АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/2931/16-к Номер провадження 11-кп/786/674/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
08 грудня 2016 року м. Полтава
Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Полтавської області від 8.12.2016 року у складі:
головуючого судді доповідача ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
Із даним рішенням колегії, я не згоден, з таких підстав.
Відмовляючи в затвердженні вищевказаної угоди та повертаючи кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування, місцевий суд своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_8 є громадянкою Росії та не володіє українською мовою, а тому їй за правилами ч.2 п.4 ст. 52 КПК України на досудовому слідстві прокурор зобов`язаний був забезпечити участь захисника. Відсутність останнього призвела до порушення права на захист ОСОБА_8 .
За таких обставин, суд встановив, що всі слідчі дії, проведені в рамках кримінального провадження у відношенні ОСОБА_8 , в тому числі і угода про примирення,суперечать вимогам Закону, а тому у затвердженні угоди необхідно відмовити.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та повернути матеріали кримінального провадження до суду першої інстанції.
При цьому вказвув, що судом в порушення вимог ст.ст. 314, 344, 345, 474 КПК України не було виконано вимоги щодо встановлення особи обвинуваченої, а саме не перевірено анкетні дані щодо місця проживання, освіти, сімейного стану, роботи, національності. Лише зі слів ОСОБА_8 було встановлено її громадянство, при цьому судом не було витребувано жодного документу, що посвідчує її особу.
Під час досудового розслідування встановлено, що обвинувачена, хоча і є громадянкою Росії, але проживає на території України більше 5 років та володіє українською мовою і не бажає скористатися своїм правом на переклад та захист. Слідчим за власною ініціативою було залучено перекладача з метою уникнення будь яких сумніві щодо роз`яснення юридичних термінів.
При цьому суд, не досліджуючи будь яких матеріалів та доводів прокурора і обвинуваченої формально та поверхнево встановив факт не володіння мовою, якою ведеться судочинство лише з тих підстав, що на досудовому слідстві був залучений перекладач.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження з моменту встановлення цього факту.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 та угода про примирення складені на українській та російській мовах.
З анкетних даних останньої вбачається, що вона уродженка та громадянка Російської Федерації, зареєстрована в АДРЕСА_1 .
Як вказує прокурор в своїй апеляційній скарзі, слідчим на досудовому слідстві за власною ініціативою було залучено перекладача.
Таким чином, вбачається, що слідчим під час проведення досудового розслідування був встановлений факт не володіння ОСОБА_8 мовою, якою ведеться кримінальне провадження.
Залучення на стадії досудового розслідування до участі у кримінальному провадженні перекладача має наметі розуміння обвинуваченим (ою) тексту обвинувального акту та угоди про примирення, але не може замінити кваліфіковане тлумачення вимог кримінально процесуального закону та правових наслідків після вчинення певних процесуальних дій обвинуваченою особою. Ця прерогатива щодо особи, яка не володіє державною мовою, покладена на захисника.
Оскільки укладення угоди про примирення, тягне за собою правові наслідки, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 349 і 424 КПК та відмову від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, ненадання останній захисника на стадії досудового розслідування, призвело до порушення її права на захист.
Згідно з ч.2 п.3 ст. 87 КПК України, всі докази отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, в тому числі, порушення права особи на захист, є недопустимими.
За таких обставин, місцевий суд був позбавлений можливості затвердити угоду про примирення між обвинуваченою та потерпілим, або відмовити в її затвердженні та продовжити судове провадження у загальному порядку.
У відповідності до вимог ч.3 п.1 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
З врахуванням викладеного, вважаю ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою.
Суддя доповідач: ОСОБА_2