Справа № 640/9275/17
н/п 1-кс/640/4933/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
власника майна - ОСОБА_4 ,
19.06.2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Київського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури
№2 юристом 2 класу ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, а саме на: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Харків, серії НОМЕР_1 , видане РЕО-2 УДАІ УМВСУ в Харківської області, 28.05.1996 року, категорії «С» з фотокарткою вклеєною до даного посвідчення водія.
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 17.06.2017 року під час патрулювання поліцейських 1 батальйону 4 роти УПП у м. Харкові в складі екіпажу №0101 надійшло повідомлення від оператора 102 про те, що за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 7, водій автомобіля «Шевроле Авео» має при собі два водійські посвідчення виданих на одне ім`я, одне з яких при перевірці через чергового диспетчера «Соколово» категорії «С», серії НОМЕР_1 від 28.05.1996 року належить іншій особі, а саме гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з зворотної сторони вказаного посвідчення взагалі інша серія та номер, а саме НОМЕР_2 .
17.06.2017 в ході ОМП було вилучено посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Харків, серії НОМЕР_1 , виданого РЕО-2 УДАІ УМВСУ в Харківської області, 28.05.1996 року, категорії «С», так як фотокартка вклеєна до даного посвідчення водія схожа на чоловіка, який представився, як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а номер зі зворотної сторони вказаного посвідчення взагалі має іншу серію та номер, а саме НОМЕР_2 , який в базах обліку транспортних засобів не значиться взагалі.
Відповідно до вилученого посвідчення водія, при перевірці через чергового диспетчера «Соколово» стало відомо, що номер даного посвідчення серії НОМЕР_1 від 28.05.1996 року, категорії «С» належить іншій особі, а саме гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Серія ХАА та номер № НОМЕР_3 , який мається внизу зі зворотної сторони даного посвідчення водія взагалі не перебуває на обліку в базі даних.
Опитаний ОСОБА_4 пояснив, що дане посвідчення водія він отримав в РЕО-2 УДАІ УМВСУ в Харківській області, яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 26 в 1996 році та нічого більше по данному факту пояснити не може.
Слідчий вважає, що виникла необхідність у накладенні арешту на вище вказане водійське посвідчення оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (за ч.1 ст. 358 КК України). Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом, з метою збереження зазначених речових доказів, та використання їх під час досудового розслідування, а тому з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення необхідно накласти арешт на вказане майно.
Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 , в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
17.06.2017 в ході проведення огляду місця події було вилучено вище вказане посвідчення водія.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 17.06.2017 огляду місця події, на зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, вважає за необхідне накласти арешт на майно.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Слідчий суддя приймає до уваги доводи слідчого щодо поновлення строку на подачу клопотання та вважає за необхідним його поновити.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
Керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Поновити строк на подачу клопотання, як пропущений з поважних причин.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене 17.06.2017 року в ході проведення огляду місця події, а саме на: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Харків, серії НОМЕР_1 , видане РЕО-2 УДАІ УМВСУ в Харківської області, 28.05.1996 року, категорії «С» з фотокарткою вклеєною до даного посвідчення водія.
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя - ОСОБА_1