Справа № 298/95/16-к
Номер провадження 1-кп/298/18/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань, в смт. Великий Березний, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 про обвинувачення

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, маючого на утримані одну неповнолітню дитину, працюючого лікарем з медицини невідкладних станів Великоберезнянської підстанції ЕМД- Ужгородської СЕМД-структурного підрозділу ЗТЦМЕД, українця, громадянина України, раніше не судимого в силу вимог ст. 89 КК України,

- за ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2015 року, біля 17-ої години, ОСОБА_6 знаходячись на подвір`ї дворогосподарства АДРЕСА_2 , умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів, а саме один удар рукою в область грудей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_3 заподіявши потерпілому перелом 6-го ребра передньо-паховій лінії справа без зміщення; перелом 7-го ребра по передньо-паховій лінії справа зі зміщенням кісткових уламків, що згідно з висновком судово-медичної експертизи №5 від 21.01.2016 р. відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості та завдав два удари рукою в область обличчя спричинивши ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: «ЗЧМТ. Струс головного мозку, що згідно з висновком судово-медичної експертизи №5 від 21.01.2016 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому не визнав, заперечив повністю та показав, що 23 листопада 2015 року ввечері, точної години не пам`ятає, він приїхав до свого власного будинку в АДРЕСА_2 , оскільки йому були потрібні деякі речі. За будинком він побачив вантажний автомобіль, який привіз дрова та двоє чоловіків, які ці дрова розгружали. Перед тим як зайти в підвальне приміщення, він побачив що двоє чоловіки, які розгружали дрова, розсипали пісок в дворі, проломили септик та щит. Вийшовши з підвалу він зробив чоловікам зауваження, щоб вони зібрали пісок, оскільки поламали щит, проломили септик. Однак на його зауваження вони обурились та почали агресивно з ним поводитись, почалась словесна перепалка, після якої він зчепився з зятем потерпілого. Пізніше, на підмогу до свого зятя, прибіг ОСОБА_4 і хтось із них вдарив його важким предметом по голові, після чого він втратив свідомість. Отямившись через деякий час, він сів на сходи, що перед входом в будинку, тому що дуже крутилось в голові, і попросив викликати швидку допомогу. Однак ніхто не схотів, а коли він сам збирався це зробити, то йому вибили телефон з рук, який по теперішній час не знайдено. На це все з будинку вийшла його теща ОСОБА_7 та син, який почав плакати побачивши батька побитим. Згодом також прийшла його колишня дружина ОСОБА_8 , яка почала погрожувати, що він буде мати великі неприємності. Пізніше приїхала поліція та швидка допомога. Він лежав у лікарні і був відкритий лікарняний листок. В поліції він написав зустрічну заяву на зятя потерпілого, яку потім забрав на прохання потерпілого ОСОБА_4 . Ніяких свідків під час інциденту не було.

