ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1965/15-к
Провадження № 1-кп/483/5/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2017 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 від 07 серпня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, є громадянином України, має вищу освіту, одружений, не судимий, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 обвинувачується в умисному ухиленні від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів, що входять в систему оподаткування, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах, вчиненому за наступних обставин.
Відповідно до призначення від 01 травня 2012 року, виданого президентом одноосібного власника підприємства-нерезидента «Loadstar Yachting LTD», адреса реєстрації: 3511 Silver RD Suite 105, Wilmington, Delaware, USA ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , був наділений повноваженнями оператора, користувача та капітана, правом діяти за та від імені компанії з усіх питань стосовно загального управління, включаючи всі питання з турецькими або будь-якими іншими митними службами, портами, маринами та іншими організаціями чи органами будь-якого роду стосовно моторної яхти «Jasmin» реєстраційний номер DL2469AF номер корпусу MIDND7523K011, а також уповноважений використовувати судно в особистих цілях і не дозволяти використання судна для іншої цілі, окрім як в якості приватного прогулянкового судна.
Відповідно до Митного кодексу України, ОСОБА_5 , в силу своїх повноважень, будучи особою, яка здійснює декларування товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон, наділений правом вчиняти дії, пов`язані з пред`явленням цих товарів і транспортних засобів митним органам для митного контролю та митного оформлення при переміщенні їх через митний кордон України, як декларант самостійно визначати митний режим транспортного засобу, який переміщується через митний кордон України, виконувати всі обов`язки і нести у повному обсязі відповідальність, передбачену Митним кодексом, незалежно від того, чи він є власником товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України.
Так, відповідно до п. 40 ст. 1 Митного кодексу України (надалі МК України) транспортний засіб це будь-які засоби авіаційного, водного, залізничного, автомобільного транспорту, що використовується виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон.
Згідно зі ст. 206 МК України, дозвіл на тимчасове ввезення на митну територію України під зобов`язання про зворотне вивезення допускається щодо транспортних засобів, що використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України.
Діючи в порушення вказаних МК України, усвідомлюючи покладену на нього відповідальність, передбачаючи настання суспільно-шкідливих наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 12 травня 2015 року, перебуваючи в зоні діяльності Миколаївської митниці на території ТОВ «Порт Очаків» за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Куцуруб, вул. Ольвійська, 1, на борту транспортного засобу моторної яхти «Jasmin» під прапором США, власником якої значилося підприємство-нерезидент «Loadstar Yachting LTD», адреса реєстрації:3511 Silver RD Suite 105, Wilmington, Delaware, USA, усвідомлюючи, що яхта не використовуватиметься для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України та не надавши працівнику митниці на підтвердження цього жодних документів, обрав для заявлення відомостей щодо яхти при митному декларуванні, генеральну декларацію, скориставшись звільненням від сплати обов`язкових митних платежів, обрав тим самим певний режим, визначивши правовий статус, умови оподаткування і використання яхти після митного оформлення, хоча дана сукупність митних процедур застосовується при поміщенні транспортного засобу в режим «тимчасового ввезення», з умовним повним звільненням від оподаткування, як такого, що використовується виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України.
На підставі документів, які були надані декларантом капітаном судна ОСОБА_5 , старший інспектор митного поста «Миколаїв-морський» ОСОБА_7 , відповідно до Митного кодексу України та Додатку С до Конвенції про тимчасове ввезення, прийнятої 26 червня 1990 року у м. Стамбул, до якої Україна приєдналася 24 березня 2004 року, здійснив митний контроль та митне оформлення входу на митну територію України транспортного засобу моторної яхти «Jasmin» в режимі тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування, під зобов`язання капітана про вивезення судна до 31 грудня 2012 року, чим надав податкову пільгу.
ОСОБА_5 незаконно отримав дозвіл на вхід на митну територію України яхти «Jasmin» в митному режимі тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами, при цьому незаконно отримавши податкові пільги на сплату митних платежів, пройшов у внутрішні води України та в подальшому використовував яхту для потреб, що суперечать ввезенню транспортних засобів на митну територію України із наданням податкової пільги, так як під час виходу за межі митної території України 11 травня 2013 року на борту були відсутні пасажири та вантажі.

