Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/285/2016 Справа № 641/3017/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

секретаря ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0000508 від 11.03.2016 р., за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бабаї Харківського району Харківської області, громадянина України, з повною загально-середньою освітою, не одруженого, працюючого приватним підприємцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 15 листопада 2013 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, строком на 3 роки,-

-у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , 15 листопада 2013 року вироком Харківського районного суду Харківської області, визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України від відбування основного покарання звільнений, з іспитовим строком на 3 роки.

04 лютого 2014 року ОСОБА_6 прибув до приміщення Харківського РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області, де йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, а також, попереджено, що у разі ухилення від відбування призначеного судом покарання, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 389 КК України та постановлено на відповідний облік. Після чого, 12.03.2014 року, на підставі поданої ОСОБА_6 заяви про зміну місця проживання, останнього поставлено на відповідний облік до Комінтернівського РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області, де йому повторно були роз`яснені порядок та умови відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки. Однак, ОСОБА_6 , діючи умисно, маючи намір на ухилення від відбування призначеного судом додаткового покарання, у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, керував транспортним засобом ГАЗ 3222132 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час керування яким, скоїв адміністративні правопорушення, внаслідок чого, працівниками Управління патрульної поліції в м. Харкові, 07.12.2015 року та 20.12.2015 року, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, при цьому, пояснив, що його було засуджено у 2013 році з позбавленням права керування транспортними засобами. Зазначив, що дійсно, 20 грудня 2015 року він знаходився за кермом автомобіля аби перегнати його, визнав провину в цій частині. Щодо керування транспортним засобом 07 грудня 2015 року, провину не визнав, зазначив, що знаходився в автомобілі в якості пасажира. Автомобіль належить йому, але водієм автомобіля був ОСОБА_8 , в якого була довіреність на право управління транспортним засобом, а він їздить з ним поряд. ОСОБА_9 припаркував автомобіль у забороненому місці, після чого, пішов додому перевдягатись, а він зайшов в магазин, автомобіль в цей час був не замкнений. Автомобіль був розташований правою частиною на узбіччі, лівою на проїзній частині. Коли вийшов з магазину, сів на місце водія, оскільки з пасажирської сторони рухались автомобілі й не відчинялись пасажирські двері. Мотор автомобіля не заводив, щойно зачинив двері, як підійшли співробітники поліції, які попросили його документи, він дав свій паспорт й вони склали адміністративний протокол на його ім`я через те, що автомобіль припаркований у забороненому місці. Вказав, що при складанні протоколу, повністю визнавав свою провину у вчиненому, щоб не забрали автомобіль. Зазначив, що коли підійшли працівники поліції, паспорт в нього був відсутній, він їздив за паспортом, а техпаспорт на автомобіль йому приніс ОСОБА_8 , якому в подальшому, автомобіль передали на зберігання.

Незважаючи на часткове невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї провини у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, його винуватість у скоєнні вищевказаного злочину підтверджується доказами, представленими органом досудового розслідування і перевіреними в ході судового розгляду.
Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що працює на посаді інспектора Комінтернівського МРВ КВІ УДПТСУ в Харківській області. Так, на виконання надійшла особова справа у відношенні ОСОБА_6 , якого вироком Харківського районного суду Харківської області від 15.11.2013 року засуджено за ч. 3 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, згідно ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовими строком на 3 роки. Того ж дня, до ВДАІ Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області та УДАІ ГУМВС України в Харківській області було направлено повідомлення щодо вилучення водійського посвідчення громадянина ОСОБА_6 та внесення до бази даних осіб, які тимчасово позбавлені права керувати транспортними засобами для належного виконання вимог вироку суду. ОСОБА_6 в КВІ Комінтернівського району м. Харкова було роз`яснено порядок і умови відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами та правові наслідки у разі порушення вимог вироку та ухилення від відбування покарання. За результатами бесіди засуджений надав підписку про виконання вимог вироку суду. 12.06.2016 року до Комінтернівського РВ КВІ м. Харкова надійшло повідомлення з Управління патрульної поліції у м. Харкові, згідно якого, громадянин ОСОБА_6 був притягнутий до адміністративної відповідальності 07.12.2015 року за ч. 2 ст. 126 та 20.12.2015 року за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Прибувши до інспекції за викликом ОСОБА_6 надав письмові пояснення щодо керування транспортними засобами без водійського посвідчення 07.12.2015 року та 20.12.2015 року, за що, до нього було застосовано застереження у виді письмового попередження. Також, пояснив, що за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього не складався протокол про адміністративне правопорушення, оскільки стан алкогольного сп`яніння не підтвердився. Однак, в подальшому, до Комінтернівського РВ КВІ м. Харкова з Управління патрульної поліції у м. Харкові надійшли копії постанов у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_6 та повідомлення про те, що адміністративний матеріал складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП направлений до Червонозаводського районного суду м. Харкова.