Щодо моральної шкоди, позов не визнав, оскільки злочину не вчиняв. Подав до суду письмові заперечення.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 23 листопада 2015 року, він привіз дрова по проханню ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 . В двір заїхали машиною «ГАЗ 66», де мати ОСОБА_9 показала місце, де вони можуть вигрузити дрова. При розгрузці вже більшої половини дров приїхав на мікроавтобусі «Фольксваген» ОСОБА_6 та перекрив їм виїзд з території своїм автомобілем. ОСОБА_6 був дуже п`яний, заходив і виходив декілька разів у підвальне приміщення, вони тим часом вигрузили дрова і хотіли виїхати з двору. Мати замовниці ОСОБА_8 , сказала що попросить зятя, щоб він відігнав автомобіль, однак обвинувачений висловився лише нецензурними словами. Також двічи або тричі підходив і син ОСОБА_6 , який також просив свого батька забрати машину, однак той не реагував. Потім ОСОБА_6 знову пішов у підвальне приміщення, і оскільки він був в нетверезому стані (це було видно по його ходьбі), то коли виходив зачепився і падаючи вдарився головою в сходинку. Від удару в нього почала текти кров, він сів на землю. ОСОБА_4 тим часом вийшов зі свого автомобіля та почав його піднімати, під час цього обвинувачений наніс йому удав в грудну клітку та обличчя, від даних ударів він упав на колесо автомобіля «ГАЗ 66». Під час цього з машини вийшов його зять і відтягнув ОСОБА_6 від нього. Після цього з будинку вийшла колишня дружина ОСОБА_10 , яка також просила відігнати машину та викликала поліцію та швидку допомогу. ОСОБА_6 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 просив стягнути з обвинуваченого моральну шкоду у розмірі 160 000 грн., зазначаючи при цьому, що в результаті злочинних дій обвинуваченого отримав стрес, за наслідками якого в нього погіршився стан здоров`я, пережив сильні душевні страждання та виникло почуття приниження, тощо.
Захисник потерпілого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав покази та заявлений цивільний позов свого підзахисного та просив призначити покарання для обвинуваченого у виді позбавлення волі строком на три роки.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що 23.11.2015 року вони з тестем ОСОБА_4 привезли на вантажному автомобілі дрова ОСОБА_8 в смт. Великий Березний. Заїхавши в двір, вони розпочали вигружати дрова, на що приїхав ОСОБА_6 та загородив своїм автомобілем виїзд з двору. Вони попросили матір ОСОБА_8 , щоб ОСОБА_12 забрав автомобіль та розблокував їм виїзд. Однак на її прохання той лише висловився нецензурною лайкою і ніяких дій, щодо свого автомобіля не вчиняв. Син обвинуваченого також просив його забрати автомобіль з дороги. Потім ОСОБА_6 вкотре пішов в підвальне приміщення і коли виходив з нього, то оступився та впав ударившись головою об сходинку. Його тесть в цей момент виходить з машини та хотів допомогти обвинуваченому піднятись, на що той вдарив ОСОБА_4 в груди, від удару останній впав біля грузового автомобіля. ОСОБА_11 вийшов захистити свого тестя, а ОСОБА_6 наніс і йому кілька ударів. Потім ОСОБА_6 присів на сходинку і сказав, що зараз приїде поліція. На це вийшла колишня дружина обвинуваченого та приїхали працівники поліції. Він бачив, що ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 удар в груди, потім це один - в ніс, всього бачив три удари.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що 23.11.2015 року вона їздила в м. Ужгород. Вдома були її мама та син, оскільки вона домовилася з ОСОБА_4 , що він привезе їй дрова. Про те що дрова привезли вона дізналася від своєї матері, яка їй повідомила, що приїхав її колишній чоловік ОСОБА_6 та своїм автомобілем заблокував виїзд з двору і не хоче відігнати його. Коли вона приїхала додому то побачила в дворі свого колишнього чоловіка, ОСОБА_4 та його зятя ОСОБА_11 , а також свого сина та матір. Про події, які відбувалися до цього вона знає лише зі слів своєї матері.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що 23.11.2015 року її доньці ОСОБА_8 привезли дрова, і чоловіки почали розгружати їх. Пізніше вона почула, що біля їхніх воріт припаркувалося якесь авто, це був її колишній зять ОСОБА_6 . Через деякий час, ОСОБА_4 попросив її аби вона сказала своєму колишньому зятю відігнати свій автомобіль від воріт, оскільки вони розгрузили дрова та не можуть виїхати з двору через припарковане у воріт авто. Однак ні на її, ні на прохання свого сина відігнати автомобіль, ОСОБА_6 не реагував. Потім вона почула в дворі якийсь шум, а коли вийшла надвір побачила, що обвинувачений біг біля ялинки та оступившись впав і вдарився в сходи. ОСОБА_4 намагався підняти ОСОБА_6 , на що останній наніс потерпілому кілька ударів. Точну кількість ударів вона не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_13 в закритому судовому засіданні показав суду, що цього дня їм до будинку привезли дрова і коли чоловіки розгружали їх, до будинку приїхав на автомобілі батько, щоб взяти якісь речі з підвалу. Своїм автомобілем батько заблокував виїзд з двору автомобілю, що привіз дрова і на його та бабусині прохання звільнити проїзд батько не реагував, оскільки чоловіки поламали щиток. Саму бійку він не бачив, так як бабуся попросила його зайти в будинок. Все скінчилося тим, що батько упав та вдарився головою об сходинки і в нього з голови текла кров.
Крім показів свідків, вина обвинуваченого у вчиненому стверджується також сукупністю доказів, зібраних у справі при провадженні досудового слідства, які досліджені та перевірені судом в ході судового розгляду, зокрема:

