Справа №359/1298/17
Провадження №1-кп/359/270/2017
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2017 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелений Барвінок Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, раніше неодноразово судимого, тимчасово непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -
по обвинуваченню у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 та ч.2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_5 будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, повторно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 та ч.2 ст. 185 КК України, за наступних обставин.
12.11.2016 року, близько 13.42 год., ОСОБА_5 , маючи на меті обернути чуже майно на власну користь, прибув до торгового залу ТОВ «Експансія», який розташований у Бориспільському районі, с. Проліски, вул. Броварська, 2-а, на першому поверсі торгово-розважального центру «Фоззі».
Перебуваючи в приміщенні ТРЦ «Фоззі», ОСОБА_5 в присутності відвідувачів, які не усвідомлювали злочинного характеру його дій, розраховуючи, що його дії не будуть сприйматися особами, у присутності яких це вилучення здійснюється, як протиправні, діючи з корисливих мотивів, склав до свого рюкзаку, з метою подальшого викрадення, яйця шоколадні «Кіндер Джой» із сюрпризом, в загальній кількості 150 шт., на суму 4165,50 грн., які належать ТОВ «Експансія», маючи за мету вийти з ними з приміщення торгового залу, не розрахувавшись та розпорядитись ними на власний розсуд.
Після цього, ОСОБА_5 разом із вказаними продуктами пройшов через каси магазину до виходу із торгового залу ТОВ «Експансія», щоб залишити місце скоєння крадіжки, не розрахувавшись при цьому за придбаний товар.
Однак, під час подальшого руху до виходу ОСОБА_5 був зупинений працівниками магазину.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Тобто, ОСОБА_5 , вчинив умисні дії, що виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 та ч. 2 ст. 185 КК України.
Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченого, його захисника та думки прокурора, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_5 інкримінованого злочину, крім допиту обвинуваченого, - а саме: допиту інших свідків, представника потерпілого, дослідження інших доказів сторони обвинувачення, - зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, часу скоєння злочину, завданого матеріального збитку потерпілому та наслідків, що мали місце).
В судовому засіданні, ОСОБА_5 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати йому можливість виправитись. Зазначив, що викрадене майно повернуто власнику в повному обсязі, оскільки його дії були виявлені працівниками охорони магазину.
Показав, що він дійсно вчиняв раніше кримінально карані діяння, пов`язані з викраденням чужого майна, за що, в тому числі, два роки відбував покарання у виді позбавлення волі. Додатково повідомив, що він проживає лише з братом, інших родичів не має, має незакінчену освіту, не вміє читати та писати. Також він не має постійного доходу, оскільки за відсутності освіти, будь-якої спеціальності та наявності судимості, - його не беруть на роботу.
Щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, за яке притягається до відповідальності в даному кримінальному провадженні повідомив наступне.
Дійсно в один із днів листопада 2016 року в пошуках роботи на таксі приїхав до Бориспільського району, до одного з торгових центрів, де зайшов до приміщення магазину. Перебуваючи в магазині у нього виник намір викрасти шоколадні цукерки «Кіндер Джой». З цією метою, він спочатку склав значну кількість цих шоколадних яєць до свого рюкзаку в місці торгового залу, де було небагато людей. Потім він взяв якісь товари та пройшов до каси де розрахувався лише за товар, що взяв додатково, однак не за шоколадні яйця. Пройшовши касу він був зупинений працівниками охорони магазину, які виявили у нього 150 штук шоколадних яєць, що не були ним оплачені. Після цього, останні викликали поліцію, а викрадені ним шоколадні яйця були вилучені та передані працівникам магазину.
Він розумів значення своїх дій та те, що вчиняє протиправно. Раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності. Просив суворо не карати та врахувати факт повернення товарів, та тяжкість злочину.
Крім допиту обвинуваченого, судом також досліджені докази, що свідчать про його особу, речові докази у справі та процесуальні витрати.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
Зміни обвинувачення прокурором та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювалось, а підстав для цього судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_5 дійсно вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 та ч.2 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, - внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.
Злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням положень ст. 68 КК України.
Так, санкцією ч.2 ст. 185 КК України передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі, а тому вчинений обвинуваченим злочин є злочином середньої тяжкості.