Свідок ОСОБА_11 пояснила, що працювала на посаді інспектора Комінтернівського РВ КВІ м. Харкова. Їй на виконання надійшла особова справа відносно ОСОБА_6 , якого вироком суду було позбавлено права керувати транспортними засобами, з правилами та умовами відбування покарання його особисто було ознайомлено. Потім, свідок зазначила, що звільнилась з посади інспектора Комінтернівського РВ КВІ м. Харкова та передала справу іншому інспектору.
Свідок ОСОБА_12 пояснив, що працює патрульним поліції у м. Харкові. При патрулюванні території, 07.12.2015 року, по вул. Достоєвського в м. Харкові, він та його екіпаж побачив припаркований автомобіль «Газель» у забороненому місці на зупинці громадського транспорту, чим було порушено правила дорожнього руху України та у зв`язку з чим, підійшли до водія даного автомобіля. Вказаний автомобіль був тільки-но припаркований, оскільки вони постійно патрулюють дану ділянку дороги, проїжджають раз в 30-40 хвилин. За кермом автомобіля знаходився ОСОБА_6 , до якого підійшов ОСОБА_13 та попросив пред`явити документи, на що водій сказав, що ніяких документів у нього немає, ані на автомобіль, ані страхового полісу, ані водійського посвідчення. Водій пояснив. що залишив технічний паспорт на автозаправці в залог. Про те, що він не є водієм даного авто, ОСОБА_6 не казав. Потім, через 30 хвилин 1 годину йому привезли паспорт, після встановлення його особи, по базі перевірили, що він позбавлений права керувати транспортними засобами та склали протокол. ОСОБА_6 стверджував, що він перебував за кермом автомобіля, свою провину не заперечував, особисто виявив бажання розписатися в протоколі про адміністративне правопорушення, написав пояснення. Ключі від автомобіля у ОСОБА_6 він не бачив. Коли приїхав володілець автомобіля, пред`явив технічний паспорт на нього, автомобіль рахувався як маршрутне таксі, власником якого, був ОСОБА_14 , але документи були простроченими, на жовтих номерних знаках. Пояснив, що про необхідність евакуації автомобіля, ОСОБА_6 не зазначали, що лише в тому випадку це було б можливе, якщо не були б надані документи. Вказав, що під час складання протоколу, до ОСОБА_6 підходили його численні друзі, але ніхто з них за кермо автомобіля не сідав. Зазначив, що у ОСОБА_6 були відсутні з собою будь-які документи, й він їздив за паспортом з одним чоловіком, а техпаспорт на авто йому приніс інший чоловік. Пояснив, що дії поліцейських та постанову ОСОБА_6 не оскаржував, й постанова набула законної сили.
Пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_12 , надали свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 патрульні поліції. Додатково свідок ОСОБА_15 пояснив, що в його присутності відчинялись пасажирські двері, ніщо відчиненню дверей не перешкоджало. ОСОБА_6 стверджував, що він є водієм автомобіля, пояснював, що був позбавлений права керування транспортним засобом, але йому треба було перевезти дрова й, в подальшому, буде їздити за кермом, оскільки автомобіль його єдине джерело існування. Будь-кого поряд з ним не було. Вказав, що ОСОБА_6 провину не заперечував, пояснював, що дійсно управляв автомобілем, перевозив дрова, але й в подальшому, буде змушений заробляти гроші таким чином. В подальшому, приїхав володілець автомобіля за довіреністю, й йому на зберігання був переданий автомобіль.
Свідок ОСОБА_17 пояснив, що працює в Управлінні патрульної поліції у м. Харкові. Так, 07.12.2015 року близько 19 години 00 хвилин від екіпажа надійшло повідомлення з проханням під`їхати, оскільки вони зупинили автомобіль «Газель», який перевозив пасажирів та стояв під знаком «зупинка заборонена» на зупинці громадського транспорту, однак, у водія не було жодних документів. Коли він підійшов до водія, той пояснив, що свідоцтво про реєстрацію він забув на АЗС, а його паспорт зараз привезе знайомий. Після чого, він повідомив водію ОСОБА_6 , що коли будуть документи, то автомобіль йому віддадуть. На його питання, чому ОСОБА_6 керує автомобілем будучи позбавленим права керувати ним, він пояснив, що йому треба годувати сім`ю, це його єдиний заробіток. Крім того, свідок пояснив, що не бачив, хто знаходився за кермом автомобіля, коли він під`їхав, були відкриті двері з боку водія. Свою провину ОСОБА_6 не заперечував, постанова у справі про адміністративне правопорушення не оскаржувалась. Також зазначив, що після складання постанови, автомобілем ОСОБА_6 не керував, оскільки йому було це заборонено, хто сів за кермо не бачив.
