АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/672/17 Справа № 208/1698/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши 15 серпня 2017 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000021 за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 на вирок Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 18 січня 2017 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 01.10.2003 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі. Звільнений з ОСОБА_9 13.06.2011 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В апеляції:
- прокурор, не заперечуючи проти правової кваліфікації та доведеності вини обвинуваченого в скоєнні інкримінованого йому злочині, просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 1 ст. 121 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що вирок суду у цьому провадженні підлягає скасуванню в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме безпідставне застосування положень ст. 75 КК України, внаслідок цього невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вказує, що ОСОБА_7 винним себе визнав частково, висловлене обвинуваченим у суді каяття є удаваним, вчинив тяжкий злочин, має судимість яку не знято та не погашено в установленому законом порядку, за злочин проти життя та здоров`я особи, наявність обтяжуючої обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а тому прокурор, вважає рішення суду про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання у місцях позбавлення волі є безпідставним.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки.

Цим вироком ОСОБА_7 , визнано винним за ч. 1 ст.121 КК України та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_7 01.01.2015 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, знаходячись по вул. Миру, 19 в м. Дніпродзержинську праворуч біля центрального входу в магазин «АТБ» перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння побачив, що між його знайомим ОСОБА_10 та незнайомим хлопцем, яким виявився потерпілий ОСОБА_11 , відбувається конфлікт, який переріс у бійку. Саме в цей час у ОСОБА_7 виник прямий злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_11 тілесних пошкоджень. Діючи цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_7 дістав з правого карману своєї куртки складний ніж та, тримаючи його в правій руці, навмисно наніс потерпілому ОСОБА_11 один удар в область голови, спричинивши йому, згідно висновку СМЕ № 654-Е від 26.06.2015 року, тілесне ушкодження у вигляді рубця на обличчі, який є невиправним та має ознаки непоправного знівечення обличчя.

Заслухавши прокурора, який підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, обвинуваченого, який просив залишити вирок без змін, та перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обставини справи та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України прокурором в апеляції та іншими учасниками кримінального провадження не оспорюються, тому висновки суду з цього приводу перегляду в апеляційному порядку не підлягають.

Даних, які б свідчили, що у кримінальному провадженні допущено істотне порушення норм кримінального процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Стосовно доводів прокурора щодо неправильного застосування кримінального закону з підстав невідповідності призначеного судом покарання ОСОБА_7 з застосуванням до нього положень ст. 75 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість призначеного йому покарання, з посиланням на те, що суд не надав належної оцінки ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відношенню обвинуваченого до скоєного, не врахував, що ОСОБА_7 скоїв злочин в стані алкогольного сп`яніння, раніше судимий за злочин проти життя та здоров`я особи, колегія суддів, вважає необґрунтованими та безпідставними і такими, що спростовуються матеріалами справи, оскільки такі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів і обставин.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 75 КК, якщо суд при призначенні покарання на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання визначене в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України з застосуванням до основного покарання положень ст. 75 КК України, в повному обсязі відповідає вказаним вище нормам закону.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання і звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем свого мешкання, його відношення до скоєного правопорушення, каяття, які суд визнав обставинами, які пом`якшують покарання, у тому числі судом враховано і обтяжуюча обставина - скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, а також відсутність матеріальних та моральних претензій з боку потерпілого до обвинуваченого.

Вказаним обставинам, суд надав у сукупності належну і обґрунтовану оцінку і прийшов до законного і справедливого висновку з врахуванням обставин справи про можливість звільнення обвинуваченого від відбуття основного покарання з випробуванням в термін два роки.

Призначене покарання ОСОБА_7 вироком суду, в повній мірі відповідає вимогам статей 50, 65, 75 КК України, оскільки, враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого на переконання колегії суддів, воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав вважати його м`яким, не вбачається.
Доводи прокурора, що щире каяття ОСОБА_7 є удаваним, не знайшли свого підтвердження, а тому є необґрунтованим. Окрім того, колегія суддів зауважує, що за обвинувальним актом, досудовим слідством встановлено, як обставину, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , саме його щире каяття, інших доказів і даних які б спростували дану обставину, апеляційним судом не встановлено. В апеляційній інстанції обвинувачений ОСОБА_7 щиро каявся в скоєному ним злочині, пояснив, що він працює, має соціальні родинні зв`язки, батько помер, він проживає разом з матір`ю, просив надати йому можливість виправитися без ізоляції від суспільства.
Щодо посилання прокурора в апеляції на наявність судимості у обвинуваченого, то само по собі окремо від інших даний факт не є достатньою підставою для визначення обвинуваченому покарання більш суворого ніж призначив суд першої інстанції, тобто без застосування вимог ст. 75 КК України, оскільки згідно ст.67 КК України вказані обставини не відноситься до таких, що обтяжують покарання. А інші доводи прокурора зводяться більш до переоцінки доказів, які характеризують обвинуваченого, і які досліджувалися у суді першої інстанції та яким суд надав відповідну оцінку мотивуючи її.
З огляду на викладене, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування вироку в частині покарання ОСОБА_7 , з мотивів, наведених в апеляційній скарзі прокурора.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його законним і обґрунтованим, вирок суду ухвалений згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог кримінального та процесуального закону і на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 18 січня 2017 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:
______________ ______________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4