько 18 год. 40 хв. в с. Мойсівка Драбівського району Черкаської області, неподалік від території комори ТОВ «ЮВІТО-АГРО», на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, під час бійки наніс ножем 2 удари в область правої лопатки та грудної клітки зліва ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого він отримав тілесні ушкодження у вигляді непроникаючих колото-різаних ран грудної клітки, черевної стінки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-8-01/362 від 11.10.2016 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та продовжуючи свій злочинний умисел, наніс один удар ножем в область поперекової ділянки зліва ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в результаті чого той отримав тілесні ушкодження у вигляді непроникаючого колото-різаного ушкодження з раною поперекової ділянки зліва, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-8-01/349 від 27.09.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись з вказаним вироком обвинувачений ОСОБА_7 , подав апеляцію, в якій вказує, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано обставини, які пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік. Також судом першої інстанції безпідставно не застосовано відносно нього вимог ч.5 ст. 72 КК України. Просить пом`якшити йому покарання призначене судом першої інстанції та застосувати відносно нього вимоги ч.5 ст. 72 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка вважає, що апеляція обвинуваченого ОСОБА_7 в частині перерахування строку попереднього ув`язнення у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України підлягає до задоволення, а в решті просила вирок суду першої інстанції залишити без змін, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляцію, та просив її задоволити з наведених в ній підстав, та пояснив, що він захищався, на нього напали потерпілі їх було троє, з приводу нападу він нікуди не звертався, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає до часткового задоволення в частині зарахування обвинуваченому ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено при обставинах наведених у вироку, підтверджений зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені кримінальних правопорушень.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченим.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та обґрунтовано постановив обвинувальний вирок, а посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на суворість призначеного покарання є необґрунтованими та безпідставними.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції повністю враховано вимоги ст. 65, 66, 67 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого ОСОБА_7 щодо суворості призначеного покарання не підлягає задоволенню, оскільки при призначенні покарання, місцевий суд вірно врахував, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який за місцем проживання характеризується позитивно. Також вірно враховано в якості обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжує покарання, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута виключно при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання у виді позбавлення волі. А тому вирок суду є законним і обґрунтованим, а доводи наведені в апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 щодо суворості покарання непереконливими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки доводи викладені в апеляції вже частково враховані судом першої інстанції.

На думку колегії суддів, обставини на які посилається ОСОБА_7 в своїй апеляції, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік не можуть бути пом`якшуючими, оскільки останній в судовому засіданні хоча й визнав свою вину, однак від дачі показань відмовився, що свідчить про відсутність щирого каяття, оскільки щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття винного у вчиненні злочину.

Крім того, на думку колегії суддів, не є пом`якшуючою обставиною визнання своєї вини обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки органом досудового розслідування зібрано безперечні докази його винуватості, і останній тільки констатував встановлені факти.
Що стосується посилання ОСОБА_7 , як на пом`якшуючу покарання обставину молодий вік, то на думку колегії суддів, вказана обставина також, не є пом`якшуючою, оскільки останній раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, належних висновків для себе не зробив, та знову вчинив більш тяжке кримінальне правопорушення.

За зазначених вище обставин призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідає вимогам кримінального закону, є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів і призначено в межах санкцій ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 125 КК України.

Враховуючи наведене, вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2016 року є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 в частині пом`якшення йому покарання, колегія суддів не вбачає.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тому, на думку колегії суддів, обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2016 року задоволити частково.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день перебування в СІЗО за два дні позбавлення волі, тобто з 25 серпня 2016 року по 30 січня 2017 року.

В решті вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :