УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 звернувся адвокат ОСОБА_3 , який зазначив, що вказаний слідчий не вніс до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення відповідно до заяви адвоката від 02.11.2016.

Обґрунтовуючи скаргу, заявник вказав, що працівниками органів Служби безпеки України ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 397 КК України.

Згідно з долученою до скарги заявою до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві склад вказаного злочину утворюють дії названих осіб, які 26.09.2016 не допустили заявника для надання правової допомоги гр. ОСОБА_9 , у квартирі якої на той час проводився обшук.

За станом на день звернення з скаргою до слідчого судді відомості до ЄРДР не внесені, досудове розслідування не проводиться.

Зазначене адвокат ОСОБА_3 вважав бездіяльністю, у зв`язку з цим просив зобов`язати слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за ч.2 ст.397 КК України.

У судове засідання заявник, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, до суду не прибув, про наявність поважних причин неявки суд не повідомив.

Слідчий Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , який також своєчасно повідомлений про час та місце розгляду скарги, з невідомих причин до суду не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу, долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

У силу ч. 3 ст. 306 КПК розгляд скарг зазначеної категорії здійснюється за обов`язкової участю особи, яка подала скаргу.

Дане положення у сукупністю з закріпленим статтею 22 КПК принципом змагальності саме на особу, яка звернулася зі скаргою, покладає обов`язок обстоювання своєї правової позиції, доведення обставин, які вона вважає порушенням відповідних прав, свобод та законних інтересів.

Згідно ч. 6 ст. 22 КПК суд зобов`язаний, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Наведені процесуальні норми приводять до висновку про можливість забезпечити дотримання вищевказаних загальних засад кримінального провадження за умови присутності особи, яка звернулася з скаргою, як ініціатора такого провадження.

Відповідно до скарги особа, яка звернулась до слідчого судді, вважає, що дії певних осіб утворюють склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК, якою встановлена кримінальна відповідальність, зокрема, за вчинення службовою особою у будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи з надання правової допомоги.

Відтак, потерпілими від даного злочину можуть бути особи, які у кримінальному провадженні мають процесуальний статус захисника або представника потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, цивільного позивача або цивільного відповідача.

Згідно з ч.1 ст. 236 КПК України для участі у проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження.

Пунктом 25 статті 3 КПК окреслений вичерпний перелік учасників кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесені представник та законний представник потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третьої особи, що майна якої вирішується питання про арешт, свідок та його адвокат, представник персоналу органу пробації.

Наведене доводить, що особа, у житлі якої проводиться обшук, не віднесена до учасників кримінального провадження, отже особа, яка надає їй правові консультації, не отримує процесуального статусу представника.

Враховуючи, що матеріали скарги не містять даних, що на момент проведення обшуку ОСОБА_9 мала статус підозрюваної, або іншої особи, визначеної ст. 45 КПК, адвокат ОСОБА_3 також не є захисником у кримінальному провадженні № 120 161 001 000 081 56.

Таким чином, у діях зазначених заявником осіб не вбачається складу злочину, передбаченого ст. 397 КК, що унеможливлює внесення відомостей про вказану подію до ЄРДР.

Слідчий суддя не виключає, що заявником могли бути надані дані, які б спростували або ж суттєво вплинули на вищезазначений висновок, однак гр. ОСОБА_3 , не прибувши до суду, фактично ухилився від використання наданої йому законом можливості безпосередньо перед судом довести ті обставини, на які він посилається.

Отже, з урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність вимог скарги.

Частиною 2 статті 307 КПК визначений вичерпний перелік рішень за наслідками розгляду скарг на бездіяльність слідчого, одним з яких є відмова у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, 306, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості відповідно до заяви від 02.11.2016 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1