18.05.2017 Єдиний унікальний № 371/266/17
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кп /371/ 36 /17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2017 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відомості про яке 02 лютого 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000054, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миронівка Київської області, українця, громадянина України, який не працює, не одружений, раніше судимий 30 червня 2016 року вироком Миронівського районним судом Київської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 29 січня 2017 року близько 17 години з метою особистого збагачення вирішив вчинити крадіжку бензинової пилки марки «Stihl BS-230», яка знаходилась в салоні автомобіля марки «ГАЗ 53», державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебував на території подвір`я банного комплексу по АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, знаходячись на території подвір`я банного комплексу по АДРЕСА_2 , будучи засудженим вироком Миронівського районного суду Київської області від 30 червня 2016 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням із трирічним іспитовим строком, 29 січня 2017 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_4 шляхом вільного доступу через незачинені пасажирські двері автомобіля марки «ГАЗ 53», державний номерний знак НОМЕР_1 , проник в салон цього автомобіля, де знаходилась бензинова пилка марки «Stihl BS-230», вартістю 5943 гривні 20 копійок, належна ОСОБА_6 , пересвідчившись, що його дії залишаються непоміченими з боку сторонніх осіб, взяв з під пасажирського сидіння вказаного автомобіля зазначену бензинову пилку, після чого виніс її із території подвір`я банного комплексу.

Викраденою бензиновою пилкою марки «Stihl BS-230» обвинувачений розпорядився на власний розсуд, продавши громадянину ОСОБА_7 за 1000 гривень, тим самим обернувши викрадене майно на власну користь.

Таким чином, своїми умисними, протиправними, винними діями обвинувачений ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 5943 гривні 20 копійок, чим вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого, кваліфікація його дій та вартість викраденого майна, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд провів судовий розгляд провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують особистість обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вищенаведеного злочину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив, що він з метою отримання коштів на побутові потреби, пройшов на територію подвір`я банного комплексу в місті Миронівка Київської області, точної адреси він не знає, де шляхом вільного доступу через незачинені двері автомобіля, проник до його салону, де знаходилась бензинова пилка, пересвідчившись, що його дії залишаються непоміченими з боку сторонніх осіб, взяв її та виніс із території подвір`я банного комплексу, після чого продав її за 1000 гривень ОСОБА_7 .

Під час судового засідання обвинувачений визнав, що викрадена ним бензинова пилка марки «Stihl BS-230», коштує 5943 гривні 20 копійок.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_4 29 січня 2017 року близько 17 години 00 хвилин вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку бензинової пилки марки «Stihl BS-230»), вчинене повторно, яким завдав потерпілому шкоду, в загальному розмірі 5943 гривні 20 копійок.

При розгляді даної справи судом було детально вивчено та проаналізовано докази, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема:

Згідно з копією вироку Миронівського районного суду Київської області від 30 червня 2016 року обвинувачений ОСОБА_4 засуджений за вчинення у квітні 2016 року злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі, визначивши йому остаточну міру покарання за сукупністю вироків у виді чотирьох років та шести місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням, із трирічним іспитовим строком. Вирок набрав законної сили 02 серпня 2016 року.

Відповідно до довідки Миронівського РВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 08 лютого 2017 року № 25/200 ОСОБА_4 перебуває на обліку як особа засуджена вироком Миронівського районного суду Київської області від 30 червня 2016 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі строком на чотири роки та шість місяців, та на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням, із трирічним іспитовим строком, який закінчується 30 червня 2019 року.

Згідно з характеристикою, виданою 06 лютого 2017 року Миронівським міськвиконкомом № 02-51/18, обвинувачений за місцем свого проживання характеризується як особа, щодо якої у міськраді відсутні компрометуючі матеріали.

Згідно вимоги про судимість від 03 лютого 2017 року № 706/109/1011/02-2017, ОСОБА_4 , характеризується як особа, яка неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності.

Згідно з довідкою нарколога, ОСОБА_4 на диспансерному обліку в лікаря нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався.

Згідно з довідкою психіатра, ОСОБА_4 на диспансерному обліку в лікаря психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався.

Відповідно до досудової доповіді Миронівського РВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства. Застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого з метою його виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснити без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Відповідно до листів Миронівської міської ради та Миронівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_4 не являється депутатом Миронівської міської ради та Миронівської районної ради.

Під час розгляду кримінального провадження судом не встановлено обставин, які, у відповідності до ст. ст. 36-49 Кримінального кодексу України, виключають злочинність діяння обвинуваченого, а також підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачених ст. ст. 44-49 Кримінального кодексу України.

Крім того, під час розгляду справи, судом не встановлено обставин, які свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого примусового лікування, а також обставин, які свідчать про те, що обвинувачений вчинив вищезазначений злочин у стані неосудності чи обмеженої осудності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

У відповідності до ст. ст. 65, 66 Кримінального кодексу України суд вважає можливим визнати щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочину та активне сприяння у його розкритті - обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне.

У відповідності до ст. ст. 35, 65, 67 Кримінального кодексу України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого за скоєне, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, а також те, що він будучи притягненим до кримінальної відповідальності за вироком Миронівського районного суду Київської області від 30 червня 2016 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі строком на чотири роки та шість місяців, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням із трирічним іспитовим строком на шлях виправлення не став, знову вчинив умисний злочин проти власності, згідно висновку досудової доповіді органу пробації характеризується як особа яка без позбавлення волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого до та після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не заявлені.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 21 лютого 2017 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 08 квітня 2017 року.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 17 березня 2017 року було призначено розгляд кримінального провадження на 10 травня 2017 року та продовжено строк дії обраного ОСОБА_4 під час досудового слідства запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 24 години 00 хвилин 15 травня 2017 року.

На судове засідання 10 травня 2017 року обвинувачений не з`явився, так як відповідно до ухвали слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 25 березня 2017 року, у кримінальному провадженні, внесеному 10 березня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000108, йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 24 години 00 хвилин 23 травня 2017 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У зв`язку із тим, що обвинувачений не з`явився на судове засідання 10 травня 2017 року, оскільки перебував під вартою у іншому кримінальному провадженні, відпала фактична можливість виконання обраного щодо нього у цьому кримінальному провадженні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні закінчився, доцільність його продовження відсутня.

В судовому засіданні учасники кримінального провадження не заявляли клопотання про обрання обвинуваченому нового запобіжного заходу, а тому суд позбавлений можливості це зробити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 318, 322, 337, 349, 368, 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

З А С У Д И В :
1.ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

2.На підставі ст. 71 Кримінального кодексу України шляхом часткового складання покарання за цим вироком, та покарання, призначеного за вироком Миронівського районного суду Київської області від 30 червня 2016 року, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків у виді 4 (чотирьох) років та 7 (семи) місяців позбавлення волі.

3.Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання.

4.Скасувати арешт бензинової пилки марки «Stihl BS-230».

5.Речові докази: бензинову пилку марки «Stihl BS-230», після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_6 .

6.Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та його захиснику, прокурору, потерпілому.

7.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

8.Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_1
ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя ОСОБА_1