Справа № 333/6703/16-к
Провадження № 1-кп/333/118/17
В И Р О К
Іменем України
25 травня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, кримінальне провадження № 0004562 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

11.02.2003 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 317, ст. 70, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі. 01.10.2003 року перегляд вироку, засуджений до 3 років позбавлення волі. Звільнений 01.06.2005 року постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 01.06.2005 року умовно-достроково, невідбутий строк 10 місяців;

28.12.2007 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

15.10.2009 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 03.05.2012 року постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 24.04.2012 року умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 3 місяці 9 днів;

12.12.2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано покарання по вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2009 року та визначено покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі;

12.04.2013 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення суворого покарання по вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2012 року більш суворим покаранням визначено 4 роки 2 місяці позбавлення волі. Звільнився 08.12.2015 року постановою Вільнянського районного суду Запорізької області умовно-достроково, невідбутий строк 11 місяців 2 дні;

05.04.2017 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 5 місяців позбавлення волі,

- за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не погашена та не знята в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову скоїв аналогічні кримінальні правопорушення за наступних обставин.

11 вересня 2016 року, у період часу приблизно з 16 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв., ОСОБА_7 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його злочинним діями ніхто не спостерігає та вони залишаться ніким непоміченими, діючи таємно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з палати № 6 відділення «отоларингології» викрав: планшет «ImPAD 6115 M», серійний номер 16427, 36623, в корпусі чорного кольору, вартістю 3 000 грн., що належить потерпілому ОСОБА_9 , спричинивши останньому матеріальних збитків на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_7 разом з викраденим майном, покинув місце злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 12 вересня 2016 року, у період часу з приблизно з 14 год. 00 хв. по 15 год. 00 хв., ОСОБА_7 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні КЗ «Дитяча центральна лікарня № 1» ЗОР, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Комарова, 12, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його злочинним діями ніхто не спостерігає та вони залишаться ніким непоміченими, діючи таємно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з палати № 9 викрав: мобільний телефон «Нокія 225», червоного кольору, вартістю 600 грн., грошові кошти в розмірі 60 грн., що належать потерпілій ОСОБА_10 , спричинивши останній матеріальних збитків на суму 660 грн.

Після чого, ОСОБА_7 разом з викраденим майном, покинув місце злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, відповідно до наказу від 11.01.2016 року № НТ 160111 про прийняття рішення по особі та особистої заяви про надання статусу безробітного від 05.01.2016 року ОСОБА_7 згідно зі ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» надано статус безробітного.

На підставі наказу № НТ 160112 від 12.01.2016 року прийнято рішення про призначення та виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_7 .

Під час постановки на облік по безробіттю ОСОБА_7 співробітником Південного районного центру занятості м. Запоріжжя роз`яснені права та обов`язки зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», про ознайомлення з якими свідчать особисті підписи у заяві про надання статусу безробітного від 05.01.2016 року, заяві про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю від 05.01.2016 року, а також у Додатку № 1 до Персональної картки № 1 ( НОМЕР_1 ОСОБА_7 ) «Відвідування центру зайнятості, надані послуги, рекомендації щодо сприяння працевлаштуванню».

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року № 5067-VІ статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 вказаного Закону до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

22.03.2016 року ОСОБА_7 , знаючи про дію вищезазначених норм законодавства України, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами у вигляді допомоги по безробіттю, укладає з Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» договір підряду № НП-00000705, відповідно до якого ОСОБА_7 бере на себе зобов`язання виконувати вантажно-розвантажувальні роботи, а замовник (ТОВ «Нова Пошта») зобов`язується прийняти і оплатити виконану роботу належним чином. Вказаний договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 06.06.2016 року.

Згідно із листом УПФУ України в Комунарському районі м. Запоріжжя від 26.10.2016 року № 10116/09 з березня по червень 2016 року на застраховану особу ОСОБА_7 надходили відомості від ТОВ «Нова Пошта».

Відповідно до довідки ТОВ «Нова пошта» за № 5086 від 04.11.2016 року ОСОБА_7 виплачувався дохід на підставі вищезазначеного цивільно-правового договору у період часу з березня 2016 року по червень 2016 року у загальній сумі 2 052 грн. 75 коп.

Не маючи на меті призупиняти виплату допомоги по безробіттю, ОСОБА_7 з корисливих мотивів не попередив співробітників Південного районного центру зайнятості м. Запоріжжя про свою належність до категорії зайнятого населення в період часу з 22 березня 2016 року по 06 червня 2016 року.

Таким чином, у вказаний період часу (з 22 березня 2016 року по 06 червня 2016 року) ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, судимість за які не знята та не погашена в установлений законом строк, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, який виразився у неповідомленні співробітників Південного районного центру зайнятості м. Запоріжжя щодо своєї належності до категорії зайнятого населення під час перебування на обліку по безробіттю, діючи повторно з корисливих мотивів, незаконно заволодів грошовими коштами у якості допомоги по безробіттю у загальному розмірі 683 грн. 21 коп., які йому нараховувалися та сплачувалися на поточний рахунок № НОМЕР_2 , відкритому у ТВБВ № НОМЕР_3 ЗОУ АТ «Ощадбанк».

