АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 661/3634/15-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/31/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 368 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

адвокатів: ОСОБА_7

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 04 липня 2016 року щодо ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каховка Херсонської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368 , ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_9 засуджено за ч. 3 ст. 368 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців з позбавленням права обіймати посади у державних органах виконавчої влади, пов`язані із виконанням функцій представника влади строком на 3 роки, з конфіскацією майна, що належить йому на праві особистої власності, за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 368 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади у державних органах виконавчої влади, пов`язані із виконанням функцій представника влади строком на 2 роки з конфіскацією майна, що належить йому на праві особистої власності.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено обвинуваченому ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади у державних органах виконавчої влади, пов`язані із виконанням функцій представника влади, строком на 3 роки з конфіскацією майна, що належить йому на праві особистої власності.
Відповідно до ст. 54 КК України, позбавлено ОСОБА_9 спеціального звання майор служби цивільного захисту. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирався.
Вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що він, займаючи посаду заступника начальника Новокаховського міського відділу Головного управління ДСНС України Херсонської області, являючись працівником правоохоронного органу, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, використовуючи надану владу та службове становище всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, усвідомлюючи значущість обійманої посади, її статусність та можливості, суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою одержання неправомірної вигоди, шляхом вчинення тотожних діянь, об`єднаних єдиним наміром, з єдиним умислом, спрямованим на одержання неправомірної вигоди, прийняв пропозицію та неодноразово одержував таку винагороду у вигляді грошових коштів за приховування протиправної діяльності ОСОБА_10 , яка полягала у торгівлі піротехнічними виробами та нафтопродуктами без відповідних дозвільних документів, передбачених законом України, задля уникнення останнім відповідальності.

Так, він, під час особистої зустрічі, 14 січня 2015 року, приблизно об 11 години 20 хвилин, у своєму службовому кабінеті, в усній формі запропонував ОСОБА_10 надавати йому неправомірну вигоду у вигляді готівкових грошових коштів за невжиття ним та його підлеглими заходів щодо притягнення ОСОБА_10 до відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 164, 175 КУпАП, за здійснення незаконного продажу ( без ліцензії) побутових піротехнічних виробів у м. Нова Каховка, на території оптової бази, розташованої по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_10 , усвідомлюючи значущість обійманої ОСОБА_11 посади, її статусність і можливості, погодився із зазначеною пропозицією, і того ж дня, близько 11 години 25 хвилин, частину неправомірної вигоди у вигляді грошових кошти в сумі 700 грн., передав ОСОБА_9 через працівника Новокаховського MB ГУ ДСНС в Херсонській області ОСОБА_12 , який не був обізнаний щодо вищевказаних незаконних дій ОСОБА_9 .

В подальшому ОСОБА_9 , під час особистої зустрічі 20 січня 2015 року, близько 16 години 22 хвилин, за аналогічних обставин та умов, тотожним способом обговорив з ОСОБА_10 умови передачі іншої частини неправомірної вигоди у вигляді готівкових грошових коштів, на виконання яких останній передав обвинуваченому 1000 грн. у цей же день, близько 16 години 25 хвилин, через працівника Новокаховського MB ГУ ДСНС в Херсонській області ОСОБА_13 , який перебував у приміщенні контрольно-пропускного пункту і не був обізнаний щодо вищевказаних незаконних дій ОСОБА_9 .

Пізніше, 18 лютого 2015 року, близько 15 години 45 хвилин, ОСОБА_9 , у своєму службовому кабінеті, під час особистої зустрічі прийняв висунуту в усній формі пропозицію ОСОБА_10 щодо отримання неправомірної вигоди за здійснення незаконної торгівлі нафтопродуктами без відповідних дозвільних документів, виходячи з розрахунку 10 копійок за 1 літр проданого дизельного пального, за невжиття ним та його підлеглими заходів щодо припинення цієї діяльності та притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 175, 175-2 КУпАП і повторно одержав від останнього готівкові грошові кошти в сумі 840 гривень у якості неправомірної вигоди за безперешкодний продаж дизельного палива у кількості 8400 літрів, які той в його присутності поклав на робочий стіл.