Свідок ОСОБА_18 пояснив, що працює в УПП в м. Харкові інспектором. 20.12.2015 р., побачивши, що рухається автомобіль з двома пробитими колесами, зупинили його. Виявилось, що даною особою є ОСОБА_6 , в якого відсутнє посвідчення водія. Коли з`ясували, що він позбавлений права управління транспортними засобами, останній пояснив, що змушений працювати, оскільки треба годувати сім`ю.
Крім показань свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєному злочині підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:
- згідно вироку від 15.11.2013 року Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 286 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання строком на 3 роки (а.с.102-107);
- розпорядження про виконання вироку направлено до Харківського РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області для виконання 18.12.2013 року (а.с.119);
-26.02.2016 року для подальшого виконання за територіальністю, особову справу відносно ОСОБА_6 направлено до Комінтернівського МРВ КВІ УДПтСУ в Харківській області (а.с. 124);
-згідно пояснень ОСОБА_6 та довідки він ознайомлений з умовами та порядком відбування покарання, а також проведено роз`яснювальну бесіду про можливі наслідки порушення порядку та обов`язків покладених на нього судом (а.с. 125,126);
-з повідомлення ВДАІ Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області посвідчення водія ОСОБА_6 вилучено та направлено на зберігання до ЦНП, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Харківського, Зміївського та Нововодолазького району (а.с. 127);
-з акту звірки Комінтернівського РП КВІ УДПтСУ в Харківській області та Відділення з обслуговування Комінтернівського району ВДАІ з обслуговування м. Харкова ГУ МВСУ в Харківській області щодо засуджених до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, які позбавлені права керувати транспортними засобами на певний строк за 2 квартал 2014 року, ОСОБА_6 внесено до бази, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався (а.с. 138);
-з постанови про адміністративне правопорушення від 07.12.2015 року вбачається, що до ОСОБА_6 застосовано адміністративне стягнення у вигляді 510 гривень за порушення правил дорожнього руху України, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП; Також з даної постанови вбачається власноручно написані пояснення ОСОБА_6 , що він провину визнає, претензій не має (а.с.115)
- з постанови про адміністративне правопорушення від 20.12.2015 року вбачається, що до ОСОБА_6 застосовано адміністративне стягнення у вигляді 510 гривень за порушення правил дорожнього руху України, передбачених ч. 3 ст. 126 КУпАП (а.с. 145);
-як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.03.2016 року, ОСОБА_18 впізнав чоловіка, який 20.12.2015 року, знаходився за кермом автомобіля ГАЗ 322132 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , коли за порушення правил дорожнього руху, він був зупинений і при перевірці документів, водій автомобіля представився як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Бабаї, Харківського району, Харківської області (а.с. 116-118);
-згідно відповіді на запит слідчого Департамент патрульної поліції УПП в м. Харкові, надав відповідь щодо знищення відеоматеріалів за період за 07.12.2015 року та 20.12.2015 року, згідно акту (а.с. 108).
Суд вважає дані докази належними та допустимими. Крім того, судом приймається до уваги, що обвинуваченим ОСОБА_6 не заперечується провина в частині управління автомобілем 20.12.2015 року, а також не заперечуються фактичні обставини справи щодо подій 07.12.2015 р., в частині його перебування на місці водія в автомобілі ГАЗ 322132 о 17.08.год в м. Харкові, вул. Достоєвського, 10-а.