За час судового розгляду справи в суді, обвинувачений вів себе позитивно, дотримувався встановленого в суді порядку, зауважень головуючого не отримував.
З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжує покарання не встановлено.
Представник потерпілого ТОВ «Експансія» претензій до обвинуваченого на досудовому слідстві не заявляло. Судом встановлено, що викрадені шоколадні яйця знаходяться на зберіганні товариства.
Щодо наявності пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_5 обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину.
При призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого.
Так, обвинувачений раніше засуджувався за злочини проти власності та має непогашену та не зняту судимість: згідно вироку Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.10.2012 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України до двох років позбавлення волі з іспитовим строком на один рік та шість місяців; згідно вироку Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.12.2013 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, до трьох років і шести місяців позбавлення волі; згідно вироку Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.05.2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 та ч. 4 ст. 70 КК України до трьох років 6 місяців позбавлення волі.
ОСОБА_5 звільнений з місць позбавлення волі 13.10.2015 року (а.с. 100).
Крім того, суд враховує, що на момент розгляду судом даної справи, по відношенню до ОСОБА_5 відкриті два кримінальні провадження та здійснюється досудове слідство у м. Львові та за місцем його проживання в Олександрійському районі Кіровоградської області, знову за скоєння дій, пов`язаних з злочинами проти власності.
ОСОБА_5 не працевлаштований, не має постійного доходу та сталих соціальних зв`язків. Зазначене є наслідком його виховання, оскільки згідно характеристики Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області від 25.11.2016 року (а.с. 112), сімя ОСОБА_6 характеризувалася як неблагополучна, мати зловживала спиртними напоями, не працювала, вихованням дітей не займалась, діти самостійно дбали про себе щоб харчуватися та одягтися. Дані обставини стали наслідком того, що ОСОБА_5 закінчивши 9 класів Косівської ЗОШ ніде не навчався та не працював.
Указані обставини підлягають додатковому врахуванню при призначенні обвинуваченому покарання, оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного ним, та зважаючи на скрутне матеріальне становище останнього та складні умови дитинства, розвитку та його виховання.
В той же час, суд враховує, що матеріальний збиток потерпілому не завдано, оскільки викрадене майно перебуває на відповідальному зберіганні у ТОВ «Експансія».
Обвинувачений не є інвалідом та не є військовослужбовцем.
З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити покарання у виді одного року позбавлення волі, визначеного санкцією кримінального закону.
Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.
Підстав для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.
Долю речових доказів у справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Щодо процесуальних витрат вони становлять 550 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь державного бюджету.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід судом обирався, а термін його дії, згідно ухвали суду від 07.04.2017 року, у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі становить до 05.06.2017 року. ОСОБА_5 згідно протоколу від 09.02.2017 року (а.с. 156-160) затриманий в порядку ст. 208 КПК України о 20.00 год. 09.02.2017 року. З цього часу він перебуває під вартою в якості запобіжного заходу.
У цьому зв`язку до обвинуваченого слід застосувати положення ч.5 ст. 72 КК України та зарахувати в строк покарання термін перебування його під вартою під час попереднього його ув`язнення до набрання вироком суду законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Суд вважає, що до набрання вироком суду законної сили, останнього слід тримати під вартою, але не більше строку визначеного судом, тобто до 05.06.2017 року.
Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 та ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання в порядку ст. 208 КПК України, починаючи з 09.02.2017 року.
Зарахувати в строк відбування покарання у виді позбавлення волі у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України термін попереднього ув`язнення ОСОБА_5 починаючи з 09.02.2017 року до завершення дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 05.06.2017 року чи набрання вироком суду законної сили, в залежності від того яка подія настане раніше, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази у кримінальному провадженні: 150 шт. шоколадних яєць «Кіндер Джой», після набрання вироком суду законної сили, - залишити в користуванні ТОВ «Експансія».
Арешт на 150 штук шоколадних яєць «Кіндер Джой», застосований на підставі ухвали слідчого судді від 24.11.2016 року, - після набрання вироком суду законної сили, - скасувати.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі відносно ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою, встановивши термін дії запобіжного заходу до 05.06.2017 року.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1