Крім того, 12 травня 2013 року ОСОБА_5 , перебуваючи в зоні діяльності Миколаївської митниці на території ТОВ «Порт Очаків» за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Куцуруб, вул. Ольвійська, 1, на борту транспортного засобу моторної яхти «Jasmin» повторно незаконно отримав дозвіл на вхід на митну територію України яхти «Jasmin» в митному режимі тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами під його зобов`язання про вивіз судна до 12 травня 2014 року, при цьому незаконно отримавши податкові пільги на сплату митних платежів, пройшов у внутрішні води України та, в подальшому, використовував яхту для потреб, що суперечать ввезенню транспортних засобів на митну територію України із наданням податкової пільги.
Внаслідок порушення вимог Митного кодексу України при ввезенні на митну територію України яхти «Jasmin» ОСОБА_5 не сплачені податкові зобов`язання з ввізного мита та податку на додану вартість (надалі ПДВ) на загальну суму 1 096 867 грн 20 коп.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 212 КК України, як умисне ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах, а саме завдання матеріальних збитків, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому злочину та цивільний позов не визнав. Пояснив, що у 2012 році він був капітаном моторної яхти «Jasmin» під прапором США та 12 травня 2012 року прибув зі Стамбулу на митну територію України для того, щоб забрати у зворотньому напрямку пасажирів. На яхті перебували в якості пасажирів його брат ОСОБА_8 та знайомі брата - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були зазначені як члени екіпажу, що спрощувало формальності при перетині кордону. Оскільки яхта призначена для комерційного міжнародного перевезення пасажирів, вона була задекларована в якості транспортного засобу в режимі тимчасового ввезення з повним умовним звільненням від оподаткування із зобов`язанням про її зворотне вивезення до 31 грудня 2012 року. Однак, через непогоду яхта не змогла вийти у вказаний строк, а тому весь зимовий період стояла в Києві. При цьому, йому, відповідно до вимог законодавства, було продовжено термін тимчасового ввезення яхти до 12 травня 2013 року. 11 травня 2013 року яхту було вивезено за межі митної території України з пасажирами з Києва до Стамбулу, які також були зазначені в якості членів екіпажу, а відтак порушення зобов`язання про зворотне вивезення не було. По причині несправності яхти було прийняте рішення повернутися та 12 травня 2013 року яхта була повторно ввезена на митну територію України в режимі тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами під його зобов`язання про вивіз судна до 12 травня 2014 року.
Заперечуючи проти цивільного позову, ОСОБА_5 зазначив, що розмір шкоди розрахований, виходячи зі ставок ввізного мита та ПДВ, хоча ПДВ сплачується у разі ввезення товару в режимі імпорту, тобто при повному його розмитнені для можливості розпоряджатися цим товаром на митній території України. При ввезенні товару в режимі імпорту надається інший пакет документів, серед яких рахунок-фактура або інше підтвердження митної вартості цього товару, та подається вантажна митна декларація, а не генеральна декларація, як це має місце при тимчасовому ввезенні товару з умовним повним звільненням від оподаткування. Яхта «Jasmin» ввозилася не з метою імпорту, тому немає підстав вважати, що сплаті підлягало ввізне мито та ПДВ, його діями шкода не завдана, а яхта вивезена за межі митної території України відповідно до його письмового зобов`язання без порушення строків.
Стороною обвинувачення в якості доказів вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, надано:
-генеральну декларацію про прибуття 12 травня 2012 року зі Стамбулу до Очакова моторної яхти «Jasmin», капітаном якої є ОСОБА_5 (т.1, а.п. 225-226);
-зобов`язання капітана судна № 504050000/12/362 від 12 травня 2012 року про зворотне вивезення яхти у строк до 31 грудня 2012 року, який продовжено до 12 травня 2013 року (т. 1, а.п. 227);
-суднову роль за 12 травня 2012 року (т.1, а.п. 228);
-повідомлення капітана про те, що 12 травня 2012 року по приходу до порту «Очаків» на борту яхти немає пасажирів, посилок і передач, а також заборонених предметів (т.1, а.п. 229);
-список суднових запасів на 12 травня 2012 року (т.1, а.п. 230);
-довідку про відсутність валюти на 12 травня 2012 року (т.1, а.п. 231);
-копію довіреності на користування судном та призначення капітаном ОСОБА_5 (т.1, а.п. 234, 235);
-копію свідоцтва про реєстрацію моторної яхти «Jasmin», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка належить Лоадстар Йотінг ЛТД (т.1, а.п. 236, 237);
-копію свідоцтва на право управління судном прогулянковим на ім`я ОСОБА_5 (т.1, а.п. 239);

