печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаною скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви від 11.11.2016 р. про можливе вчинення, на думку заявника, окремими службовими особами патрульної поліції УПП в м. Києві кримінальних правопорушень, передбачених ст. 371, ч.2 ст. 365 КК України, що отримана Генеральною прокуратурою України, згідно доводів скарги, 14.11.2016 р. В обґрунтування скарги посилається на те, що в порушення вимог ст.214 КПК України відомості по вказаній вище заяві до ЄРДР уповноваженою особою Генеральної прокуратури України не внесені, досудове розслідування не розпочато. Просить визнати зобов`язати уповноважену особу Генеральної прокуратури України зареєструвати заяву про вчинення кримінального правопорушення, надати документ, що підвереджує реєстрацію, внести відомості по зазначеній заяві про кримінальне правопорушення до ЄРДР, розпочати досудове розслідування та вчинити інші, визначені КПК України, дії.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 доводи скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник Генеральної прокуратури України в судове засідання не з`явився, подав письмові заперечення, що долучені до матеріалів провадження, в яких заперечив проти задоволення скарги, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність. Зазначив, що заяву ОСОБА_3 , відповідно до вимог ч.4 ст. 214 КПК України, зареєстровано уповноваженою особою Генеральної прокуратури України, в подальшому, відповідно до вимог п. 3.6 Інструкції «Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені правопорушення» затвердженої наказом Генерального прокурора України № 125 від 03.12.2012, за підслідністю направлено до прокуратури м. Києва.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень ч. 2 ст. 306 КПК України. слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності в судовому засіданні представника Генеральної прокуратури України на підставі наявних в провадженні матеріалів.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Судовим розглядом встановлено, що 11.11.2016 р. до Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку направлено заяву про можливе вчинення окремими службовими особами патрульної поліції УПП в м. Києві кримінальних правопорушень, передбачених ст. 371, ч.2 ст. 365 КК України, що отримана Генеральною прокуратурою України, згідно доводів скарги, 14.11.2016 р.

Згідно заперечень представника Генеральної прокуратури України, вищевказану заяву 15.11.2016 р., відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, прийнято та зареєстровано уповноваженою особою Генеральної прокуратури України.

В подальшому, зазначену заяву, відповідно до вимог ст. 218 КПК України, п. 3.6 Інструкції «Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені правопорушення» затвердженої наказом Генерального прокурора України № 125 від 03.12.2012, за підслідністю направлено до прокуратури м. Києва, про що проінформовано заявника.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Частиною ч. 4 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Наказом Генерального прокурора України № 125 від 03.12.2012 затверджено Інструкцію «Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені правопорушення».

Відповідно до п. 1.2 Інструкції визначений єдиний порядок, який поширюється на діяльність працівників органів прокуратури, які в межах компетенції мають відповідні повноваження щодо: приймання заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення; реєстрації у відповідній книзі обліку заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення; розгляду заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та визначення підстав щодо внесення відомостей до ЄРДР.

При цьому, положення Інструкції не містять вказівок щодо альтернативного порядку розгляду заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а лише деталізують порядок розгляду заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, віднесені до підслідності органів прокуратури, а, відтак, не суперечить вимогам ст. 214 КПК України.

Крім того, системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що слід розмежовувати поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та поняття зареєструвати (прийняти) відповідну заяву, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Генеральною прокуратурою України зареєстровано (прийнято до розгляду) заяву ОСОБА_3 , що відповідає вимогам ч. 4 ст. 214 КПК України.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, реєстрація кримінальних правопорушень, а також осіб, які їх учинили, реєстратором, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, не суперечить положенням ч. 1 ст. 214, ст. 218 КПК України.

Згідно з п. 3.6, п. 3.8 вищевказаної Інструкції заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що надійшли на розгляд Генеральної прокуратури України, направляються для здійснення досудового розслідування з дотриманням територіального принципу до прокуратури відповідного рівня.

Таким чином, дії Генеральної прокуратури України в частині направлення заяви ОСОБА_3 до прокуратури м. Києва відповідають вимогам діючого законодавства та виключають бездіяльність Генеральної прокуратури України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

За змістом положень ч. 1 ст. 214 КПК України та ст. 2 КК України, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Прокуратура м. Києва, як орган, на розгляді якого знаходиться заява ОСОБА_3 від 11.11.2016 р. про можливе вчинення, на думку заявника, окремими службовими особами патрульної поліції УПП в м. Києві кримінальних правопорушень, передбачених ст. 371, ч.2 ст. 365 КК України, має визначитися чи містить вона достатні відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення і в залежності від встановленого, прийняти рішення про подальший рух вказаної заяви.

Не вбачаючи підстав для задоволення скарги, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1