Він же, повторно, 26 лютого 2015 року, близько 14 години 47 хвилин, у м. Херсоні, на вулиці Молодіжна, 6, при особистій зустрічі, домовився з ОСОБА_10 про передачу йому в м. Нова Каховка 1810 гривень за безперешкодний продаж дизельного палива у кількості 18 100 літрів, і в цей же день, о 16 годині 46 хвилин, під час телефонної розмови вказав останньому залишити ці грошові кошти господарці магазину «Меркурій», в м. Таврійськ Новокаховської міськради, для подальшої передачі йому.

ОСОБА_10 , відповідно до вищезазначеної домовленості, 26 лютого 2015 року, близько 18 години 40 хвилин, у торговому залі магазину «Меркурій», розташованому по вул. Героїв Сталінграду, 9а, в м. Таврійськ, передав господарці магазину «Меркурій», яка не була обізнана щодо вищевказаних дій ОСОБА_9 , ці готівкові грошові кошти в сумі 1810 гривень для подальшої передачі останньому. Проте, ОСОБА_9 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, їх не одержав з причин, які не залежали від його волі, оскільки ці кошти було вилучено працівниками правоохоронних органів.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий вирок, яким його виправдати за недоведеністю вини у вчиненні інкримінованих злочинів.

Зазначає, що твердження суду про те, що він запропонував ОСОБА_10 дати йому неправомірну вигоду є безпідставним і спростовуються показами самого ОСОБА_14 та розмовами з ОСОБА_14 , які були зафіксовані під час проведення негласних розшукових дій.

Вказує, що ОСОБА_10 був ініціатором зустрічей та бесід, в ході яких пропонував грошові кошти, при цьому він себе як людина, якам бажає надати матеріальну допомогу установі, де працював обвинувачений.

Жоден із доказів обвинувачення не містить інформації про те, що обвинувачений створював умов для зустрічей та спілкування із ОСОБА_10 з метою одержання неправомірної вигоди і не вимагав її надання.

Натомість свідок в усіх заявах зазначає про вимагання з боку ОСОБА_9 неправомірної вигоди, а отже із самого початку дає неправдиві пояснення.

Вважає, що поведінка свідка ОСОБА_15 та оперативних співробітників, які в рапортах звітували про вимагання обвинуваченим неправомірної вигоди від свідка ,за не підтвердження таких обставин свідчить про підбурювання особи на скоєння злочину.

Посилається на те, що досудове розслідування проводилось з обвинувальним ухилом.

Підтвердженням цього вважає небажання слідчого перевірити достовірність заяв свідка ОСОБА_15 про вимагання у нього ОСОБА_9 неправомірної вигоди, а також чи дійсно свідок ОСОБА_15 займався підприємницької діяльністю або незаконною діяльністю по реалізації піротехнічних виробів та дизельного пального. Зазначає, що не існує жодного свідка, який би підтвердив торгівлю ОСОБА_10 піротехнічними засобами та дизельним пальним на території бази, яка розташована в АДРЕСА_3 , та жодного доказу реалізації свідком ОСОБА_15 пального в об`ємі 1 тонни 810 літрів, за що він передав ОСОБА_9 неправомірну винагороду в сумі 1810 гривень, із розрахунку 10 коп. за кожну продану ним 1 л пального.

На думку апелянта судом залишено поза увагою той факт, що при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження заява свідка ОСОБА_15 від 26 лютого 2015 року, в якій йшла мова про вимогу з боку ОСОБА_9 неправомірної вигоди, не містила зазначення розміру суми цієї неправомірної вигоди. (а.п. 98), але в подальшому при розгляді справи в суді було виявлено, що у вищеозначеній заяві сума неправомірної вимоги вже внесена.

Суд також не прийняв до уваги той факт що з 2014 року органам ДСНС заборонено проводити будь-які перевірки підприємств, установ, в точу числі і приватних підприємців, пов`язаних з виконанням їх підприємницької діяльності.

Стверджує, що протокол огляду місця події від 26 лютого 2015 року не може бути визнаний допустимим та належним, оскільки в ньому відсутній запис про відтворення відеозапису учасникам слідчої дії і про їх заяви з приводу застосування, не вказано прізвища та посаду особи, що здійснювала відеозапис, змиви з рук свідка ОСОБА_15 , який передавав «мічені» грошові купюри для ОСОБА_9 , не робились, а також його не повідомляли в належному порядку про проведення відносно нього негласних слідчих/розшукових дій.

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які наполягали на задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, вказуючи на незаконність та необґрунтованість вироку щодо нього, думку прокурора, який вважав доводи апеляційної скарги безпідставними, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку , що судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження забезпечено принцип змагальності сторін та свободи у поданні ними суду своїх доказів.

Докази, надані сторонами кримінального провадження суд першої інстанції безпосередньо і неупереджено дослідив у повному обсязі, обставин, які б завадили сторонам скористатися своїми процесуальними правами у наданні інших доказів не встановлено.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, технічного запису судового засідання кожен із доказів на які посилалася сторона обвинувачення та сторона захисту перевірені судом та згідно зі ст. 94 КПК України належним чином оцінені з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності.

У мотивувальній частині вироку відповідно до вимог ст. 374 КПК суд зазначив докази на підтвердження встановлених судом обставин та докладні мотиви, з яких він відкинув доводи та аргументи сторони захисту.

