Справа № 489/5038/13-к
провадження №1-в/489/4/17
УХВАЛА
іменем України
03 лютого 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника засудженої ОСОБА_6 , засудженої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_7 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку Ленінського районного суду м.Миколаєва від 10 червня 2014 року,

встановив:
Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 червня 2014 року ОСОБА_7 визнана винною та засуджена за ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 303 КК України із застосуванням ст.ст. 69, 70 КК України на 3 роки позбавлення волі без конфіскації майна; за результатами розгляду цивільних позовів стягнуто з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в солідарному порядку на користь ОСОБА_10 2000 грн., ОСОБА_11 5000 грн., ОСОБА_12 5000 грн., ОСОБА_13 10000 грн., ОСОБА_14 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином.

За вказаним вироком майно ОСОБА_7 (мобільний телефон "Нокіа", золоті вироби: пара сережок, каблучка жіноча з рожевими цирконами, обручка, ланцюг, підвіска, печатка чоловіча зі вставкою з оніксу та цирконами), на яке накладено арешт 10.08.2012 року, ухвалено звернути в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 03 листопада 2014 року вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 червня 2014 року відносно ОСОБА_7 скасовано в частині призначеного покарання та ухвалено новий вирок в цій частині, яким їй призначено покарання за ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 303, 70 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного їй на праві власності майна, в іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідно до ч.4 ст.539 Кримінального процесуального кодексу України вирок набрав законної сили 03 листопада 2014 року.

Згідно довідки про звільнення Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області(№74) ОСОБА_7 відбувала покарання з 12 червня 2012 року по 24 лютого 2016 року.

У довідці Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області(№74) на засуджену ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено, що на адресу установи виконавчі листи не надходили.

Листом Ленінського відділу державної виконавчої служби м.Миколаїв головного територіального управління юстиції у Миколаївській юстиції за вих.№23340 повідомлено, що відповідно до відомостей ЄДРВП станом на 30.05.2016 року у Ленінському відділі ДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області відсутнє виконавче провадження з примусового виконання виконавчих документів у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в частині конфіскації майна, належного на праві власності.

Згідно відповіді Ізмаїльського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області станом на 06.06.2016 року на примусовому виконанні у відділі не перебувають виконавчі документи відносно ОСОБА_15 .

Посилаючись на те, що потерпілі пропустили встановлений Законом України "Про виконавче провадження" строк для звернення за стягненням моральної шкоди, захисник засудженої просить вирішити питання про зняття арешту та повернення ОСОБА_7 вилученого майна, звернутого вироком суду в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином.

Потерпілі та прокурор в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.174 Кримінального процесуального кодексу України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи, що вироком суду задоволені цивільні позови потерпілих, відсутні підстави для скасування арешту майна.

Відповідно до ч.2 ст.21 Кримінального процесуального кодексу України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.3 ст.535 Кримінального процесуального кодексу України у разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Оскільки потерпілі в разі пропуску строку пред`явлення виконавчого листа про стягнення моральної шкоди до виконання мають право звернутись із заявою про поновлення такого строку, до вирішення зазначеного питання повернення вилученого вироком суду у засудженої майна, за рахунок якого цю шкоду має бути відшкодовано, є неприпустимим, а тому клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись п.14 ч.1 ст.537 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_7 про зняття арешту та повернення вилученого майна.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Судді