Справа № 372/1984/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/316/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія Розділ 2 05.04.2017

УХВАЛА
Іменем України
« 5 » квітня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 20017 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та засуджено до штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. на користь держави.
Стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_8 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди.
в с т а н о в и л а :
За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

7.03.2016 року близько 14 год. 45 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи поряд з під`їздом №4 по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих під час конфлікту неприязних відносин, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, обхватив руками ОСОБА_8 в результаті чого відбулося взаємне падіння ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на асфальтне покриття.
В ході бійки ОСОБА_9 перебуваючи над потерпілим, який лежав на асфальтному покритті, наніс останньому близько двадцяти ударів кулаками та ногами в область тулуба та обличчя.
Згідно висновку експерта № 27 від 23.03.2016 року ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, крововиливу під правим оком, крововиливів та саден в області правого та лівого грудного м`язу, в області лівого плечево-ключичного суглобу, в області ості лівої клубової кістки, саден в області обох променево-зап`ясткових суглобів на лівій кисті, в області внутрішньої кісточки правого гомілково-ступеневого суглобу, які утворилися від дії тупим твердим предметом або предметами з обмеженою травмуючою поверхнею і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просив скасувати вирок, закрити кримінальне провадження за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на незаконність вироку та його несправедливість, вважає, що судом невірно встановлено фактичні обставини по справі, проігноровані фотодокази, які спростовують показання потерпілого та свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 щодо обставин отримання потерпілим тілесних ушкоджень, зазначив, що знаходився в стані крайньої необхідності, оскільки захищав дружину, вважає, що стороною обвинувачення не доведено навмисне нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому, а обвинувачення та судове рішення ґрунтується лише на сумнівах та на суперечливих доказах, в тому числі висновках експертиз, протоколах слідчих експериментів та непослідовних показаннях потерпілого та свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_12 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просив вирок скасувати призначивши новий розгляд в суді І інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на те, що судом неповно досліджено обставини справи, не взято до уваги докази здійснення обвинуваченим дій, направлених на захист своєї дружини, внаслідок чого обвинувачений з потерпілим, втративши рівновагу впали на землю та при цьому отримали тілесні ушкодження, що виключає злочинність діяння та носить характер дій передбачених ст. 39 КК України.

