Справа № 750/8952/16-к
Провадження № 1-кп/750/51/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2017 року Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігова, українки, громадянки України, з базовою вищою освітою, не працюючої, одруженої, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимої, мешканки: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України,
з участю прокурора - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5 ,
представників потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілої - ОСОБА_8 ,
обвинуваченої - ОСОБА_3 ,
20.06.2013, в денний час, маючи умисел на заволодіння коштами від реалізації квартири АДРЕСА_2 , знаходячись в приміщенні приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за адресою: м. Чернігів, вул. П`ятницька, 16, ОСОБА_3 , одержала невстановленим слідством способом та від невстановленої органом досудового розслідування особи довіреність № ВТІ 124397 від 20.06.2013, зареєстровану в Єдиному реєстрі довіреностей за № 2527, на представлення інтересів ОСОБА_10 з питань продажу, обміну або здачі в оренду належної їй квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та з правом продати, обміняти або здати в оренду її за ціною та на умовах на свій розсуд та отримати кошти в будь-якій валюті, достовірно знаючи, що ОСОБА_10 перебуває за межами території України в Італії з 26.05.2013 і не видавала та не підписувала цю довіреність на її ім`я.
Після цього, 25.07.2013, в денний час, перебуваючи в приміщенні приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , що за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 , з метою заволодіння грошима від продажу квартири ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що остання перебуває з межами території України в Італії з 26.05.2013 року, та не підписувала і не видавала на її ім`я довіреність № ВТІ 124397 від 20.06.2013, і що даний документ є підробленим, містить завідомо неправдиві дані про делегування їй права продати, обміняти або здати в оренду квартиру за ціною та на умовах на свій розсуд та отримати кошти в будь - якій валюті, вводячи в оману нотаріуса та покупця квартири ОСОБА_8 , надала приватному нотаріусу ОСОБА_12 вказану довіреність, зареєстровану в Єдиному реєстрі довіреностей за № 2527, посвідчену приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , на підтвердження повноважень представника на реалізацію квартири та отримання коштів від імені ОСОБА_10 , для оформлення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 з ОСОБА_8 , внаслідок чого, нотаріусом ОСОБА_12 був оформлений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , серії № ВТК № 442408 від 25.07.2013 року, між ОСОБА_8 і ОСОБА_3 , як представником ОСОБА_10 , і зареєстровано правочин у Державному реєстрі правочинів за № 2547, в результаті чого, шляхом обману покупця ОСОБА_8 про наявність повноважень представника на реалізацію квартири та отримання коштів від імені ОСОБА_10 , без згоди та відома останньої, ОСОБА_3 заволоділа належними потерпілій ОСОБА_8 грошовими коштами в сумі 287 287, 5 грн. від реалізації вказаної квартири, заподіявши власнику проданої квартири ОСОБА_10 та покупцю ОСОБА_8 майнову шкоду у великих розмірах.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину за пред`явленим їй обвинуваченням за ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України визнала повністю та підтвердила, що 25.07.2013 вона використала завідомо підроблену довіреність, заповнену від імені її матері ОСОБА_10 , яку остання не підписувала, під час оформлення з потерпілою ОСОБА_8 договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_5 , за що потерпіла надала гроші в сумі 287 287, 5 грн.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила, що 25.07.2013 вона придбала для своєї доньки у ОСОБА_10 від імені якої, на підставі довіреності діяла ОСОБА_3 , квартиру АДРЕСА_5 за 287 287, 5 грн.
Свідок ОСОБА_12 , який працює приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, в судовому засіданні показав, що 25.07.2013 нотаріально посвідчував договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_5 , між ОСОБА_10 (продавець), від імені якої на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 20.06.2013, діяла ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (покупець). Сторони договору підтвердили, що розрахунок за квартиру був проведений в повному обсязі, претензій одна до одної вони не мають.
Свідок ОСОБА_14 , який працює юристом в приватному підприємстві «Контактика», в судовому засіданні показав, що надавав консультативні послуги ОСОБА_3 з питань продажу квартири. 20.06.2013 на момент підписання довіреності на продаж ОСОБА_3 та її чоловіком від імені ОСОБА_10 квартири АДРЕСА_5 , у приватного нотаріуса ОСОБА_15 були присутні ОСОБА_3 , її чоловік та жінка з паспортним документом ОСОБА_10 . Саме ця остання жінка підписувала вказану довіреність.
Свідок ОСОБА_15 , який працює приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, в судовому засіданні показав, що 20.06.2013 нотаріально посвідчував довіреність № ВТІ 124397 на представлення ОСОБА_3 та її чоловіком інтересів ОСОБА_10 з питань продажу, обміну та здачі в найм квартири АДРЕСА_5 . Довіреність підписувала жінка з паспортом ОСОБА_10 .
