Провадження №1-кп/761/1107/2017
В И Р О К
іменем України
30 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0003015 від 23 березня 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Львів, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, вдівця, працюючого за домовленістю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)11 квітня 2005 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

2)22 червня 2006 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ст. ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, звільненого 03 квітня 2009 року за відбуттям строку покарання;

3)24 жовтня 2012 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

4)06 червня 2013 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, звільненого 04 березня 2015 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання строком 5 місяців 8 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

із участю в судовому розгляді

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
13 березня 2017 року приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_3 , проходячи повз будинок 11 по вул. Тургенівській в м. Києві, маючи на меті збагатитись за рахунок чужого майна, побачив припаркований на узбіччі поблизу вказаного будинку, автомобіль свого знайомого ОСОБА_5 , марки «SKODA» моделі «SUPERB CLASSIC», бежевого кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак: НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , після чого в нього виник злочинний умисел, направлений на вчинення повторного викрадення чужого майна наявного в автомобілі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та подальших їх наслідків, знаючи про несправність замка водійських дверцят та маючи при собі звичайні щипці для нігтів, відігнув рухому частину щипців, встромив її в замок водійських дверцят та прокрутивши в ліву сторону, відкрив дверці, після чого заліз до салону автомобіля та почав обшукувати його на предмет виявлення цінних речей. При цьому, ОСОБА_3 знайшов у міні бардачку та нижньому відділені підлокітника грошові кошти в сумі 215 (двісті п`ятнадцять) грн. різними купюрами номіналом в 1, 2, 5, 10, 20 та 50 гривень, які в подальшому залишив собі та поклав до правого зовнішнього карману куртки у яку був одягнений.

В цей час, близько о 19 год. 20 хв., злочинні дії ОСОБА_3 направлені на повторне викрадення чужого майна були викриті потерпілим ОСОБА_5 , внаслідок чого останній затримав ОСОБА_3 на місці вчинення кримінального правопорушення, відповідно злочинні дії не були закінчені з причин, що не залежали від його волі, проте останній встиг вчинити всі дії, які вважав за необхідне для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся та дав наступні показання.

Так, ОСОБА_3 вказав, що внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, якими є смерть його дружини, перебування на утриманні неповнолітньої дитини 2-гої групи інвалідності, втрати ним роботи, внаслідок чого у нього було дуже скрутне матеріальне становище, а тому він, 13 березня 2017 року приблизно о 18 год. 30 хв., проходячи біля будинку 11 по вул. Тургенівській в м. Києві, побачив припаркований на узбіччі поблизу вказаного будинку, автомобіль свого знайомого ОСОБА_5 , марки «SKODA» і, знаючи про несправність замка його водійських дверцят, відкрив його щипці для нігтів, що мав при собі, з метою відшукання грошових коштів, які міг залишити ОСОБА_5 у салоні автомобіля. Так, у нижньому відділені підлокітника він знайшов грошові кошти на загальну суму 215 грн., які забрав, однак близько о 19 год. 20 хв. був затриманий потерпілим ОСОБА_5 . Він дуже шкодує про скоєне, щиро кається, вибачився перед потерпілим та примирився з останнім, наразі працює за домовленістю у потерпілого ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

В судовому засіданні ОСОБА_3 у повному обсязі підтвердив фактичні обставини за яких йому інкримінується вчинення кримінального правопорушення, так як вони викладені в обвинувальному акті, а тому суд, приходить до висновків про доведеність винуватості ОСОБА_3 за висунутим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч .2 ст. 185 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч .2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, те, що він раніше неодноразово судимий, вчинив злочин, маючи непогашену судимість, однак щиро розкаявся у скоєному, по місцю реєстрації характеризується задовільно, має постійне місце проживання, являється інвалідом 3-ої групи, вдівець з 11.11.2016 року, у зв`язку з чим на його утриманні залишився неповнолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється інвалідом 2-ої групи, сім`я обвинуваченого перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Шевченківського районної у м. Києві державної адміністрації як малозабезпечена та отримує матеріальну допомогу. Також обвинувачений працює за домовленістю у потерпілого, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

З огляду на наведе, суд приходить до висновку про наявність декількох обставин, передбачених ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної шкоди, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наведені вище, його ставлення до вчиненого, наявність декількох пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин, що значно зменшує суспільну небезпеку скоєного, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, що є інвалідом 2-ої групи, яка потребує батьківського піклування, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, обираючи серед альтернативних покарань, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України, обирає покарання у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 й попередження вчинення ним нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, визначених ст. 65 КК України. Окрім того, мотивом призначення саме покарання у виді позбавлення волі є й те, що від відбування цього покарання суд вправі на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого з випробуванням з іспитовим строком, у зв`язку із чим не призначається покарання у виді арешту. Покарання ж у виді обмеження волі у даному випадку не підлягає призначенню, враховуючи правила, передбачені ст. 61 КК України, оскільки обвинувачений хоча жінкою не являється, однак самостійно виховує дитину, яка не досягла 14 річного віку, у зв`язку з чим положення даної норми закону може поширюватися й на нього.

А тому, беручи до уваги характеризуючі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , про які детально зазначено вище, а також те, що він фактично з потерпілим примирився, працює за домовленістю у потерпілого, враховуючи позицію потерпілого, який просить не позбавляти свободи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання, а тому його слід звільнити від відбування покарання призначеного судом з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, за умови якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому у вигляді домашнього арешту, у певний період доби, а саме: з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту, у певний період доби, а саме: з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази: щипці для нігтів «ZINGER Germany» знищити, а грошові кошти в сумі 215 грн. передати у розпорядження потерпілого ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя