Справа № 183/6846/16
№ 1-кп/183/1041/16
В И Р О К
іменем України
29 грудня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000108 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, який проходить військову службу за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -
в с т а н о в и в:
Молодший сержант ОСОБА_5 на підставі ст. 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» 10 листопада 2014 року прийнятий у Збройні Сили України на військову службу за контрактом до військової частини НОМЕР_2 .
У подальшому, у зв`язку зі службовою необхідністю, ОСОБА_5 переведений до військової частини НОМЕР_3 .
23 грудня 2014 року наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №291-РС молодшого сержанта ОСОБА_5 з 27 грудня 2014 року зараховано до списків особового складу частини та на усі види забезпечення. Цим же наказом ОСОБА_5 призначено на посаду командира міномета 6 розрахунку 2 взводу мінометної батареї 2 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
За наведених обставин, молодший сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Відповідно до Закону України про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» статті 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. У відповідності до нової редакції статті 407 КК України внесеної Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини» опублікованої у журналі Голос України від 04.03.2015 № 39, молодший сержант ОСОБА_5 вчинив злочин в умовах особливого періоду.
04 лютого 2016 року ОСОБА_5 вибув з розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 у короткочасну відпустку за місцем свого постійного проживання до м. Камянське Дніпропетровської області, з якої повинен був повернутися 10 лютого 2016 року.
Однак, 10 лютого 2016 року молодший сержант ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 , не з`явився вчасно на службу до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.
28 листопада 2016 року ОСОБА_5 самостійно прибув до органів військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону, в результаті чого злочин було припинено.
Таким чином, молодший сержант ОСОБА_5 не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та незаконно перебував поза межами військової частини, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану з 10 лютого 2016 року по 28 листопада 2016 року.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю їх підтверджує. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу до військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, з`явлення із зізнанням.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, враховуючи те, що ОСОБА_5 вину визнав повністю, за місцем служби характеризується задовільно, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, приймав участь в проведенні антитерористичної операції на сході країни, разом із обставинами, які пом`якшують покарання, дає суду підстави для призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1