Справа № 183/1007/17
№ 1-кп/183/499/17
В И Р О К
іменем України
18 квітня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянув у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000331 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградове Цюрупинського району Херсонської області, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, який проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», судимого: 01.06.2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді арешту з триманням на гауптвахті строком 3 місяці, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -
в с т а н о в и в:
Наказом №138 від 02.08.2014 року командира військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду лінійного наглядача лінійно-кабельного відділення зв`язку взводу телефонного засекреченого зв`язку телефонного центру польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , (121 гвардійський Фокшано-Мукденський орденів Олександра Невського II-го ступеня та Червоної Зірки окрема лінійно-вузлова бригада зв`язку), яка дислокується за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Черкаське.
За наведених обставин, старший солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем, відповідно до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Відповідно до Закону України про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» статті 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. У відповідності до нової редакції статті 407 КК України внесеної Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини» опублікованої у журналі Голос України від 04.03.2015 № 39, старший солдат ОСОБА_5 вчинив злочин в умовах особливого періоду.
Однак, 19 червня 2016 року старший солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , самовільно залишив розташування військової частини без поважних причин, свої службові обов`язки не виконує, час проводить на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв та ухилявся від проходження військової служби по 15 лютого 2017 року.
15 лютого 2017 року старший солдат ОСОБА_5 , самостійно та добровільно прибув до розташування військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України в результаті чого злочин було припинено.

16 лютого 2017 року стосовно старшого солдата ОСОБА_5 , був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , датою закінчення дії ухвали є 16 квітня 2017 року.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_5 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 без поважних причин та незаконно перебуває поза межами військової частини, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану з 19.06.2016 року по 15.02.2017 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю їх підтверджує. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає - щире каяття, з`явлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, враховуючи те, що ОСОБА_5 вину визнав повністю, за місцем служби характеризується задовільно, вчинив злочин у зв`язку зі збігом тяжких сімейних обставин, приймав участь в проведенні антитерористичної операції на сході країни, має на утриманні вагітну співмешканку, у сукупності із обставинами, які пом`якшують покарання, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, дає суду підстави для призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, яке на думку суду буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту з триманням на гауптвахті строком 3 місяці.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.06.2016 року остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді арешту з триманням на гауптвахті строком 4 місяці 6 днів.

Строк покарання рахувати з моменту затримання з 15.02.2017 року.

Зарахувати в строк відбування покарання, час знаходження під вартою з 15.02.2017 року по 18.04.2017 року включно, на підставі ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту з триманням на гауптвахті.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили скасувати, звільнити з-під варти в залі суду.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1