Справа №278/977/16-к
УХВАЛА

28 серпня 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 278/977/16-к за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України (далі КК) , -

встановив :

На підставі статті 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) за автоматизованою системою документообігу суду заява про відвід судді цього суду ОСОБА_7 у даному провадженні щодо ОСОБА_3 передана на розгляд судді ОСОБА_1 .

З досліджених матеріалів та технічного запису судового засідання вбачається, що захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заявив відвід судді ОСОБА_7 з причин відмови останнього у задоволенні його клопотань про примусовий привід свідка ОСОБА_8 ; повторне проведення слідчого експерименту за її участю. На думку адвоката суддя ОСОБА_7 порушує вимоги статтей 20, 22 КПК про право на захист та змагальність сторін, що свідчить про упереджене ставлення судді і виключає його участь у даному кримінальному провадженні. Крім цього захисник ОСОБА_4 додав, що головуючий суддя ОСОБА_7 залякував його про дисциплінарну та кримінальну відповідальність за нібито вчинений ним тиск на суд. Позиція адвоката була підтримана обвинуваченим у суді.

Прокурор просила розгляд справи проводити без її участі у зв`язку із зайнятістю в іншому кримінальному провадженні. Вказувала на безпідставність відводу.

Потерпілий і його представник стверджували, що суддя ОСОБА_7 протягом усього розгляду справи жодного разу не виявляв упередженого ставлення до сторін кримінального провадження. Зауважили, що ОСОБА_4 , зловживаючи процесуальними правами, неодноразово заявляв неґрунтовні відводи протягом досудового та судового слідств.

Відповідно до статей 139, 140 КПК якщо свідок, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, до нього може бути застосований привід. Таким чином дана норма є дискреційною. Крім цього у справі відсутні належні, допустимі докази про повідомлення ОСОБА_8 будь-яким чином про час і місце розгляду справи. Ці обставини підтвердив у суді сам обвинувачений ОСОБА_3 . А тому відмова суду у клопотанні сторони захисту про примусовий привід ОСОБА_8 з причин відсутності даних про обізнаність останньої про час і місце судового засідання, відповідає вимогам процесуального закону та не може бути свідченням упередженості судді ОСОБА_7 (а.с. 47-49, 60-62, 72-74, 77-79, 106-107, 127-128).

ОСОБА_4 неодноразово звертався із клопотанням до суду про доручення органу досудового розслідування повторно провести слідчий експеримент за участю ОСОБА_8 з метою перевірки її показань (а.с. 129).

Статтею 23 КПК встановлено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду. Крім цього згідно із частиною 1 статті 240 КПК слідчий експеримент проводиться з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Разом з тим свідок ОСОБА_8 судом безпосередньо не допитувалася, а тому відсутній предмет перевірки та уточнення.

Згідно із частиною 3 статті 333 КПК у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії, у тому числі, слідчий експеримент.

Таким чином визнання суддею передчасним клопотання ОСОБА_4 про повторне проведення слідчого експерименту є цілком законним (а.с. 127-128).

Не переконливими є доводи захисника ОСОБА_4 і про те, що судом вже надана оцінка слідчому експерименту за участю ОСОБА_8 та іншим доказам обвинувачення, позаяк суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (стаття 94 КПК).

Частиною 5 статті 75 КПК визначений вичерпний перелік обставин, які виключають, участь судді в кримінальному провадженні. У разі наявності сумнівів стосовно неупередженості судді, сторона, яка ініціює відвід судді повинна довести об`єктивну природу походження цих сумнівів, зокрема, наявністю таких обставин, як усне чи письмове висловлення суддею своєї думки стосовно винності чи невинуватості особи до закінчення розгляду кримінального провадження, перебуванням судді у залежності від тієї чи іншої сторони кримінального провадження тощо.

Отже, будь-які процесуальні рішення головуючого судді ОСОБА_7 не можуть слугувати підставою для його відводу та оскаржуються сторонами кримінального провадження у законодавчо встановлений спосіб.

Верховний Суд України у пункті 3 Постанови «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007 №8 роз`яснив, що судді повинні належним чином реагувати на порушення учасниками процесу та іншими присутніми в залі судового засідання особами встановленого законом і судом порядку розгляду справ та за наявності підстав вирішувати питання про притягнення винних у вчиненні таких порушень до відповідальності. Дані дослідженого технічного запису судового засідання навпаки свідчать про некоректну поведінку самого захисника ОСОБА_4 , який перебивав головуючого суддю ОСОБА_7 , без дозволу останнього висловлював своє незадоволення думкою прокурора та інших учасників кримінального провадження тощо. А тому зауваження судді ОСОБА_7 на поведінку ОСОБА_4 є проявом реагування, яке у даному випадку є обов`язковим та жодним чином не носять характер залякування.

Зважаючи на наведене, керуючись статтями 75, 80-81, 240, 333 КПК суд,-

ухвалив :

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №278/977/16-к за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 122 КК відмовити за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1