-копію акту здійснення комісійного контролю судна в пункті пропуску Очаків від 12 травня 2012 року, згідно якого зауважень у членів комісії не виникло (т.1, а.п. 240);
-лист капітана ОСОБА_5 начальнику митного посту «Миколаїв-морський» від 03 грудня 2012 року з проханням продовжити строк перебування яхти на митній території України до 11 травня 2013 року (т.1, а.п. 241);
-лист капітана ОСОБА_5 начальнику Київської регіональної митниці від 01 грудня 2012 року з проханням дозволити виїзд інспектора для огляду яхти та складення акту фізичного огляду з метою надання його Миколаївській митниці, оскільки яхта ввезена під зобов`язання про її вивезення за межі митної території України до 31 грудня 2012 року (т.1, а.п. 246);
-акт проведення огляду яхти від 09 листопада 2012 року (т.1, а.п. 244, 245);
-фотознімки яхти (т.1 а.п. 247-253);
-генеральну декларацію на вибуття моторної яхти «Jasmin» 11 травня 2013 року з Очакова до Стамбулу (т. 2, а.п. 124,125);
-декларацію про відсутність вантажів на борту (т. 2, а.п. 126);
-суднову роль на 11 травня 2013 року (т. 2, а.п. 127);
-декларацію про майно членів екіпажу (т. 2, а.п. 128);

-список суднових запасів на 11 травня 2013 року (т. 2, а.п. 129);
-повідомлення капітана про те, що 11 травня 2013 року по приходу до порту «Очаків» на борту немає пасажирів, посилок і передач, а також заборонених предметів (т. 2, а.п. 130,131);
-копію довіреності на право керування та експлуатації судна на ім`я ОСОБА_11 (т. 2, а.п. 133, 134);
-відхід яхти 11 травня 2013 року (т. 2, а.п. 122);
-генеральну декларацію на прибуття моторної яхти «Jasmin» 11 травня 2013 року в Очаків (т. 2, а.п. 123);
-зобов`язання капітана судна №504050000/13/343 від 12 травня 2013 року про зворотне вивезення яхти у строк до 12 травня 2014 року (т. 2. а.п. 136);
-декларацію про відсутність вантажу на борту від 12 травня 2013 року (т. 2, а.с.137);
-суднову роль за 12 травня 2013 року (т. 2, а.п. 138);
-декларацію про майно членів екіпажу (т. 2 а.п. 139):

-повідомлення капітана про те, що 12 травня 2013 року по приходу до порту «Очаків» на борту немає пасажирів, посилок і передач, а також заборонених предметів (т. 2, а.п. 140,141);
-список суднових запасів на 12 травня 2013 року (т.2, а.п. 142);
-копію акта здійснення комісійного контролю судна у пунктах пропуску для морського, річкового та поромного сполучення на прихід 12 травня 2013 року до порту Очаків (т. 2, а.п. 146);
-інформацію Миколаївської митниці Міндоходів від 26 липня 2013 року № 021/3-15/1130 щодо яхт, які прибули на територію України в зоні діяльності Миколаївської митниці за період з 01 січня 2012 року, з якої вбачається, що яхта «Jasmin», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ввезена на територію України 12 травня 2012 року та вивезена 11 травня 2013 року (т. 1, а.п. 203-207);
-висновок комісійної товарознавчої експертизи від 29 жовтня 2013 року № 10530/10533/13-54, згідно з яким середньо-ринкова вартість моторної яхти «Jasmin» модель «Meridian 441 Length», виробництва компанії «Meridian Yachts» США, 2011 року випуску станом на 12 травня 2012 року становить 3 427 710 грн., та середньо-ринкова вартість цієї яхти станом на 12 травня 2013 року становить 3 221 179грн. 00 коп. (т. 1, а.п. 171-183);
-акт невиїзної документальної перевірки дотримання фізичною особою громадянином України ОСОБА_5 законодавства з питань державної митної справи від 08 січня 2014 року №2/26-15-17-02-30/ про те, що при ввезенні на митну територію України яхти «Jasmin» при оформленні на митниці ОСОБА_5 не надані до митного контролю документи, що свідчили б про комерційне призначення транспортного засобу, внаслідок чого не сплачені податкові зобов`язання з ввізного мита в сумі 342 771 грн. та податку на додану вартість в сумі 754 096 грн 20 коп, всього на загальну суму 1 096 867 грн 20 коп. (т. 1, а.п. 187-197);
-висновок судово-економічної експертизи від 20 червня 2014 року №5843/14-45 відповідно до якого висновки, викладені в акті про результати документальної невиїзної перевірки стану дотримання ОСОБА_5 законодавства з питань митної справи щодо не сплачених податкових зобов`язань з ввізного мита та ПДВ на загальну суму 1 096 867 грн 20 коп. документально підтверджуються в сумі 1 096 794 грн. (342710 грн. 00 коп. + 754084 грн. 00коп.) (т. 1, а.п.160-164);
-постанову від 26 лютого 2014 року про визнання яхти «Jasmin» речовим доказом у кримінальному провадженні (т. 1, а.п. 254-255);

-протокол огляду документів від 27 квітня 2015 року (т. 1, а.п. 256-258);

-постанову від 27 квітня 2015 року про визнання речовими доказами документів суднової справи яхти «Jasmin», які були оглянуті у кримінальному провадженні 27 квітня 2015 року (т.1, а.п. 259-260);

Крім того, сторона обвинувачення посилалась на показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Прокурор вказував на те, що при оформленні на митниці ОСОБА_5 не надані документи, що підтверджують комерційну мету ввезення судна, внаслідок чого, відповідно до результатів документальної невиїзної перевірки стану дотримання ОСОБА_5 законодавства з питань митної справи від 08 січня 2014 року та висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 20 червня 2014 року, ним не сплачені податкові зобов`язання з ввізного мита в сумі 342 771 грн. та податку на додану вартість в сумі 754 096 грн. 20 коп.

Разом із тим, суд вважає, що вищевказані докази не доводять вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, та при цьому виходить з наступного.
Так, допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 показав, що він, обіймаючи посаду старшого інспектора митного поста «Миколаїв-морський», 12 травня 2012 року здійснював митний контроль та митне оформлення входу на митну територію України транспортного засобу моторної яхти «Jasmin» під прапором США, капітаном якої був громадянин ОСОБА_5 . Яхту було заявлено до оформлення в режимі тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування. На підтвердження заявленого режиму декларантом подано передбачені законодавством документи. Відповідно до вимог Митного кодексу України, який діяв на той час, декларант самостійно обирав митний режим при ввезенні на митну територію України товарів та/або транспортних засобів і подавав підтверджуючі документи, а митний орган перевіряв відповідність наданих документів заявленому митному режиму. Оскільки ОСОБА_5 , як декларант, надав документи, що відповідали режиму тимчасового ввезення яхти з умовним повним звільненням від оподаткування, підстав відмовляти в митному оформленні не було. Законодавством заборонено вимагати документи, надання яких не передбачено для підтвердження обраного декларантом митного режиму. Також пояснив, що яхта може ввозитися як транспортний засіб, як це мало місце 12 травня 2012 року при декларуванні транспортного засобу «Jasmin», або як товар. В першому випадку вона заявляється в режимі тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування. Законодавством передбачено, що судно може бути ввезено в режимі тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування за умови, що воно використовується з комерційною метою, тобто для перевезення товарів або пасажирів через митний кордон України. Під час митного контролю та митного оформлення товарів на борту яхти не було. Зі слів капітана, яхта йшла з Туреччини до України за пасажирами.
Допитані в судовому засіданні в режимі відео конференції свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 показали, що були запрошені братом ОСОБА_5 ОСОБА_12 на вихідні дні на прогулянку на яхті, яка вирушала з Туреччини до України. Вони перебували на яхті в якості пасажирів, ніякі обов`язки по обслуговуванню яхти на них не покладались та про те, що вони були зазначені в якості членів екіпажу яхти, їм не було відомо.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо використання яхти з метою перевезення пасажирів узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та з письмовими доказами, а саме судновими ролями та довідками про особисте майно членів екіпажу, з яких вбачається, що 12 травня 2012 року по приходу до ОСОБА_13 на борту яхти були капітан ОСОБА_5 та матроси ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , а 11 травня 2013 року при вибутті з ОСОБА_13 на борту були капітан ОСОБА_5 та матроси ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 (т. 1, а.п. 228, т. 2, а.п. 127, 128), з огляду на що суд вважає ці обставини встановленими, а докази кладе в основу вироку.
Прокурор в судовому засіданні не заявляв клопотання про допит інших свідків, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування, вказавши, що їх показання не мають значення для предмету розгляду провадження.