Так, із вироку вбачається, що висновок про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення суд побудував на даних, отриманих із наступних процесуальних джерел:
- показань свідка ОСОБА_10 , який в суді показав, що він не встигав оформити необхідні документи на вимогу працівника ДНСН і ОСОБА_16 , який очолював службу ДСНС, погодився на його пропозицію за грошову винагороду допомогти уникнути відповідальності за незаконну реалізацію піротехнічних виробів та пального. ОСОБА_10 підтвердив, факт звернення із заявою до правоохоронних органів за даним фактом та передачу ОСОБА_9 14.01.2015 року через працівника Новокаховського МВ ГУ ДСНС грошей в сумі 700 грн. та 20.01.2015 року грошей в сумі 1000 грн. Такий спосіб передачі грошей через чергового йому вказав обвинувачений, а тому він клав гроші в документи, щоб їх не було помітно та залишав черговому. В подальшому для того, щоб він мав можливість торгувати пальним без довільних документів, ОСОБА_9 запропонував постійно платити йому з розрахунку 10 коп. за кожен проданий літр, на що він був змушений погодитися та 18.02.2015 року передав обвинуваченому грошові кошти в сумі 840 грн. у службовому кабінеті, 26.02.2015 року під час особистої зустрічі з ОСОБА_9 вони домовилися про передачу йому 1810 грн. через продавця магазину, якій на виконання домовленості він і передав гроші.
Дані, що зафіксовані у актах вручення свідчать про вручення для передачі ОСОБА_9 у присутності понятих ОСОБА_10 14.01.2015 року грошей в сумі 700 грн., які для цих цілей надав сам свідок, а 20.01.2015 року вручено 1000 грн.( т. 1 а.п. 125, 105)
Із протоколів про результати аудіо- відео контролю особи від 22.01.2015 року, який здійснювався на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Херсонської області про проведення негласного аудіо та відео контролю № 32-т від 06.01.2015 року вбачається, що 14.01.2015 року та 20.01.2015 року у ОСОБА_10 з ОСОБА_9 відбулися зустрічі в ході яких ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_9 передав гроші в сумі 700 та 1000 грн. через чергового на КП ( т. 1 а.п. 120, 130)
Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 в суді підтвердили, що були присутні в якості понятих при врученні в січні 2015 року грошових коштів ОСОБА_10 для передачі їх посадовій особі підрозділу СНС.
Свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_13 в суді підтвердили факт передачі конвертів для подальшої передачі їх ОСОБА_9 , та вказали, що зміст цих конвертів їм невідомий.
Показання зазначених свідків узгоджується із показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що ховав гроші в документи, так, щоб їх не було видно.
Дані, що містяться у акті вручення від 18.02.2015 року підтверджують вручення у присутності понятих ОСОБА_17 і ОСОБА_22 грошей у сумі 840 грн. ОСОБА_10 для подальшої їх передачі ОСОБА_9 ( т. 1 а.п. 143)
Свідок ОСОБА_22 в суді підтвердив свою присутність в якості понятого при вчиненні зазначеної процесуальної дії 18.02.2015 року.
Протокол про результати аудіо- відео контролю від 04.02.2015 року містить дані про зустріч 29.01.2015 року ОСОБА_9 з ОСОБА_10 , в ході якої вони домовилися про сплату 10 коп. з літра пального за реалізацію без дозволу (т. 1 а.п. 149)
Із протоколу про результати аудіо- відео контролю від 20.02.2015 року вбачається, що 18.02.2015 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відбулася зустріч у службовому кабінеті в ході якої свідок передав ОСОБА_9 840 грн.
26.02.2015 року прокурором винесена постанова про здійснення контролю за вчиненням злочину якою дозволено у строк з 26.02.2015 року по 26.03.2015 року здійснити негласну слідчу дію, що полягатиме у передачі ОСОБА_10 у якості неправомірної винагороди в сумі до 2000 грн. ОСОБА_9 .
Як вбачається із протоколу огляду 26.02.2015 року ОСОБА_10 слідчим у присутності понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 були вручені грошові кошти в розмірі 1810 грн., які попередньо оброблені спеціальною хімічною речовиною (т. 1 а.п. 154).
Вчинення цієї процесуальної дії у їх присутності підтвердили свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_23 в суді.
Протоколом огляду місця події від 26.02.2015 року зафіксовано факт добровільної видачі ОСОБА_24 грошових коштів у розмірі 1810 грн, які з її слів вона отримала від незнайомого чоловіка для передачі ОСОБА_25 ( т. 1 а.п. 164)
Фактичні дані, що зафіксовані у протоколах про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій із негласного аудіо-, відео- контролю особи від 27.02.2015 року підтверджують, що 26.02.2015 року ОСОБА_10 зустрічався із ОСОБА_9 в ході якої вони визначити наступне місце зустрічі, і що 26.02.2015 року о 18.43 год. ОСОБА_10 передав продавцю магазину ОСОБА_24 гроші в сумі 1810 грн. для подальшої передачі ОСОБА_9 ( т. 1 а.п. 173- 178).

Протоколом проведення оперативно-розшукових заходів із зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 27.02.2015 року зафіксовано телефонні розмови 26.02 .2015 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Протоколом про результати проведення оперативно-розшукових заходів із зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (т.1 а.с. 183) від 27.02.2015 року зафіксовано, що 26.02.2015 року, о 16.48 год., між ОСОБА_9 та ОСОБА_24 відбулась телефонна розмова, в якій ОСОБА_9 повідомив останню про те, що їй передадуть кошти, за якими він потім під`їде. В той же день о 20.28 год. ОСОБА_24 у телефонній розмові попередила ОСОБА_9 про те, що до магазину приходили працівники міліції та вилучили грошові кошти, які для нього залишав чоловік.

Протоколи про результати проведення оперативно-розшукових заходів із зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (т.1 а.с.185-190 ) від 27.02.2015 року містить інформацію про те, що 26.02.2015 року о 16.46 год. та о 17.39 год. між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відбулися телефонні розмов, в якій останній повідомив ОСОБА_10 про те, що гроші необхідно залишити у магазині, звідки він їх потім забере.

