ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 384/364/17
Провадження № 1-кс/384/45/2017
Слідчий суддя
Вільшанського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого Вільшанського ВП Голованівського ВП
ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_4 ,
В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що 29.05.2017 року в лісополосі, яка розташована за межами смт. Вільшанка, на території Вільшанської селищної ради неподалік від автодороги сполученням смт. Вільшанка - с. Добрянка Вільшанського району Кіровоградської області, невстановлені особи здійснили незаконну вирубку дерев дуба в кількості вісім дерев, чим заподіяли матеріальної шкоди.Виїздом на місце події 30.05.2017 року поряд з лісопосадкою було виявлено легковий вантажопасажирський автомобіль марки «ГАЗ-2705» червоного кольору з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », багажний відсік якого був заповнений деревом дуба в кількості двадцяти відрізків довжиною близько 1 м. кожний.
Власник зазначеного в клопотанні майна в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином.
Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши слідчого Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала клопотання, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 30.05.2017 року, проведеного з 00 годин 15 хвилин по 00 годин 40 хвилин слідчим СВ Вільшанського ВП капітаном поліції ОСОБА_4 , виявлено та вилучено автомобіль марки «ГАЗ-2705» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » (а.с. 6, 7).
Згідно з протоколом огляду місця події від 30.05.2017 року, було виявлено пеньки спиляних дерев, а саме пеньок дерева породи дуб діаметром 40 см., пеньок діаметром 33 см., пеньок діаметром 36 см., пеньок діаметром 40 см., пеньок діаметром 34 см., пеньок діаметром 46 см., пеньок діаметром 23 см., пеньок діаметром 34 см. та спиляне гілля від стовбурів дерев на якому знаходиться прив`ялене зелене листя. Під час огляду нічого не виявлено та нічого не вилучено (а.с. 8, 9).
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником автомобіля марки «ГАЗ-2705» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » є ОСОБА_5 . Згідно з довіреністю на право розпорядження автомобілем, виданою 30.11.2011 року, зазначений автомобіль перебуває в користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.п.13-14).
У відповідності до ст. 168 КПК України вилучений автомобіль марки «ГАЗ-2705» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », є тимчасово вилученим у ОСОБА_5 майном, яке відповідно до довіреності на право розпорядження автомобілем, виданої 30.11.2011 року, перебуває в користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
За змістом ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, згідно з якою речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно п.3 ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого, оскільки автомобіль «ГАЗ-2705» н.з. « НОМЕР_1 » було вилучено під час огляду місця події, тому вказаний автомобіль є речовим доказом вчинення кримінального правопорушення, в ході досудового розслідування якого може виникнути необхідність провести за допомогою саме цього автомобіля слідчі дії, а використання даного автомобіля, його ремонт, відчуження можуть приховати або знищити сліди кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що викладені у матеріалах дані дають достатні підстави для висновку, що вказаний автомобіль має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, та неможливість іншими способами довести вказані обставини, які передбачається довести за допомогою цього автомобіля, вважаю за необхідне накласти арешт на автомобіль «ГАЗ-2705», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 03 серпня 2005 року належить на праві приватної власності ОСОБА_5 та який відповідно до довіреності на право розпорядження автомобілем, виданої 30.11.2011 року перебуває в користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. З огляду на викладене, вказане клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 372 КПК України, -
Клопотання слідчого СВ Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на вилучений 30 травня 2017 року під час проведення огляду місця події автомобіль марки «ГАЗ-2705», червоного кольору, 2000 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 03 серпня 2005 року належить на праві приватної власності ОСОБА_5 та який відповідно до довіреності на право розпорядження автомобілем, виданої 30.11.2011 року, перебуває в користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , заборонивши користуватися і розпоряджатися вказаним автомобілем до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Роз`яснити, що згідно зі ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Копію ухвали направити прокурору, слідчому та власнику майна, не пізніше наступного робочого дня після її постановлення. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1