печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом та виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків,

В С Т А Н О В И В :
Прокурор першого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_3 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000148, звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження в межах строку досудового розслідування, на строк до 6 місяців, тобто до 25 лютого 2017 року, строк тримання під домашнім арештом в певний період доби, заборонивши підозрюваному ОСОБА_4 з 23:00 до 06:00 години залишати місце свого проживання, та покладених на нього судом обов`язків: не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та /або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання підтримано прокурором ОСОБА_3 під час його розгляду та обґрунтовано наступним. Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000148 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.І ст.255; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.358 КК України (в редакції Закону України від 07.05.2008).

Проведеним розслідуванням установлено, що у 2007-2010 роках злочинна організація під керуванням директора ТОВ «Кадастр ГЕО» ОСОБА_12 , у складі приватного нотаріуса Обухівського нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , службових осіб управління земельних ресурсів у Обухівському районі Київської області та з іншими невстановленими особами, шляхом обману (шахрайства) придбали право власності на земельні ділянки загальною площею 108,07 га, вартістю 700 706 636 грн., які розташовані на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області.

При цьому, невстановлені службові особи Управління земельних ресурсів у Обухівському районі, достовірно знаючи, що зазначені земельні ділянки у встановленому законодавством порядку у приватну власність не виділялись та з користування Державного підприємства «Київський лісгосп» не вилучалась, присвоїли їм кадастрові номери та внесли відомості до Державного земельного кадастру про належність вказаних земельних ділянок ОСОБА_13 ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 ОСОБА_11 та ОСОБА_15 .

Отже, ОСОБА_4 діючи у складі злочинної організації спільно із її активними членами, невстановленими службовими особами Управління земельних ресурсів у Обухівському районі Київської області та Центру ДЗК в Обухівському районі, придбали шляхом обману (шахрайства) право власності на земельні ділянки загальною площею 108,07 га, розташовані на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, вартістю 700 706 636 грн. (сімсот мільйонів сімсот шість тисяч шістсот тридцять шість гривень), що більше ніж в 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в участі у злочинній організації, та злочинах, вчинюваних такою організацією; у придбанні права на майно шляхом обману (шахрайство) вчиненого в особливо великих розмірах; у підробленні документа, який видається та посвідчується приватним нотаріусом і який надає права, з метою використання його підроблювачем, у використанні завідомо підробленого документу, ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ч.І ст. 255; ч. 2 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2,3 ст. 358 КК України (в редакції Закону України від 07.05.2008).

07.07.2016 за результатами досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28. ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28. ч. 2 ст. 358 КК України (в редакції від 07.05.2008).

08.07.2016 ухвалою Печерського районного суду міста Києва підозрюваній ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду м. Києва від 28.08.2016 вказаний запобіжний захід змінено на домашній арешт, заборонивши ОСОБА_4 цілодобово покидати місце свого проживання, та покладено відповідні обов`язки.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2016 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 в певний період доби із забороною залишати місце проживання з 23:00 до 06:00 години, а саме до 25.12.2016 з покладенням обов`язків.

Факт вчинення ОСОБА_4 вказаних злочинів та його вини доводиться всіма матеріалами зазначеного кримінального провадження, у тому числі зібраними речовими доказами та документами, а саме:

показами свідка ОСОБА_16 - начальника відділу лісового господарства ДП «Київський лісгосп» від 04.03.2013 та 20.07.2016, який надав показав, що земельні ділянки площею 110 га, відносяться до земель лісового фонду Козинського лісництва, знаходяться в користуванні ДП «Київський лісгосп» та погодження на їх вилучення із земель лісового фонду землекористувачам не надавалось; інформацією ДП «Київський лісгосп», відповідно до якої земельні ділянки орієнтовною площею 110 га, відносяться до земель лісового фонду Козинського лісництва, знаходяться в користуванні ДП «Київський лісгосп» та погодження на їх вилучення із земель лісового фонду землекористувачам не надавалось; інформацією приватних нотаріусів Обухівського районного нотаріального округу та державної нотаріальної контори в тому, що вони у 2004 році договори купівлі- продажу земельних ділянок за участі ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 . ОСОБА_13 не посвідчували; інформацією наданою Державним підприємством «Поліграфічний комбінат Україна» від 24.01.2012 № 74000-02/246 згідно із якою замовлення Держкомзему України на бланки державних актів на право власності на земельні ділянки такої серії та номерів надійшло до Міністерства фінансів України лише 02.09.2005; копіями договорів купівлі продажу №№ 13900, 13920, 11895, 13905, 13910, 13915 від 23.10.2007, згідно яких ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_13 земельні ділянки загальною площею 3 га; копією державного акту на право власності на земельну ділянку розташовану на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області кадастровий номер :06:012:0017, згідно із яким ОСОБА_4 набув право власності на земельну ділянку загальною площею 3 га; протоколом огляду від 12.04.2008 протоколів сесій і засідань виконкому Козинської селищної ради за січень 2000 року - липень 2004 року, встановлено відсутність жодних рішень щодо виділення вищезазначених земельних ділянок; протоколом обшуку від 21.06.2013, згідно з яким за місцем проживання ОСОБА_4 виявлено та вилучено реєстри для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса ОСОБА_6 за 2004 рік, якими нібито заволоділи невстановлені особи під час розбійного нападу у 2007 році. Вивченням вказаних реєстрів встановлено відсутність записів про реєстрацію договорів купівлі-продажу земельних ділянок в 2004 році; протоколом додаткового огляду журналів (реєстрів) нотаріальних дій за 2004 рік встановлено, що будь-які правочини, внаслідок яких ОСОБА_13 отримав 23.03.2004 земельні ділянки на території Козинської сільської ради Обухівського району Київської області - відсутні; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , згідно із якими отримано інформацію про те, що вказані особи та інші члени злочинної організації підтримують конспірацію свої дій та контактів шляхом постійної зміни номерів мобільних телефонів, відповідають на телефонні дзвінки виключно із відомих їм номерів мобільних телефонів, користуються одночасно декількома телефонами із різними номерами, проводять ключові переговори виключно під час організації зустрічей «віч-на-віч»; інформацією Державної служби України з питань геодезії картографії та кадастру, згідно якої станом на 22.08.2016 у Державному земельному кадастрі зареєстровано 22 земельні ділянки приватної власності загальною площею 12 га, на території лісового масиву, яким незаконно, шахрайським шляхом заволоділи підозрювані; іншими доказами, зібраними під час розслідування кримінального провадження № 0000148.

19.12.2016 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні заступником Генерального прокурора України продовжено до 12 місяців, тобто до 07 липня 2017 року.

Строк перебування ОСОБА_4 під домашнім арештом закінчується 25.12.2016. До закінчення дії ухвали Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2016, тобто до 25.12.2016, у вказаному кримінальному провадженні необхідно додатково провести великий обсяг слідчих та процесуальних дій, у тому числі:

закінчити проведення призначених у кримінальному провадженні судових експертиз;

долучити висновки судових експертиз, за результатами опрацювання яких надати остаточну правову оцінку діям підозрюваних та інших осіб;

одержати з ГУ БКОЗ СБ України відповідь на доручення слідчого з розсекреченими матеріальними носіями інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

оглянути вказані носії та приєднати їх до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів;

пред`явити матеріали негласних слідчих (розшукових) дій підозрюваним ОСОБА_7 ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_24 , ОСОБА_11 , та детально допитати щодо фактичних даних, які на них зафіксовані; перевірити здобуті в ході слідства дані щодо можливої причетності до вчинення вказаних злочинів інших осіб; встановлення усіх членів злочинної організації, у складі якої вчинялись кримінальні правопорушення; виконати інші слідчі дії, спрямовані на повне та всебічне дослідження обставин вчинених злочинів; відкрити матеріали кримінального провадження іншій стороні; провести ознайомлення сторін із усіма матеріалами кримінального провадження, строки якого Кримінальним процесуальним кодексом України не визначені; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Обставинами, що перешкоджали здійснити всі необхідні процесуальні дії раніше є - виняткова складність кримінального провадження; проведення судових експертиз; процедура легалізації документів у яких зафіксовані результати проведення негласних слідчих дій, яка є тривалою за часом.

На даний час підстави для скасування чи зміни обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу відсутні, оскільки заявлені під час обрання останньому запобіжного заходу ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не зменшились.

Відповідно до ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 1 ст. 255 та ч. 4 ст. 190 КК України є особливо тяжким та передбачають можливість призначення покарання на строк від семи до дванадцяти років позбавлення волі, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від слідства та суду.

На наявність заявлених ризиків також вказує і характер вчинених ОСОБА_4 злочинів, а саме у складі злочинної організації, яка є найбільш небезпечним утворенням, передбаченим кримінальним законодавством України, що характеризує стійкість сформованих злочинних намірів ОСОБА_4 .

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Таким чином, суд при вирішенні питання про запобіжний захід, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, у відповідності до вимог закону вірно взяв до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, характер справи, тяжкість кримінального правопорушення та наслідки вчинення протиправних діянь.

На користь збільшення ризику переховування від слідства та правосуддя, можливості знищення (спотворення) доказів у кримінальному проваджені чи інших способів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, свідчать як тяжкість покарання, яке може загрожувати ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою у злочинах за якими оголошено підозру так і конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень. Також, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що попередня поведінка ОСОБА_4 спрямована на приховання та знищення оригіналів документів, які ніби то були викрадені з приміщення офісу приватного нотаріусу, були вилучені у ході обшуку за місцем його проживання. Вказане повністю підтверджується матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій.

На даний час не встановлено усіх членів злочинної організації у складі якої вчинялись кримінальні правопорушення, у зв`язку з цим ОСОБА_4 , перебуваючи не під домашнім арештом, може знищити або приховати речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень та викривають його та його спільників у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Отже, прокурор вважає необхідним продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під домашнім арештом та покладених на нього судом обов`язків на строк до 6 місяців, тобто до 25 лютого 2017 року.

Під час розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання вказуючи на його необґрунтованість, недоведеність, безпідставність, звертаючи також увагу слідчого судді на те, що 11 березня 2014 року кримінальне провадження, яке було розпочато 23 січня 2013 року були закрито відповідно до п3 ч1 ст. 284 КПК України.

Вислухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Під час судового розгляду встановлено, що ухвалою слідчого судді від 08 липня 2016 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід.

При цьому слідчий суддя виходив з того, що підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених є обґрунтованою , про що свідчать надані прокурором матеріали.

Зокрема обґрунтованість підозри встановлена тими фактами та інформацією, яка наявна у сторони обвинувачення в даний час та зібрана в ході досудового розслідування. При цьому вказана інформація та факти викладені у наданих матеріалах не можуть доводитись в розумінні положень КПК України в порядку встановлення винуватості або невинуватості особи щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу.

Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Обґрунтованість пред`явленої підозри висловлена в ухвалі слідчого судді від 08 липня 2016 року, яка набрала законної сили, і слідчий суддя під час вирішення питання про продовження строків запобіжного заходу не вправі давати оцінку встановленим обставинам.

В той же час слід зазначити наступне. Під час розгляду клопотання прокурором не було доведено те, що ризики які стали підставою для застосування підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу продовжують існувати, а закінчити досудове розслідування не вбачається можливим з об`єктивних причин.

Так, ризик можливості знищення та спотворення документів в даний час втратив свою актуальність, оскільки прокурором не наведено доводів про те, що органом досудового розслідування зібрані не всі речі та документи, які мають важливе значення для кримінального провадження, при цьому з урахуванням застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час вказана обставина не заслуговує на увагу.

Ризик впливати на свідків та інших осіб у вказаному кримінальному провадженні та можливість переховування підозрюваної від органу досудового розслідування або суду з урахуванням часу, що пройшов з часу застосування запобіжного заходу, проведення допиту свідків та відсутність буд-яких обґрунтованих підтвердження невиконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, в тому числі явки до слідчого та прокурора, також слід вважати таким, що зменшився з урахуванням часу та стадії досудового розслідування.

Ризик перешкоджання або вчинення іншого кримінального правопорушення не містить в собі ґрунтовних тверджень на можливість їх вчинення.

Крім цього слід врахувати те, що надані прокурором матеріали свідчать про те, що з вересня 2016 року органом досудового розслідування не здійснюються дії спрямовані на ефективне завершення кримінального провадження, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість тверджень прокурора про неможливість завершення досудового розслідування у строки до закінчення дії попередньої ухвали.

Посилання прокурора на неможливість завершення досудового розслідування у встановлені раніше строки з об`єктивних причин, а саме у зв`язку з не завершенням призначених експертиз, отримання інших матеріалів, не підтверджено наданими матеріалами, у яких відсутні відомості щодо призначених експертиз, причини їх тривалого невиконання, запити щодо здійснення інших доручень та підстави їх не виконання.

З приводу зауважень сторони захисту щодо закінчення строків досудового розслідування слід зазначити про те, що при розгляді поданого клопотання слідчий суддя позбавлений можливості перевірити та достовірно встановити закінчення строків, оскільки із наданої копії постанови про продовження строку досудового розслідування, яка не оскаржувалась стороною захисту вбачається те, що строки досудового розслідування у відповідності до положень ст. 219 КПК України не завершились.

Отже враховуючи положенняч5 ст.199 КПК України слід відмовити у задоволенні поданого клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.177,178,181, 199,395,532,534 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ :
клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом та виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня його проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1