Свідок ОСОБА_16 , яка працює директором агентства з нерухомості « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в судовому засіданні показала, що обвинувачена є її колишньої однокласницею. Декілька разів ОСОБА_10 через їх агентство здавала в оренду квартиру АДРЕСА_5 . Вона надавала консультативно - правові послуги з продажу вказаної квартири. 20.06.2013 вона бачила жінку в їх офісі, схожу на ОСОБА_10 , але чи напевно це вона сказати не може.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.09.2013, згідно якої потерпіла ОСОБА_10 звернулася до правоохоронних органів із заявою, в якій просить вжити заходів до ОСОБА_3 та ОСОБА_17 , які без її дозволу продали належну їй квартиру АДРЕСА_5 .
Відповідно до протоколу огляду мобільного телефону марки «Nokia 2220S», який належить потерпілій ОСОБА_10 , зафіксовані смс - повідомлення, що надійшли від ОСОБА_3 , в який вона фактично визнала, що продала «беловскую» квартиру без дозволу потерпілої, бо хотілося «нормальной жизни».
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.09.2015, свідок ОСОБА_15 не впізнав «справжню» ОСОБА_10 .
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.10.2016, свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_3 .
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.10.2015, свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_3 .
Згідно висновків експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 2904/2905/15-24 від 07.10.2015 та № 2942/2943/15-24 від 20.10.2015, підпис від імені ОСОБА_10 в довіреності ВТІ № 124397 від 20.06.2013 виконаний не ОСОБА_10 , а іншою особою.
Згідно висновку експерта № 244 від 16.05.2015 підпис від імені ОСОБА_10 в довіреності ВТІ № 124397 від 20.06.2013 виконаний не ОСОБА_17 ..
Згідно договору купівлі продажу квартири від 25.07.2013, ОСОБА_10 від імені якої на підставі нотаріально посвідченої довіреності діяла ОСОБА_17 , продала ОСОБА_8 за 287 287, 5 грн. квартиру АДРЕСА_5 .
Відповідно до нотаріально посвідченої довіреності ВТІ 124397 від 20.06.2013, ОСОБА_10 уповноважила ОСОБА_3 та ОСОБА_17 на продаж квартири АДРЕСА_5 .
Згідно письмової заяви ОСОБА_3 від 25.07.2013, остання стверджує про справжність, виданої на її ім`я довіреності на представництво інтересів ОСОБА_10 .
Оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні та перевірені докази, суд дійшов висновку, що інкриміновані обвинуваченій ОСОБА_3 діяння повністю доведені і правильно кваліфіковані органом досудового розслідування.
Так, умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене у великих розмірах.
Також, умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст.358 КК України ( в редакції Закону України від 07.04.2011), як використання завідомо підробленого документа.
Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає: повне визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні інкримінованих їй злочинів.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, один з яких відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, а інший до тяжких злочинів, не вжиття дієвих заходів обвинуваченою до відшкодування завданої майнової шкоди, фактичне позбавлення молодої сім`ї доньки потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_18 разом з її малолітньої дитиною житла внаслідок злочинних дій обвинуваченої, особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, її сімейний стан: одружена, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебуває в стані вагітності, її майновий стан, її стан здоров`я, формально позитивну характеристику обвинуваченої за місцем проживання, за наявності обставини, що пом`якшує покарання, за відсутності обставин, що його обтяжують, у зв`язку з чим, вважає за можливе призначити покарання у вигляді позбавлення волі, що є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2336 (дві тисячі триста тридцять шість) грн. 28 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.03.2017 цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 був залишений без розгляду.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.190 КК України, ч.4 ст. 358 КК України (в редакції Закону України від 07.04.2011) та призначити їй покарання:
- за ч.3 ст. 190 КК України у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі;
- за ч.4 ст. 358 КК України (в редакції Закону України від 07.04.2011) у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.
Звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання за ч.4 ст. 358 КК України ( в редакції Закону України від 07.04.2011) на підставі п.2 ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Початок строку відбуття покарання призначеного ОСОБА_3 обчислювати з дня звернення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2336 (дві тисячі триста тридцять шість) грн. 28 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.
Речові докази: оригінал довіреності № ВТІ 124397 від 20.06.2013, копію паспорта громадянки України ОСОБА_10 , витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей (оригінал), диск із копією аудіозапису судових засідань у справі за позовом ОСОБА_10 , оригінали матеріалів нотаріальної справи щодо посвідчення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 , оригінали матеріалів нотаріальної справи щодо посвідчення договору дарування квартири АДРЕСА_5 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1