Крім того, 26 жовтня 2016 року, приблизно о 13 год. 40 хв., ОСОБА_7 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні КЗ «Центральна лікарня Комунарського району» м. Запоріжжя, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченка 49/10, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його злочинним діями ніхто не спостерігає та вони залишаться ніким непоміченими, діючи таємно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з палати № 209 неврологічного відділення викрав: ноутбук «Asus» , серійний номер D4NOABCV210728157, в корпусі чорного кольору, вартістю 5 463 грн., що належить потерпілій ОСОБА_5 , спричинивши останній матеріальних збитків на суму 5 463 грн.

Після чого, ОСОБА_7 разом з викраденим майном, покинув місце злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 30 жовтня 2016 року, в період часу приблизно з 13 год. 00 хв. до 14 год.00 хв., ОСОБА_7 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його злочинним діями ніхто не спостерігає та вони залишаться ніким непоміченими, діючи таємно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з палати № 10 хірургічного відділення викрав: ноутбук «Aser», серійний номер E1-532-29552G50MNXX, в корпусі чорного кольору, вартістю 1 345 грн., мобільний телефон «Samsung», модель «слайдер», в корпусі чорного кольору, вартістю 1 200 грн., що належать потерпілому ОСОБА_11 , спричинивши останньому матеріальних збитків на загальну суму 1 545 грн.

Після чого, ОСОБА_7 разом з викраденим майном, покинув місце злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 03 листопада 2016 року, у період часу з 14 год. 00 хв. по 14 год. 20 хв., ОСОБА_7 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його злочинним діями ніхто не спостерігає та вони залишаться ніким непоміченими, діючи таємно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з палати № 5 відділення «отоларингології» викрав: ноутбук «Lenovo», в корпусі сірого кольору, вартістю 6 000 грн., що належить потерпілому ОСОБА_12 , спричинивши останньому матеріальних збитків на суму 6 000 грн.

Після чого, ОСОБА_7 разом з викраденим майном, покинув місце злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю, та суду пояснив, що дійсно ним були вчинені зазначені злочини за обставинах, викладених в обвинувальному акті. Протягом осені 2016 року, шляхом вільного доступу він проникав через двері в приміщення палат лікарень, розташованих в Комунарському районі м. Запоріжжя, з яких таємно викрадав чуже майно. Так, він вчинив кримінальні правопорушення за зазначеною вище схемою: три рази з різницею у декілька днів з приміщення палат, розташованих у відділенні «отоларингології» та «хірургії» Запорізької обласної клінічної лікарні по вул. Оріхівське шосе, 10, палати, розташованої у відділенні Дитячої центральної лікарні № 1 по вул. Комарова, 12 та палати неврологічного відділення Центральної лікарні Комунарського району м. Запоріжжя по вул. Чумаченка, 49/10. Викрадене майно він збув невідомим особам на ринках, які знаходяться у м. Запоріжжі. Грошові кошти, отримані від продажу викраденого майна він витратив на власні потреби. Також пояснив, що на початку січня 2016 року йому було надано статус безробітного та під час постановки на облік по безробіттю співробітником Південного центру зайнятості м. Запоріжжя йому були роз`ясненні його права та обов`язки. Наприкінці березня 2016 року він уклав з ТОВ «Нова Пошта» договір підряду, та не маючи на меті призупиняти виплату по безробіттю, не повідомив про це співробітників Південного центру зайнятості м. Запоріжжя, внаслідок чого подовжував отримувати кошти у якості допомоги по безробіттю. Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється. Цивільні позови потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , визнає повністю, зобов`язується в найкоротший термін відшкодувати завдану останнім матеріальну шкоду в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що з 17.10.2016 року вона перебувала на лікуванні у неврологічному відділенні КЗ «Центральна лікарня Комунарського району» м. Запоріжжя. 26.10.2016 року вона вийшла з палати на процедури, повернувшись виявила пропажу належного їй майна, а саме ноутбука «Asus» та «миші» для управління ноутбуком. Цивільний позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він працює на посаді провідного юрисконсульта Південного районного центру зайнятості м. Запоріжжя. Відповідно до наказу від 11.01.2016 року № НТ 160111 про прийняття рішення по особі та особистої заяви про надання статусу безробітного від 05.01.2016 року ОСОБА_7 згідно зі ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» надано статус безробітного. На підставі наказу № НТ 160112 від 12.01.2016 року прийнято рішення про призначення та виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_7 09 червня 2016 року актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Південного районного центру зайнятості м. Запоріжжя встановлено, що ОСОБА_7 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Нова Пошта» з 22.03.2016 року на підставі договору підряду № НП 00000705 від 22.03.2016 року, відповідно до якого вказаний договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 06.06.2016 року. Приховуючи факт працевлаштування в період перебування на обліку в центрі в статусі безробітного, ОСОБА_7 незаконно отримав допомогу по безробіттю за період з 22.03.2016 року по 06.06.2016 року у розмірі 683 грн. 21 коп., яку йому було запропоновано повернути. Однак, направлені на адресу мешкання ОСОБА_7 претензії повернулися до центру у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, надали суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, матеріальних або моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 не мають. Покарання просять призначити останньому на розсуд суду.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_12 судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, причини неявки останніх суду невідомі.