Протокол про результати проведення оперативно-розшукових заходів із зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж містить інформацію про те, що 26.02.2015 року о 18.42 год. ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що призначені йому гроші він передав ОСОБА_26 . ( т. 1 а.п. 191).

Висновок експертизи № 343-х від 17.03.2015 року підтверджує наявність на добровільно виданих ОСОБА_24 грошових купюрах, серветках зі змивами рук ОСОБА_24 , фрагмент картонної коробки нашарування спеціальної хімічної речовини - люмінофор, що має спільну родову належність за хімічним складом. ( т. 1 а.п. 204)

Висновок криміналістичної експертизи відео-звукозапису від 12.05.2015 року засвідчує, що ОСОБА_9 приймав участь у розмовах, що містяться на оптичному носії «BENQ» стандарту «DVD-R» діаметром 12 см у файлах «41_2015_02_26_16_46_1_0.wav»,«41_2015_02_26_16_48_20_2.wav,

«41_2015_02_26_17_39_I5_2.wav» та розмові, що міститься на карті пам`яті з маркуванням «БЕП Каховка 18.02.2015 року, ймовірно, приймав участь у розмовах, що містяться на оптичному носії «BENQ» стандарту «DVD-R» діаметром 12 см у файлах«41_2015_26_13_10_37_3.wav»,«41_2015_02_26_14_44_28_24.wav»,«41_2015_02_26_l7_29_15_2.wav»,«41_2015_02_26_18_42_56_5.wav»,«41_20l5_02_26_20_38_16_8.wav» та розмовах, що містяться на картах пам`яті з маркуванням «Каховка БЕП 26.02.2015 №120т», «БЗП ОСОБА_27 . пожарник №36т 20.01.15 С.», «БЕП Каховка 29. 1.15 №42» та «БЕП Н.Каховка 14.01.15 С. 26т».

Ознак порушення неперервності звуко- та відео- звукозаписів, що досліджувались, не виявлено.

Звукозаписи на наданому на дослідженні оптичному носії «BENQ» стандарту «DVD-R» діаметром 12 см є копіями.

Звуко- та відео- звукозаписи на картах пам`яті з маркуванням «Каховка БЕП 26.02.2015 №120m», «БЕП Каховка 18.02.2015», «БЕП Н.Кахов. пожарник №36m 20.01.15 С.», «БЕП Каховка 29.1.15 №42», «26.02.2015 БЕП Кахов №127 m», «Каховка БЕП 26.02.15 №128 m» та «БЕП Н.Каховка 14.01.2015 С. 26 m», імовірно є оригіналами. ( т 1 а.п. 216-234)

Посадова інструкція , наказ про призначення на посаду від 22.10.2014 року та повноваження, які надані зазначеними у вироку нормативно- правовими актами доводять здійснення ОСОБА_9 функцій представника влади і не мав права використовувати службові повноваження та пов`язані із цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди ( т. 2 а.п. 67-92)

Докази, які покладені в основу вироку отримані у порядку, встановлено КПК України уповноваженими на те особами, а тому відсутні підстави для визнання їх недопустимими.

Аудіо-відеоконтроль особи, результати якого покладені в основу вироку як доказ, здійснювався у рамках оперативно-розшукових заходів та в межах кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Херсонської області № 32-т від 06.01.2015 року.

Передача 26.02.2015 року ОСОБА_10 у якості неправомірної винагороди 1810 грн. ОСОБА_9 здійснена в межах контролю за вчинення злочину на підставі постанови прокурора від 26.02.2015 року, яка міститься у матеріалах провадження.

Доступ до інформації про вхідні, вихідні дзвінки абонентів отриманий органом досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Комсомольського районного суду м. Херсона від 20.04.2015 року про тимчасовий доступ до речей і документів.

Покладені в основу вироку докази були відкриті стороні захисту, про що не заперечувалося в ході судового розгляду.

Суд першої інстанції належним чином перевірив доводи сторони захисту і мотивував, чому він їх відхиляє, а тому твердження апелянта про обвинувальний ухил судового розгляду є безпідставним.

