Справа № 682/1831/17
Провадження № 1-кп/682/109/2017
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні м. Славута кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з вищою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

25.04.2017 в ході проведення санкціонованого обшуку буд. АДРЕСА_1 , де зареєстрований та фактично проживає ОСОБА_4 , у металевому сейфі, який знаходився у житловій кімнаті даного будинку виявлено, корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати «РГД-5», який містить у своєму складі бризантну вибухову речовину та уніфікованим запалом типу «УЗРГМ-2» для спорядження ручних гранат типу «Ф-1», «РГД-5», «РГ-42», який відноситься до категорії боєприпасів, відповідно. Вказані предмети у своєму поєднанні утворюють бойову наступальну осколкову гранату «РГД-5», яка відповідно до висновку експерта №46-В від 12.06.2017 відноситься до категорії боєприпасів, яку ОСОБА_4 зберігав без передбаченого законом дозволу, в порушення Положення «Про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998

Таким чином ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились в зберіганні, бойових припасів без передбаченого законом дозволу вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладено та підписано угоду про визнання винуватості, у якій викладено формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 263 КК України, що ніким не оспорюється, зазначено істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні цього кримінального правопорушення та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погодили, що підозрюваний за ч. 1 ст. 263 КК України понесе покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, наслідки невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому щиро кається. Також пояснив суду, що розуміє права, надані йому законом, угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження угоди йому зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.

Захисник обвинуваченого підтримує укладену угоду та просить її затвердити.

Прокурор вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить її затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Згідно ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 ч. 2, ст. 469 ч. 4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам .

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості за своїм змістом і порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470 КПК України, відповідає Закону про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, що передбачена санкцією ч. 1 ст. 263 КК України. Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення згідно ст. 12 КК України відноситься до правопорушень середньої тяжкості.

Суд переконався в тому, що угода укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання, суворішого за узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди та призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі і він не заперечує проти затвердження угоди.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ст. 474 ч. 7 КПК України, відсутні.

Міра покарання, узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам закону та загальним засадам призначення покарання. При його призначенні враховано обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність обвинуваченого, його особу.

Обставинами, що пом`якшують його відповідальність є визнання своєї вини у скоєному, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують відповідальність по справі не встановлено.

Отже, за наслідками розгляду угоди у підготовчому судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Понесені процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 314, 315, 368 - 374, 395, 468 - 470, 472, 474, 475, 476 КПК України, ч. 1 ст. 263 КК України, суд

ухвалив:

затвердити угоду від 30 червня 2017 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000151.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням НДЕКЦ при МВС України в Хмельницькій області судових експертиз, в сумі 2372 (дві тисячі триста сімдесят дві) грн. 88 коп.

Речові докази залишки ручної гранати РГД-5 передати до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області для знищення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1