У судовому засіданні оголошені документи, що характеризують особу ОСОБА_7 , та матеріали цивільного позову.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, потерплої та представника потерпілого, які з`явилися у судове засідання, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу останнього, та матеріалів цивільного позову.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення та кваліфікує дії останнього:

- за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

- за ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, дані, що характеризують особу винного, - раніше судимий, в тому числі за корисливі злочини, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення у період умовно дострокового звільнення, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, його стан здоров`я на диспансерному обліку в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР не перебуває, з 20.11.2012 року перебуває на диспансерному обліку у КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, стійкі соціальні зв`язки відсутні неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочину.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. п. 2, 3, 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику застосування судами кримінального покарання» більш сурове покарання особам, які скоїли злочин на ґрунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, у складі злочинних груп та менш сурове покарання може призначатися особам, які щиросердно розкаялись у скоєному, активно сприяли розкриттю злочину, при цьому враховується стадія здійснення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер та ступінь тяжкості наслідків, які настали.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який стійко орієнтований на анти суспільний спосіб життя та схильність до скоєння корисливих злочинів, обставин, що пом`якшують покарання, обставини, що обтяжує покарання, думки прокурора, який просив призначити покарання у виді позбавлення волі, думки потерпілої, яка наполягала на призначенні обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, суд прийшов до висновку про те, що ці дані в сукупності свідчать про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, оскільки ОСОБА_7 не виявив бажання стати на шлях виправлення та в період умовно дострокового звільнення продовжив скоювати злочини, а тому єдино адекватним і достатнім для його виправлення є покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого. Разом з тим, судом враховується, що обвинувачений за час досудового слідства та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, а тому суд вважає, що покарання слід призначити в мінімальному розмірі.

При призначенні покарання за даним вироком слід застосувати ч. 4 ст. 70 КК України та врахувати призначене ОСОБА_7 покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2016 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України, за яким ОСОБА_7 засуджено до 2 років 5 місяців позбавлення волі.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід останньому залишити тримання під вартою.

Судом також розглянуто цивільні позови ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 12 670 грн. та моральної шкоди в розмірі 20 000 грн., ОСОБА_12 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 6 000 грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 128, ч. 1 ст. 129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

В силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільні позови в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальної шкоди у розмірі 12 670 грн., ОСОБА_12 у розмірі 6 000 грн., суд вважає такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані, визнані обвинуваченим та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичній болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

При вирішенні питання про розмір моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_7 потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_12 суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує роз`яснення п. п. 4, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», де сказано, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи моральні страждання потерпілих, вимушені зміни у їх життєвих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення їх попереднього стану, а саме, після скоєної у неї крадіжки у ОСОБА_5 , ОСОБА_12 погіршився загальний стан здоров`я, порушено уклад звичайного життя, що загалом спричинило душевні страждання, суд вважає цивільний позов щодо відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_5 у розмірі 20 000 грн., ОСОБА_12 у розмірі 10 000 грн. є завищеним і підлягає частковому задоволенню в розмірі 2 000 грн. та 1 000 грн. відповідно.

Цивільні позови іншими потерпілими по даному кримінальному провадженню не заявлялися.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України в цілях забезпечення позову накласти арешт на ? частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_7 .

Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, суд виходить з наступного.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової дактилоскопічної експертизи № 1821-д від 16.11.2016 року становить 351 грн. 84 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати.

Враховуючи, що зазначені процесуальні витрати документально підтверджені у матеріалах кримінального провадження, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави вищевказаних судових витрат.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 (двох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Призначити ОСОБА_7 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України по сукупності злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком і вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2017 року, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України в строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_7 по сукупності злочинів зарахувати відбуте ним покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

В строк відбування покарання ОСОБА_7 зарахувати строк тримання під вартою, з застосуванням ч. 5 ст. 72 КК України, починаючи з 27.12.2016 року до набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 12 670 (дванадцять тисяч шістсот сімдесят) грн., моральну шкоду в сумі 2 000 (дві тисячі) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_12 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду у розмірі 6 0000 (шість тисяч) грн., моральну шкоду в сумі 1 000 (одна тисяча) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Накласти арешт на ? частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню для проведення судової дактилоскопічної експертизи № 1821-д від 16.11.2016 року в розмірі 351 (триста п`ятдесят одна) грн. 84 коп. стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Речові докази по справі:
- диск DVD-R4, лист УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя від 26.10.2016 року, довідку про призначення та виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_7 від 28.10.2016 року, довідку про надмірно нараховану суму допомоги по безробіттю ОСОБА_7 за період часу з 22.03.2016 року по 06.06.2016 року, копії матеріалів справи ОСОБА_7 щодо надання статусу безробітного та нарахування статусу безробітного, надані Південним районним центром зайнятості м. Запоріжжя, лист відділення в Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області від 31.10.2016 року, лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» від 08.11.2016 року, що зберігаються у матеріалах кримінального провадження залишити в останньому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1