Справа № 347/51/17
Провадження № 1-кп/347/43/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.17 м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження № 0000008 від 03.01.2017 року відносно обвинуваченої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тюдів Косівського району Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня, не працюючої, не одруженої, на утриманні нікого немає, раніше не судимої, депутатом не являється,

за ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
15 грудня 2016 року близько 15.30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні стоматологічного кабінету, який розташований по АДРЕСА_2 , де впевнившись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, підійшла до вішалки з верхньою одежею, яка розташована в приміщенні стоматологічного кабінету, переслідуючи корисливий мотив - таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер вчинюваних нею дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, таємно викрала з зовнішньої кишені куртки, яка належить потерпілій ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Lenovo А 6000» чорного кольору вартістю 2 560 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 , місце вчинення злочину покинула та викраденим розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 2 585 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, суду пояснила, що вона ніде не працює та не має ніяких матеріальних доходів. В зв`язку із виниклою необхідністю у коштах, які мала намір потратити на власні потреби. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати. Просить розглянути справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченої ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують її особу.
Переконавшись у правильному розумінні сторонами змісту обставин кримінального правопорушення та добровільності їхньої позиції, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого діяння і її умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), правильно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини справи й особу ОСОБА_4 .

Згідно ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування матеріальної шкоди.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65-67 КК України, враховуючи обставини справи і особу ОСОБА_4 , та з врахуванням наведених судом обставин, що пом`якшують покарання, які суд визнає такими, що знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за доцільне призначити покарання у вигляді штрафу, що визначено в мінімальному розмірі санкції ч.1 ст.185 КК України.

Саме таке покарання відповідатиме тяжкості злочину й буде достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 127-129, ч.3 ст.349, ст.ст. 374, 376, 395 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Lenovo А 6000» чорного кольору, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , повернути їй, як законному володільцю.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1