Знайшли детальну оцінку у вироку і пояснення обвинуваченого, який в ході судового розгляду не визнав своєї вини у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень та вказував, що гроші від свідка не отримував, а останній лише висловлював намір віддячити йому за надання інформації про контакти осіб продавців пального.

Суд дійшов вмотивованого висновку, що показання обвинуваченого на свій захист спростовуються сукупністю досліджених в суді і зазначених у вироку доказів, з яких встановлено, що ОСОБА_10 кілька разів передавав гроші ОСОБА_9 у якості неправомірної вигоди за невжиття ним та його підлеглими заходів щодо припинення незаконної торгівлі піротехнічними виробами, дизельного палива та складання за ці дії протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності.

Такі висновки суд зробив провівши оцінку та детальних аналіз показань свідка ОСОБА_10 , протоколів слідчих дій та протоколів про результати здійснення негласних слідчих дій, огляду аудіо - та відео записів, складених уповноваженими органами за результатами негласних слідчих розшукових дій, які містять відомості про зустрічі та розмови між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , ОСОБА_9 та ОСОБА_24 , ОСОБА_10 та ОСОБА_24 з контексту яких вбачається, що ці особи оговорювали та узгоджували між собою питання щодо нестворення ОСОБА_9 перешкод та сприяння ОСОБА_10 у здійсненні незаконної торгівельної діяльності, останній за це передавав обвинуваченому неправомірну вигоду, а той обумовлював під час спілкування необхідність її надання.

Факт отримання обвинуваченим від свідка грошей підтверджується і показаннями свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_13 , письмовими доказами , що свідчать про вручення у присутності понятих грошей ОСОБА_10 для подальшої їх передачі ОСОБА_9 .

Оцінивши допустимість та достовірність покладених в основу вироку вищезазначених доказів, які узгоджуються між собою, суд підставно визнав пояснення обвинуваченого неправдивими та такими, що протирічать встановленим судом фактичним обставинам провадження.

Пояснення свідка ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , яким суд дав належну оцінку спростовують доводи апеляційної скарги обвинуваченого про недоведеність факту здійснення ОСОБА_10 підприємницької діяльності без визначеного законом дозволу та вчинення підлеглими ОСОБА_9 дій спрямованих на притягнення до відповідальності за незаконну діяльність.

Твердження апелянта про те, що стосовно нього мала місце провокація злочину, а отже всі докази, отримані під час проведення оперативно- розшукових заходів, є неналежними та недопустимими колегія суддів вважає необґрунтованими.

Посилання апелянта на те, що він не був ініціатором зустрічей з ОСОБА_10 , не створював умови для зустрічей із свідком, не надавав вказівки підлеглим проводити перевірки діяльності свідка, щоб змусити його піти на контакт як на обставини, що підтверджують, що відносно нього мала місце провокація злочину з боку ОСОБА_10 та працівників правоохоронних органів є безпідставними.

Згідно практики Європейського суду з прав людини застосування особливих методів ведення слідства - зокрема, агентурних методів - саме по собі не може порушувати право особи на справедливий суд. Для застосування цих методів у правоохоронних органів мають бути докази на підтвердження аргументу схильності особи до вчинення злочину. Для визначення провокації злочину Європейський суд встановив, зокрема, такі критерії, як: вагомість причин проведення негласних слідчих дій, чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою.

Провокацією злочину є умисне створення працівниками правоохоронних органів обставин, які схиляють чи змушують особу вчинити злочинне діяння, якого вона не здійснила б за власною ініціативою.

Детально оцінені судом першої інстанції докази сторони обвинувачення щодо обставин зустрічей та розмов обвинуваченого та свідка ОСОБА_10 , в тому числі за часом та місцем подій, умовами їх перебігу, вказують на те, що у правоохоронних органів були об`єктивні дані про вчинення ОСОБА_9 дій направлених на одержання неправомірної винагороди від ОСОБА_10 , а отже у органу досудового розслідування були наявні вагомі підстави для проведення щодо ОСОБА_9 негласних слідчих дій.

Покладені в основу вироку докази свідчать про те, що ОСОБА_10 звертався до ОСОБА_9 не за вказівкою правоохоронних органів, а надав останньому неправомірну винагороду погодившись на його обяцінку за винагороду не вживати заходів по припиненню діяльності ОСОБА_10 з незаконного продажу піротехнічних виробів.

Звернення ОСОБА_10 після прийняття пропозиції ОСОБА_9 до правоохоронних органів і надання неправомірної вигоди ОСОБА_9 в подальшому для залагодження інших питань, що виникали з його діяльності без відповідного дозволу, не можна розцінювати як підбурювання до скоєння злочину, як про те стверджує апелянт.

Не свідчить про провокацію злочину за наведених вище обставин і твердження апелянта, що ОСОБА_10 був ініціатором зустрічей і бесід з ним і в розмовах пропонував гроші.

Суд першої інстанції належним чином перевірив доводи обвинуваченого про вчинення щодо нього провокації злочину, та зазначив мотиви, з яких він відхилив такі твердження сторони захисту і такі висновки відповідають встановленим судом обставинам провадження.

Повно та всебічно перевірив суд першої інстанції і доводи обвинуваченого про відсутність у нього як у заступника начальника Новокаховського міського відділу ГУ ДНСН України в Херсонській області та у його підлеглих повноважень щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності за здійснення певних видів підприємницької діяльності без відповідного дозволу та спростував такі доводи детально проаналізувавши повноваження обвинуваченого як посадової особи відповідно до положень. Кодексу цивільного захисту, Положення про державну службу України з надзвичайних ситуацій, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Посадової інструкції ОСОБА_9 .

З такими висновками погоджується і колегія суддів, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині вважає необґрунтованими.

Не можна визнати прийнятними і доводи апелянта про недопустимість як доказу протоколу огляду місця події від 26.02.2015 року , оскільки на думку апелянта фактично був проведений обшук приміщення магазину без відповідної постанови слідчого судді.

Так, вбачається, що протоколом огляду місця події від 26.02.2015 року слідчим зафіксовано факт добровільної видачі у присутності понятих свідком ОСОБА_24 у приміщенні магазину, який є публічним загальнодоступним місцем грошових коштів у розмірі 1810 грн., які з її слів вона отримала від незнайомого чоловіка для передачі ОСОБА_9 і зафіксовано факт огляду зазначених грошових коштів.( т. 1 а.п. 164).
На думку колегії суддів доводи апелянта про недопустимість цього процесуального документу, як доказу, не ґрунтуються на положеннях ст. 237, 236, 87 КПК України.
Відібрання в ході огляду змивів із рук свідка, не тягне за собою недопустимість протоколу огляду місця події від 26.02.2015 рок, як доказу, про що зазначає апелянт.
Посилання апелянта про неповідомлення його про проведення щодо нього негласних слідчих дій є безпідставним.
Вбачається, що протягом розгляду провадження судом першої інстанції обвинувачений брав участь у судових засіданнях особисто, його захист на стадії досудового розслідування та в суді здійснювали адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачений мав можливість допитувати свідків, надавати особисті пояснення, докази.

Судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження забезпечено принцип змагальності сторін та свободи у поданні ними суду своїх доказів.

В апеляційній скарзі апелянт не вказав на необхідність дослідження нових доказів чи необхідність допитати його особисто.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування оскарженого вироку в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого не спростовують висновки суду про доведеність його винуватості у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а відтак апеляційну скаргу обвинуваченого належить залишити без задоволення, а вирок щодо нього без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 409, 419 , 376 ч. 2 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 04 липня 2016 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена протягом трьох місяців до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Судді: (три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Копія вірна, ухвала набирає законної сили 26.01.2017 року

Суддя: ОСОБА_2