н/п 1-кс/640/7166/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
представника власника майна
ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,
представника підозрюваного
ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ,
представника потерпілого
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - ОСОБА_7 ,
представника потерпілого
ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,
прокурора ОСОБА_10 ,
04.09.2017 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання власника майна ОСОБА_3 , у якому заявник просить скасувати арешт нежитлових приміщень 2-го поверху № 1 -:-10 загальною площею 518.5 кв. м. в літ. «Б-2» по АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 17.02.2017 у справі №640/2307/17, номер запису про обтяження 19254311.
На обґрунтування клопотання заявник зазначив наступне.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.02.2017 у справі № 640/2307/17 задоволено клопотання старшого слідчого Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_11 та накладено арешт на належне йому нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення 2-го поверху №1-:-10 загальною площею 518.5 кв. м. в літ. «Б-2» по АДРЕСА_1 , шляхом заборони їх розпорядження та відчуження.
Вказав, що відповідно до вищевказаної ухвали підставою для накладання арешту на належне йому майно є те, що нежитлові приміщення 2-го поверху №1-:-10 загальною площею 518.5 кв. м. в літ. «Б-2» по АДРЕСА_1 є предметом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Крім того, незастосування заборони на розпорядження та відчуження зазначеного майна може призвести до подальшої передачі майна, а саме подальшого продажу, відчуження приміщень, які можуть перешкодити повному та всебічному розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення.
Крім того, у матеріалах даного кримінального провадження знаходиться заява від ОСОБА_8 , який зазначає про спричинення йому шахрайськими діями шкоди в розмірі 837590,00 доларів США.
Проте, 28.08.2017 до нього як до власника нежитлових приміщень 2-го поверху №1-:-10 загальною площею 518.5 кв. м. в літ. «Б-2» по АДРЕСА_1 звернувся уповноважений представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» із пропозицією реалізації даних приміщень третій особі з метою відшкодування спричиненої майнової шкоди ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_8 та йому як добросовісному набувачу вказаних об`єктів нерухомого майна, які він наразі не може використовувати через тривалі судові процеси та наявне кримінальне провадження, в рамках якого накладено арешт на дані приміщення.
ОСОБА_8 також підтримав дану ініціативу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Таким чином, на даний час існує можливість компенсації вищевказаним особам шкоди, спричиненої можливим скоєнням злочину, слідство за яким триває.
Зазначив, що нежитлові приміщення 2-го поверху № 1-.-10 загальною площею 518.5 кв. м. в літ. «Б-2» по АДРЕСА_1 не зберегли на собі слідів злочину, оскільки, відповідно до матеріалів досудового розслідування, переоформлення права власності відбувалося на підставі документів, які й є речовими доказами у справі. Нежитлові приміщення 2-го поверху №1-:-10 загальною площею 518,5 кв. м. в літ. «Б-2» по АДРЕСА_1 не є власністю ОСОБА_5 , а отже, на його думку, не можуть бути конфісковані в порядку ст. 59 КК України, оскільки покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.
Крім того, клопотанням від 28.08.2017 № 114-21-0-00/100 АТ «Райффайзен Банк Аваль» відмовилось від цивільного позову у даному кримінальному провадженні, а також 01.09.2017 звернулося до Київського ВП ГУ НП в Харківській області та до Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області із клопотанням про визнання даного спору цивільно-правовим та не притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 .
У судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримала у повному обсязі, з підстав, викладених у клопотанні.
Представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 повністю підтримав клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна з нежитлових приміщень 2-го поверху №1-:-10 загальною площею 518.5 кв. м. в літ. «Б-2» по АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 17.02.2017 у справі №640/2307/17, номер запису про обтяження 19254311.
Слідчий СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_12 про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з`явилася, через прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 подала до суду заяву, у якій просила клопотання розглядати без її участі у зв`язку із службовою зайнятістю, проти задоволення клопотання заперечує (а.с.49).
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, матеріали справи №640/2307/17 н/п 1-кс/640/1167/17/02, приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання ОСОБА_3 , виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.02.2017 задоволено клопотання старшого слідчого Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_11 та накладено арешт на нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення 2-го поверху № 1-:-10 загальною площею 518.5 кв. м. в літ. «Б-2» по АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , - шляхом заборони їх розпорядження та відчуження (а.с.46-47).
З мотивувальної частини ухвали Київського районного суду м.Харкова від 17.02.2017 року вбачається, що слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки нежитлові приміщення 2-го поверху № 1-:-10 загальною площею 518.5 кв. м. в літ. «Б-2» по АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_3 є предметом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а також приймаючи до уваги, що не застосування заборони на розпорядження та відчуження вищевказаним майном може призвести до подальшої передачі майна, а саме подальшого продажу, відчуження приміщень, які можуть перешкодити повному та всебічному розслідуванню всіх обставин скоєного кримінального правопорушення (а.с.47).
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
Заявою від 17.08.2017 потерпілий ОСОБА_8 також підтримав клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з вищевказаного майна (а.с.12).
Крім того, представником АТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_7 01.09.2017 подано заступнику начальника Київського ВП ГУ НП в Харківській області начальнику слідчого відділу поліції клопотання про відмову від цивільного позову (а.с.16).
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Враховуючи викладене вище, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для заявника, позицію потерпілих, слідчий суддя вважає доведеним заявником, що на теперішній час, в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для задоволення клопотання та скасування арешту.
На теперішній час стороною обвинувачення не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу є потреба, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт вищевказаного майна.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 170-173, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Скасувати арешт з нежитлових приміщень 2-го поверху № 1 -:-10 загальною площею 518.5 кв. м. в літ. «Б-2» по АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 17.02.2017 у справі №640/2307/17, номер запису про обтяження 19254311.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1