АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/345/17 Справа № 199/8851/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2016 року, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кіровське Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, неофіційно працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України.

Учасники судового провадження :

прокурор - ОСОБА_8 ,

обвинувачений - ОСОБА_7 ,

потерпілий - ОСОБА_6 ,

представник потерпілого - ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2016 року звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з прмиренням з потерпілим на підставі ст. 46 КК України. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 закрито.

Не погодившись з вказаним рішенням, потерпілий ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального та кримінально-процесуального закону України.

Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції фактично ввів його в оману щодо наслідків закриття кримінального провадження у відношенні ОСОБА_7 .

Викладені в ухвалі суду першої інстанції обставини відповідно до яких він примирився з потерпілим через відшкодування матеріальної та моральної шкоди не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки завдану злочином шкоду йому обвинувачений не відшкодував.

Суд першої інстанції взагалі не роз`яснив йому права передбачені ст. 56 КПК Українити, а також право на правову допомогу та захист передбачений ст. 59 Конститиції України.

При здійсненні апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_6 наполягав на задоволенні своєї апеляційної скарги та просив ухвалу суду скасувати та направити справу для здійснення судового розгляду у суді першої інстанції.

В судовому засіданні прокурор та обвинувачений ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, та просили ухвалу суду залишити без змін як законну та обгрунтовану.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, заслухавши думки учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_6 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно переглянути справу і ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а саме: ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Підстава звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України містить два складових елементи, взятих у своїй єдності, а саме: примирення особи, яка вчинила злочин невеликої тяжкості, з потерпілим від цього злочину та відшкодування зазначеною особою завданих нею збитків або усунення заподіяної шкоди. Відсутність хоча б одного із зазначених елементів виключає підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК. Винятком з цього правила може бути добровільна відмова потерпілого від компенсації заподіяної йому шкоди або відсутність фактичної шкоди (збитків), наприклад, при замаху на арешт.

Примирення це акт прощення потерпілим кривдника, що заподіяв йому шкоду, досягнення з ним згоди та миру. Результатом цього є угода зазначених осіб, відповідно до якої потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду. Про факт примирення винна особа та потерпілий повинні сповістити особу, що проводить дізнання, слідчого, прокурора або суд, які оформляють цей факт в належній процесуальній формі (наприклад, протоколом). При цьому потерпілий може просити не порушувати кримінальну справу або припинити провадження по ній щодо даної особи чи звільнити саме цю особу від кримінальної відповідальності (якщо злочин вчинено у співучасті, але з іншими співучасниками примирення не досягнуто).

Мотиви сторін при досягненні примирення кримінально-правового значення не мають, так само як і ініціатива такого примирення. Його ініціаторами може бути як одна із сторін, так і обидві, їх близькі чи знайомі, працівники правоохоронних органів, суд тощо.

Примирення з боку потерпілого повинне бути результатом його вільного волевиявлення.

Неприпустимим є неправомірний вплив на нього як з боку слідчого, прокурора чи судді, так і з боку винного чи його оточення (наприклад, залякування потерпілого чи його близьких, погрози на їх адресу тощо). В такому випадку примирення з боку потерпілого визнається не добровільним, а вимушеним. При встановленні фактів неправомірного впливу на потерпілого суд не вправі звільнити винного.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду, суд першої інстанції при ухваленні рішення про закритті кримінального провадження відносно ОСОБА_7 вказаних вимог кримінально-процесуального закону України не виконав.

Виходячи з цього, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в силу статей 409, 412 і 415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в цьому суді, який необхідно провести з дотриманням вимог КПК України та ухвалити справедливе рішення, що відповідає положенням ст. 370 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370, 405, 407, 412, 415 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 задовільнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

_____________ ______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4