Проте, суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_6 , що були дані в судовому засіданні в тій частині, що 07.12.2015 р. о 17.08. год в м. Харкові, вул. Достоєвського, 10-а, він не управляв вищевказаним автомобілем, а чекав на водія ОСОБА_8 , знаходячись на місці водія з тих підстав, що з пасажирської сторони рухались автомобілі й не відчинялись пасажирські двері. При цьому, суд враховує, що пасажирські двері в автомобілі знаходяться з правого боку, й рух автомобілів по проїзній частині будь-яким чином не заважав ОСОБА_6 зайняти місце пасажира. Крім того, згідно пояснень свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні, в його присутності відчинялись пасажирські двері, ніщо відчиненню дверей не перешкоджало. Даний факт також підтверджений свідком ОСОБА_17 . Крім того, сам ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 07.12.2015 р. під час складання працівниками поліції протоколу о 17.08.год. в м. Харкові на вул. Достоєвського, 10-а, ОСОБА_8 підходив до нього в числі інших його друзів, приніс йому техпаспорт на автомобіль. Крім того, згідно слів самого ОСОБА_6 , довіреність на автомобіль була видана на ім`я ОСОБА_8 , й, згідно пояснень працівників поліції, автомобіль був переданий на відповідальне зберігання особі, на ім`я якої була видана довіреність. Даний факт в судовому засіданні ОСОБА_6 не оспорювався. Також, згідно пояснень працівників поліції в судовому засіданні, під час складання протоколу, до ОСОБА_6 підходили численні друзі, але будь-хто з них не зазначав, що він керував даним транспортним засобом. Таким чином, версію, висунуту обвинуваченим ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо його перебування 07.12.2015р. на місці водія автомобіля лише в якості пасажира, суд оцінює критично, як спробу уникнення належної кримінальної відповідальності.
Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 під час складання протоколу 07.12.2015 року за ст.ст. 122,126 КУпАП за здійснення зупинки на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, та управління без посвідчення водія, будучи позбавленим права управління транспортним засобом за вироком суду визнавалась провина в повному обсязі, що не оспорюється самим ОСОБА_6 в судовому засіданні, підтверджується показаннями працівників поліції та постановою в справі про адміністративне правопорушення від 07.12.2015 року, згідно пояснень до якої, власноручно ОСОБА_6 зазначено щодо визнання провини. Пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 в тій частині, що ним визнавалась провина під час складання протоколу працівниками поліції 07.12.2015 року для того, щоб в нього не був вилучений автомобіль, судом оцінюється критично, оскільки згідно пояснень свідка ОСОБА_12 , під час складання протоколу працівниками поліції визначалось лише щодо необхідності надати ОСОБА_6 документи на автомобіль. Свідок ОСОБА_17 також пояснив в судовому засіданні, що він повідомив водію ОСОБА_6 , що коли будуть документи, то автомобіль йому віддадуть. Крім того, в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_6 не заперечувалось, що автомобіль був переданий на зберігання особі за довіреністю на управління транспортним засобом ОСОБА_8 . Також, згідно пояснень обвинуваченого, ним дії поліцейських та постанови від 07.12.2015 р., від 20.12.2015 р. не оскаржувались, набули законної сили.

З огляду на вищевикладене, в суду не виникає сумніву щодо вчинення ухилення від позбавлення права займатися певною діяльністю, особою, засудженою до цього виду покарання - обвинуваченим ОСОБА_6 . При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, про надуманість його доводів про його непричетність до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, а також про доведеність його вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 389 КК України як ухилення від позбавлення права займатися певною діяльністю, особою, засудженою до цього виду покарання.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що обвинувачений за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. ОСОБА_6 був засуджений 15 листопада 2013 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, звільнений від відбування покарання на підставі ст.. 75 КК України, строком на 3 роки, й під час відбування покарання допустив ухилення від позбавлення права займатися певною діяльністю, як особа, засуджена до цього виду покарання, за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що потягло за собою смерть трьох потерпілих та спричинення трьом іншим потерпілим середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що потягло тривалий розлад здоров`я. Крім того, на цей час в Харківському районному суді Харківської області знаходиться на розгляді обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність даної особи та небажання останнього ставати на шлях виправлення.
Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.
До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить рецидив злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що обтяжують покарання та відсутність обставин, які пом`якшують покарання.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 після постановлення вироку Харківського районного суду Харківської області від 15.11.2013 року, до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, тому суд, при призначенні покарання застосовує ст. ст. 71,72 КК України та до призначеного покарання повністю приєднує невідбуте покарання за вироком від 15.11.2013 року Харківського районного суду Харківської області у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки .
Процесуальних витрат, речових доказів у справі немає. Цивільний позов - відсутній.
Запобіжний захід ОСОБА_19 - не обирався.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд -
УХВАЛ И В :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України та призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 389 Кримінального кодексу України у вигляді обмеження волі на строк один рік.
За сукупності вироків, на підставі ст.ст. 71,72 КК України до призначеного покарання повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 15.11.2013 року і остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя - ОСОБА_1