УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/7620/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 81 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
представника Житомирської
УВП №8 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах засудженого ОСОБА_9 , на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 січня 2017 року, якою залишено без задоволення клопотання адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_9 , -
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду як необґрунтовану та не вмотивовану, постановити нову ухвалу, якою застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_9 . Вказує на наявність підстав для застосування умовно-дострокового звільнення останнього. Зазначає, що в ухвалі суду не вказано, які саме дані свідчать про не виправлення засудженого, а от же ухвала не містить мотивів прийнятого рішення.
В ухвалі суду зазначено, що адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду в інтересах засудженого ОСОБА_9 із клопотанням, в якому просить звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання умовно-достроково посилаючись на те, що останній на даний час відбув 3/4 строку покарання, стягнень не має, своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_9 засуджений 18.11.2005 року апеляційним судом Київської області за ч.2 ст.15 п.п. 1, 6, 11, 12 ч.2 ст.115; п.п. 6, 11, 12 ч.2 ст.115, 70 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 21.04.2016 року ОСОБА_9 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 05.10.2004 року по 11.05.2006 року відповідно до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку: 05.10.2004 року. Кінець строку: 28.02.2018 року, 3/4 строку відбув 05.01.2016 року.
Суд зазначив, що засуджений під час відбування покарання в Житомирській УВП (№8) порушень вимог режиму тримання не допускає, що свідчить, що він стає на шлях виправлення. Проте суд вважав, що з урахуванням особи ОСОБА_9 , який відбуває покарання за вчинення особливо тяжких злочинів, наявних в матеріалах особової справи характеристики засудженого, наявності одного заохочення у вигляді оголошення подяки начальником відділення за сумлінну поведінку та активну участь у виставці виробів декоративного-прикладного мистецтва (15.07.2016р.) та відсутність стягнень не може свідчити про те, що засуджений довів своє виправлення, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні клопотання.
Засуджений ОСОБА_9 про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Так, суд, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_9 , діяв у відповідності до положень ст. 81 КК України та ст.ст. 537, 539 КПК України.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_9 засуджений 18.11.2005 року апеляційним судом Київської області за ч.2 ст.15 п.п. 1, 6, 11, 12 ч.2 ст.115; п.п. 6, 11, 12 ч.2 ст.115, 70 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 21.04.2016 року ОСОБА_9 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 05.10.2004 року по 11.05.2006 року відповідно до ч.5 ст.72 КК України. Початок строку: 05.10.2004 року. Кінець строку: 28.02.2018 року, 3/4 строку відбув 05.01.2016 року.
Судом першої інстанції враховано, що засуджений ОСОБА_9 відбуває покарання за вчинення особливо тяжких злочинів. За час попереднього ув`язнення та в місцях позбавлення волі з 05.10.2004 року засуджений ОСОБА_9 допустив 12 порушень режиму тримання, за що 12 разів був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не мав (а.с. 19).
З 21.03.2008 року ОСОБА_9 відбуває покарання в Житомирській установі виконання покарань (№8). За час відбування покарання в установі допустив одне порушення вимог режиму тримання, за що один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Отримане стягнення погашене в установленому законом порядку. Має одне заохочення. На виробництві установи не працевлаштований, але приймає активну участь у суспільно-корисному житті відділення. Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи, виконує їх законні вимоги. Серед засуджених не конфліктує, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу. На заходи виховного впливу реагує, позитивні висновки робить правильно та своєчасно. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт». До виконання програми відноситься формально. Вирок суду та міру призначеного судом покарання вважає завищеною (а.с. 17-18).
Відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Наведене є обов`язковою передумовою для умовно-дострокового звільнення, поряд із передбаченими у ч. 3 ст. 81 КК України строками фактичного відбуття покарання засудженим.
Статтею 130 КВК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання визначено як один з видів заохочення для осіб, засуджених до позбавлення волі. Правом застосування заходів заохочення до засуджених, згідно ст. 135 ч.1 КВК України, користуються начальник колонії, а також його прямі начальники.
Порядок дострокового звільнення від відбування покарання встановлено ст. 154 КВК України. Відповідно до даного порядку, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.
Наведені норми закону вказують на те, що саме адміністрація установи виконання покарань повинна дійти висновку про те, що особа, яка відбуває покарання, довела своє виправлення.
Проте, в клопотанні адвоката ОСОБА_7 зазначено, що рішенням комісії Житомирської установи виконання покарань від 15.01.2016 року було відмовлено у клопотанні перед Богунським районним судом м. Житомира щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_9 (а.с.4) Вказані обставини підтверджуються матеріалами особової справи засудженого ОСОБА_9 (т.2 а.с.62). Комісія зазначила, що не має впевненості, що засуджений ОСОБА_9 довів своє виправлення.
Апеляційний суд вважає, що зазначені обставини та наведені дані про особу ОСОБА_9 не дозволяють зробити висновок про сумлінну поведінку засудженого, яка б вказувала на доведення виправлення засудженого та не можуть слугувати підставою для застосування щодо останнього положень ст. 81 КК України.
Також, апеляційний суд відмічає, що для умовно-дострокового звільнення засудженого необхідно враховувати його поведінку за весь період відбування покарання.
Доводи захисника про те, що засуджений ОСОБА_9 позитивно характеризується та має міцні соціальні зв`язки не є безумовною підставою для задоволення клопотання про його умовно-дострокове звільнення.
З огляду на вищенаведене, апеляційний суд погоджується з рішенням місцевого суду про залишення вказаного клопотання без задоволення.
На підставі викладеного, ухвала суду щодо ОСОБА_9 відповідає вимогам закону і підстав для її скасування не має.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах засудженого ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 січня 2017 року, якою залишено без задоволення клопотання адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_9 , залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: