Справа № 420/1995/16-к
Провадження № 11-кп/782/367/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області ОСОБА_1 доповідач за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_2 та прокурора Новопсковського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_3 на вирок Новопсковського районного суду Луганської області від 28 жовтня 2016 року,
ВСТАНОВИЛА
Вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 28 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним за ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України та остаточно на підставі ч. 1 ст. 70, ч.ч. 1, 4 71 КК України призначено покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць. До набрання вироком законної сили змінено запобіжний захід, у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але на строк не більше двох місяців з часу проголошення вироку, взявши ОСОБА_2 під варту в залі суду.

Розгляд апеляційних скарг ухвалою від 16.12.2016 року було призначено на 17.01.2017 року.

21.12.2016 року до Апеляційного суду Луганської області звернувся прокурор Новопсковського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_3 з клопотанням, в якому він просить, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_2 , покладених на нього процесуальних обов`язків, продовжити строк його тримання під вартою на 60 днів, у зв`язку з наявністю ризиків, які на цей час не змінилися, а саме: обвинувачений ОСОБА_2 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню.

Під час проведення у даному кримінальному провадженні підготовки до апеляційного розгляду, виникла необхідність вирішити питання про продовження тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_2 .

Дослідивши доводи клопотання прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання прокурора підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Суд першої інстанції, призначивши покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, не звільнивши його від відбування покарання, прийняв рішення про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою до набрання вироком законної сили та взяв його під варту в залі суду. При цьому суд першої інстанції визначив дію цього запобіжного заходу не більше двох місяців, що не передбачено ч. 4 ст. 374 КПК України.

Зазначений двохмісячний строк закінчується 28.12.2016 року.

Однак до цього часу апеляційні скарги не будуть розглянуті.

Беручи до уваги наведене, а також ті обставини, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 до теперішнього часу ще не вирішено, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків в ході апеляційного розгляду, а також виконання процесуальних рішень у справі, колегія суддів вважає доцільним продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 178, 183, 199, 331,404, 405 КПК України, суд

УХВАЛИВ
Клопотання прокурора Новопсковського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про продовження строку дію запобіжного заходу задовольнити частково.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком щодо нього законної сили.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі в місці тримання обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Луганської області ОСОБА_1