З висновку судово-медичної експертизи Ужгородського міжрайонного відділення судово- медичної експертизи від 21.01.2016 № 5 вбачається, що у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: садна на верхній повіці правого ока, синець спинки носа, на фоні якого відмічається садно, рани слизової оболонки нижньої губи справа. «Поєднана ЗЧМТ. Струс головного мозку. Множинні забої м`яких тканини тулуба, кінцівок. Забій носа. Сколіоз зовнішнього носа. Викривлення переділки носу з порушенням носового дихання. Перелом 6-го ребра по передньо-пахвовій лінії справа без зміщення. Перелом 7 ребра по середньо-пахвовій лінії справа зі зміщенням кісткових уламків. Вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючої поверхнею по ударному механізму дії, якими могли бути затиснуті в кулак руки та обуті ноги сторонньої людини, і по давності виникнення вкладаються в час події, що відбувалася 23.11.2015 року.

Тілесні ушкодження у вигляді «Переломи 6-7 ребер справа» потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п. 2.2.2 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Тілесні ушкодження у вигляді « ЗЧМТ. Струс головного мозку» потягли за собою розлад

здоров`я на час більше 6 але менше 21 дня і по цій ознаці, згідно п.2.3.3. "Правил судово-

медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом №

6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Всі інші тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по дій ознаці згідно п.2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

По тілу ОСОБА_4 було завдано не менше чотирьох ударів у ділянки тіла, де були виявлені тілесні ушкодження.

В момент отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 міг знаходитися як у вертикальному або близькому до нього положенні, так і у горизонтальному або близькому до нього положенні. Малоймовірно, що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_4 виникли внаслідок вільного падіння тіла з висоти власного зросту, оскільки вони є більш характерні для локальних ударів.

З виданої Великоберезнянською селищною радою характеристики від 10.12.2015 року щодо ОСОБА_6 , вбачається, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно: виховувався у благополучній сім`ї, з сусідами та друзями проживає у добрих відносинах. Скарг на його поведінку у селищну раду не надходило.

Заслухавши думку учасників судового процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження, при встановлених обставинах, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а його дії кваліфікує за ч.1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченогозгідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Судом при призначенні покарання також враховуються вимоги ст.50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
У справі потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди. Позивач просить стягнути з обвинуваченого на його користь 160 000 грн. моральної шкоди.
Суд вважає позовні вимоги ОСОБА_4 такими, що підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а в разі завдання шкоди смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала.
Відповідно до ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" від 31.03.1995 р. під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.
У пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 р. роз`яснено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Пункт 9 названої Постанови Пленуму Верховного Суду України вказує, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховує характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданих травм, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації (останнє залежить від характеру діяльності потерпілого, посади, часу й зусиль необхідних для відновлення попереднього стану, наміру, з яким діяв заподіював шкоди тощо).
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Таким чином, при вирішенні позову потерпілого ОСОБА_4 щодо заподіяння йому обвинуваченим ОСОБА_6 моральної шкоди, суд враховує характер вчиненого діяння, ступінь вини обвинуваченого, його майновий стан та сімейне становище і вважає, що його діями потерпілому спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних та фізичних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з спричиненням йому тілесних ушкоджень внаслідок навмисних дій. При цьому суд враховує вимогу закону про розумність і справедливість при визначенні розміру моральної шкоди та вважає, що позов потерпілого слід задовольнити частково, та що розумним і достатнім відшкодуванням моральної шкоди є сума у розмірі 10 000 гривень, які належить стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_4 . В решті задоволення позову слід відмовити.
Аналізуючи всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд дійшов висновку, що покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.
Речові докази та судові витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим за ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного судом покарання з випробуванням строком на один рік.
Відповідно до вимог ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.

На вирок протягом тридцяти днів з наступного дня після його проголошення сторонами, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Великоберезнянський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Згідно ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: