Справа № 191/3185/14-к
Провадження № 1-кп/191/6/17
У Х В А Л А
іменем України
01 серпня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0002564 відносно: ОСОБА_3 , який народився в 1992 році січні місяці 26 числа, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця раніше судимого,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого- ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 06 листопада 2013 року о 03.00 ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував технічно справним автомобілем " ВАЗ -2103 " д / н НОМЕР_1 слідував по вул. Миру, м. Синельникове, Дніпропетровської області.

Рухаючись по вул. Миру м. Синельникове, Дніпропетровської області ОСОБА_3 , заїжджаючи у провулок, який розташовано поблизу вул. Миру, м. Синельникове Дніпропетровської області, грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки втратив контроль над керуванням автомобілем та допустив зіткнення з нерухомим автомобілем ВАЗ - 21043 д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 .

В результаті ДТП водій ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого медіального перелому шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків,які згідно з висновками судово - медичного дослідження № 449 від 09.12.2014 року, відповідає категорії тілесних пошкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознаками тривалого розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більше як 21 день).

У відповідності з висновком автотехнічної експертизи № 70/27-62 від 17.02.2014 року водій автомобілю «ВАЗ - 2103» д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 ПДР України в якому сказано:

« п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух безпечно керувати ним».

В даній дорожній обстановці дії водія автомобілю «ВАЗ - 2103» д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , не відповідали вимогам п. 12.1, Правил дорожнього руху України, а невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з настанням події розглянутої пригоди.

Технічна можливість запобігти зіткнення з автомобілем " «ВАЗ - 21043» д.н. НОМЕР_2 , в даній дорожній обстановці для автомобіля «ВАЗ - 2103» д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 визначалася шляхом виконання ним вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України і для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому виконати їх.

Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_3 , у порушенні Правил безпеки дорожнього руху, або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, тобто кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою провину в повному обсязі, щиро розкаявся, сказав, що має намір відшкодувати шкоду потерпілому. Надав суду заяву про закриття відносно нього кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.

Прокурор не заперечував проти задоволення заяви обвинуваченого про закриття кримінального провадження, оскільки санкцією ч.1 ст.286 КК України передбачено найсуворіше покарання у вигляді обмеження волі на строк до трьох років. Отже, згідно з положеннями ч.2 ст.12 КК України це кримінальне правопорушення - відноситься до категорії не тяжких злочинів .

Потерпілий не заперечував проти закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню , виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності , якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за яке законом передбачене покарання у виді обмеження волі.

Згідно з ч.2 ст.12 КК України - злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Законодавцем за ч.1 ст.286 КК України передбачено найсуворіше покарання у вигляді обмеження волі до трьох років.
З моменту скоєння кримінального правопорушення , в якому обвинувачується ОСОБА_3 , а саме 06 листопада 2013 року , пройшло більше трьох років.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року « Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»- звільнення особи від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування відносно особи , котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках , передбачених Кримінальним кодексом України , у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом , сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого , суд має невідкладно розглянути таке клопотання ( ч.4 ст.286 КПК України).

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи « Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений , щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності , заперечує проти цього- судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку ( ч.3 ст.285 КПК України).

Сам обвинувачений ОСОБА_3 наполягав на звільненні його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку притягнення його до відповідальності.

ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним письмовим клопотанням про застосування вказаних норм процесуального та матеріального права , що регламентують закриття провадження справи, і після роз`яснення йому наслідків такого закриття при відсутності реабілітуючих обставин , наполягав на задоволенні його клопотання , тому суд вважає, що на підставі вище приведених обставин та норм матеріального та процесуального права воно підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє підтвердження і його дії були обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.

Однак, у зв`язку з тим, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло три роки, це кримінальне правопорушення є злочином невеликої тяжкості, то кримінальне провадження необхідно закрити, а обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності.

До початку судового розгляду цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 заявлений не був. Закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності не позбавляє права потерпілого на звернення до суду з позовом , в порядку цивільного судочинства, протягом трьох років з моменту закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст.49 КК України, ст.ст. 285, 286, 373, 374 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0002564 відносно ОСОБА_3 - закрити.

Прокурору і обвинуваченому копія ухвали вручається негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів.

Головуючий суддя: ОСОБА_1