Також апелянт зазначив, що суд І інстанції взяв до уваги лише показання свідків обвинувачення та безпідставно відкинув показання свідків сторони захисту та не взяв до уваги заяву ОСОБА_13 щодо неправомірних дій ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали кожен свою апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційних скарг і просив вирок залишити без зміни, провівши судове слідство в частині дослідження протоколів слідчих експериментів, висновків судово-медичних експертиз, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_9 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується зібраними у провадженні доказами і є обґрунтованим.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_9 його винуватість в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 підтверджується наступними доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_8 про те, що 07.03.2016 р. близько 14 год. 45 хв. під час його виходу на прогулянку з під`їзду АДРЕСА_3 з дружиною та новонародженою дитиною, яка спала в візочку, він не зміг через близько припаркований біля під`їзду автомобіль «Опель Астра», який перешкоджав провезти візок, у зв`язку з чим вдарив по колесу автомобіля щоб спрацювала сигналізація і власник переставив автомобіль, на що з одного з вікон виглянула дівчина, яка на його прохання переставити автомобіль грубо відповіла, що вийде та розбереться після чого з під`їзду вийшов ОСОБА_9 зі своєю дружиною і одразу обхватив його за тулуб від чого вони впали на асфальт, при цьому ОСОБА_9 , який опинився зверху, сидячи наносив йому удари в область голови, тулуба; показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що 07.03. 2016 р. знаходячись на кухні своєї квартири вона побачила як ОСОБА_8 з дружиною і візочком вийшли з під`їзду на прогулянку, але не могли пройти так як їм заважав припаркований біля входу в під`їзд автомобіль дружини обвинуваченого, на що потерпілий стукнув ногою по колесу і вона почула як вікна квартири йому грубо відповіли, після чого з під`їзду вийшов ОСОБА_9 , який одразу через бедро кинув потерпілого на землю, вона бачила замахи кулака обвинуваченого над потерпілим, але куди саме приходилися удари через автомобіль, який затуляв огляд, вона не бачила, при цьому дружина потерпілого просила відтягнути обвинуваченого; показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що з вікна своєї квартири вона бачила як з під`їзду вибіг обвинувачений та, перекинувши потерпілого через бедро, почав бити його, вибігши на вулицю також бачила, що ОСОБА_9 сидить на потерпілому зверху та наносить йому удари, від цього у потерпілого була кров на обличчі, в роті, рука була опухла; показаннями свідка ОСОБА_10 , яка дала показання аналогічні показанням потерпілого вказавши при цьому, що ОСОБА_9 , вийшовши з під`зду одразу кинув потерпілого через бедро і почав бити; показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що 07.03. 2016 р. після обіду почула крики біля під`їзду, після дзвінка сусідки з повідомленням, що б`ють її зятя, вийшла з під`їзду і бачила потерпілого якому були спричинені тілесні ушкодження, зі слів присутніх їй стало відомо, що конфлікт стався через неправильно припаркований автомобіль, який заважав проходу; показаннями свідка ОСОБА_15 після інциденту вона бачила сина у якого були тілесні ушкодження, порваний зі слідами крові одяг; висновком експерта № 27 від 23.03.2016 р. ( а.с.71-72) згідно якого у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, крововиливу під правим оком, крововиливів та саден в області правого та лівого грудного м`язу, в області лівого плече-ключичного суглобу, в області ості лівої клубової кістки, саден в області обох променево-зап`ясткових суглобів, на лівій кисті, в області внутрішньої кісточки правого гомілково-ступневого суглобу, які утворились від дії тупим (-ими) твердим (-ими) предметом (-ами) з обмеженою травмуючою поверхнею і відносяться до легких тілесних ушкоджень; висновком експерта №27 від 21.06.2016 р.( а.с.73) згідно якого не виключається можливість утворення тілесного ушкодження виявленого у ОСОБА_8 у вигляді струсу головного мозку внаслідок взаємного падіння з ОСОБА_16 на асфальтне покриття дороги; виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли утворитись за обставин вказаних при проведенні слідчого експерименту як за участю обвинуваченого, так і за участю потерпілого; фотокартами з місця події( а.с.76-78); протоколами проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 ( а.с.83-84, 96-98), свідка ОСОБА_10 ( а.с.89-90); потерпілого ОСОБА_8 (85-87) якими підтверджується обставини і механізм заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень діями обвинуваченого; потерпілого ОСОБА_8 ( а.с.85-87); протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 ( 93-95), яким частково підтверджуються обставини бійки між потерпілим та обвинуваченим; поясненнями судово-медичного експерта ОСОБА_17 підтримав висновки проведених ним експертиз; іншими зазначеними у вироку доказами.
Наведеним у вироку доказам суд дав належну юридичну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч.1 ст. 125 КК України, за ознаками умисного заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження.
Доводи апеляційних скарг обвинуваченого і його захисника в частині того, що судом невірно встановлені фактичні обставини справи, оскільки ОСОБА_9 навмисно ударів потерпілому не наносив, а діяв в стані крайньої необхідності з метою захисту своєї дружини від неправомірних дій ОСОБА_18 , на думку колегії суддів, є необґрунтованими, оскільки ретельно перевірялися судом 1 інстанції і не знайшли свого доказового підтвердження.
Так, як сам потерпілий, так і очевидці події свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 стверджували, що зі сторони потерпілого не було ніяких неправомірних дій, а обвинувачений одразу ж після того як вибіг з під`їзду, кинувши потерпілого на землю, почав наносити йому удари, що свідчить про те, що дії ОСОБА_9 мали умисний цільоспрямований на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень характер.
Доводи апеляційних скарг щодо суперечностей у показаннях свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 є надуманими, оскільки суттєвих суперечностей, які б могли вплинути на встановлені судом фактичні обставини справи, судом апеляційної інстанції не виявлено.
Також є необгрунтованими і посилання апеляційної скарги обвинуваченого на те, що начебто у руці потерпілого знаходився металевий предмет, оскільки вказаний факт не підтверджується показаннями потерпілого та очевидців події, крім того, сам ОСОБА_19 на запитання апеляційного суду відповів, що ні під час бійки, ні після неї на місці події він не бачив будь-якого металевого предмету.
Суд обґрунтовано оцінив показання обвинуваченого в частині того, що він захищав дружину, як такі, що дані як спосіб захисту.
Колегія суддів вважає, що суд вірно визнав неправдивими показання ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_20 в частині того, що обвинувачений не наносив ударів потерпілому, обґрунтовано зазначивши, що вони суперечать сукупності інших зібраних у справі та перевірених в суді доказів, в тому числі і безсторонніх свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Є необґрунтованими і посилання апеляційних скарг на суперечності у висновках експерта, оскільки таких суперечностей щодо отримання потерпілим тілесних ушкоджень, які б вплинули на правильність прийнятого судом рішення, не встановлено.
Висновок експерта ( а.с.73) про те, що не виключається можливість утворення тілесного ушкодження виявленого у ОСОБА_8 у вигляді струсу головного мозку внаслідок взаємного падіння з Філоненком на асфальтове покриття не суперечить висновкам суду про умисне заподіяння інших тілесних ушкоджень отриманих потерпілим від дій обвинуваченого.
При обранні покарання ОСОБА_9 суд врахував тяжкість вчиненого, особу обвинуваченого, думку потерпілого, обставини, що впливають на покарання і призначив покарання у виді штрафу, яке відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України.
Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає вирок законним і обґрунтованим, підстав для зміни чи скасування вироку, не знаходить.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_16 залишити без задоволення.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 20017 року щодо ОСОБА_9 - залишити без зміни.

Судді