Справа №487/1368/17 27.06.2017

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0005989 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2017 року

відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.02.2013 р. Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнився від відбування покарання 02.10.2015 р.;

- 23.06.2016 р. тим же судом за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим стром 2 роки,

- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6

потерпіла ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.03.2017р. ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України та йому призначено покарання :

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці;

- за ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання, призначене за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.06.2016 р., та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 5 місяців позбавлення волі.

Постановлено обчислювати строк покарання з 15.01.2017 р. На підставі ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 15.01.2017 р. до 29.03.2017 р. зараховано у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок змінити та пом`якшити призначене йому покарання.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Обвинувачений ОСОБА_5 вважає, що судом йому призначено занадто суворе покарання. Зазначає, що він визнав вину, щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував шкоду потерпілим. Знаходячись на волі, буде мати можливість повністю відшкодувати шкоду. Має сім`ю та на його утриманні знаходиться малолітня дитина.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
У період часу з 23.12.2016 р. по 26.12.2016 р. у нічний час доби, ОСОБА_5 проник до кв. АДРЕСА_2 , звідки повторно таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_7 загальною вартістю 19592 грн.
04.01.2017 р. ОСОБА_5 тим же способом проник до кв. АДРЕСА_3 , звідки повторно таємно викрав майно ОСОБА_8 на суму 14633 грн.
Судом першої інстанції ОСОБА_5 визнаний винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненого повторно та його дії кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України.
Крім того, 15.01.2017р. близько 06.30 години, проник до кв. АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_9 , звідки таємно викрав майно останньої на загальну суму 27766 грн 80 к. Утримуючи викрадене майно, намагався з місця вчинення злочину зникнути, але був затриманий працівниками поліції. ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки останній був затриманий з викраденим майном.
Судом першої інстанції ОСОБА_5 визнаний винним у закінченому замахі на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням у житло, вчинений повторно, та його дії кваліфіковано за ч.2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, заперечення потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила, що їй не відшкодована майнова шкода та просила вирок залишити без змін, думку прокурора про необґрунтованість апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчинені злочинів за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими. Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 та ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України вірно та апелянтом. В цій частині вирок не оскаржується.

Посилання апелянта про призначення йому занадто суворого покарання, є безпідставними.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відносяться до тяжких. Також враховані обставини, на які посилається апелянт? а саме: щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочинів та активне сприяння в їх розкритті, що визнано є обставинами, які пом`якшують покарання.

Крім того, враховані дані про особу ОСОБА_5 , який раніше судимий та вчинив злочини під час іспитового строку, призначеного за попереднім вироком, характеризується посередньо, перебуває на обліку в обласному наркодиспансеру з 1998 р. з діагнозом синдром залежності від опіоїдів, має на утриманні малолітню дитину.

Покарання ОСОБА_5 призначено відповідно до вимог ст.ст. 65, 66 КК України, та у мінімальних межах санкцій статей КК, що передбачає відповідальність за вчинені злочини.

Остаточне покарання правильно призначено згідно вимогам ч.1 ст. 71 КК України, оскільки злочини вчинені в період іспитового строку, призначеного за попереднім вироком.

На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_5 покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Тому підстав для його пом`якшення, про що просить апелянт, немає.

З вироку вбачається, що у строк призначеного ОСОБА_5 покарання зарахований строк попереднього ув`язнення з моменту його затримання та до дня ухвалення вироку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30.06.1993 р. (з відповідними змінами), попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Тобто, у розумінні положень ч.1 зазначеного закону, попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 532 КПК України, вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Як передбачено ч. 4 ст. 532 КПК України, судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Таким чином, у строк відбування покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з моменту затримання ОСОБА_5 та до дня набрання вироком законної сили, з урахуванням вимог ч.5 ст. 72 КК України в редакції Законів України № 838-VIII від 26.11.2015 р. та № 2046-VIII від 18.05.2017 р.

Керуючись ст. ст. 404, 407,424,425, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2017 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Законів України № 838-VIII від 26.11.2015 р. та № 2046-VIII від 18.05.2017 р.) у строк відбування призначеного ОСОБА_5 покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення в період з 15.01.2017 р. до 20.06.2017 р. включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а в період з 21.06.2017 р. до 27.06.2017 р. - із розрахунку день за день.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3