З огляду на закладений в кримінальному процесі принцип диспозитивності, суд розглядає провадження на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до пункту «а» ст. 1 Конвенції про тимчасове ввезення, підписаної 26 червня 1990 року в м. Стамбул, до якої Україна приєдналася 24 березня 2004 року і яка набрала чинності 22 вересня 2004 року, тимчасове ввезення означає митний режим, який дозволяє приймати на митну територію певні товари (у тому числі транспортні засоби), умовно звільнені від ввізного мита і податків, без застосування заборон чи обмежень економічного характеру на ввезення; такі товари (у тому числі транспортні засоби) мають ввозитися з визначеною метою і призначатися для подальшого вивезення у встановлений термін, та не піддаватися змінам, за винятком нормального зниження їхньої вартості (амортизації) внаслідок їхнього використання.

Відповідно до положень цієї Конвенції, кожна із Договірних Сторін зобов`язується надавати згоду на тимчасове ввезення товарів (у тому числі транспортних засобів), зазначених у Додатках до цієї Конвенції (ч. 1 ст. 2 Конвенції).

Згідно з ч. 1 ст. 7 Конвенції, товари (у тому числі транспортні засоби), на тимчасове ввезення яких був наданий дозвіл, повинні бути вивезені у визначений термін, визнаний достатнім для досягнення мети тимчасового ввезення. Цей термін обумовлюється окремо у кожному Додатку.

Статтею 2 Додатку С до Конвенції визначено, що правом на тимчасове ввезення відповідно до ст. 2 Конвенції користуються, зокрема, транспортні засоби комерційного чи приватного використання.

Для надання можливості скористатись правами на пільги транспортні засоби комерційного використання повинні бути зареєстрованими на території, яка не є територією тимчасового ввезення, на ім`я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення, і ввозитись та використовуватись особами, які здійснюють свою діяльність з такої території; а транспортні засоби приватного використання повинні бути зареєстрованими на території, яка не є територією тимчасового ввезення, на ім`я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення, і ввозитись та використовуватись особами, які постійно проживають на такій території.

Незважаючи на положення ст. 5 Додатку С, транспортні засоби комерційного використання можуть використовуватись третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення і які здійснюють свою діяльність на користь останнього, навіть якщо вони зареєстровані або постійно проживають на території тимчасового ввезення. Транспортні засоби приватного використання можуть використовуватись третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення. Кожна Договірна Сторона може дозволити таке використання особою, яка постійно проживає на її території, зокрема якщо вона використовує його від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.

Отже, в режимі тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування можуть ввозитися транспортні засоби як для комерційного, так і для приватного використання за умови дотримання встановлених Конвецією вимог.

Досліджені в судовому засіданні зібрані у кримінальному провадженні в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України письмові докази підтверджують той факт, що моторна яхта «Jasmin» зареєстрована на території, яка не є територією тимчасового ввезення, належить компанії Лоадстар Йотінг ЛТД, яка не є резидентом (т. 1, а.п. 236, 237), і використовується особою від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення (т. 1, а.п. 234, 235), тобто відповідає умовам, за яких можливе декларування її в режимі тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування, що узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 186 МК України 2002 року, згідно з якими декларант самостійно визначає митний режим товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до мети їх переміщення та на підставі документів, що подаються митному органу для здійснення митного контролю та митного оформлення.
Частиною 1 ст. 206 МК України визначено, що дозвіл на тимчасове ввезення на митну територію України з умовним повним звільненням від оподаткування під зобов`язання про зворотне вивезення допускається щодо транспортних засобів, що використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України.
Підпунктом 1.16. пункту 1 Інструкції про організацію митного контролю та митного оформлення суден і товарів, що переміщуються ними, затвердженої наказом Державної митної служби України 17 вересня 2004 року за №678, декларування судна закордонного плавання, що використовується виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України, здійснюється без подання вантажної митної декларації. Відомості про таке судно закордонного плавання зазначаються в генеральній декларації.

Судна, що переміщуються через митний кордон України як товар на підставі зовнішньоекономічних договорів (контрактів) купівлі-продажу, міни, оренди, лізингу або інших (крім договорів перевезень), декларуються митному органу у відповідному митному режимі з поданням вантажної митної декларації, заповненої в установленому Держмитслужбою порядку.

Перелік документів, що надаються декларантом при декларуванні судна закордонного плавання як транспортного засобу та як товару визначений п. 14 Порядку здійснення митного контролю водних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2003 року за №1989. Так, декларування судна закордонного плавання, що використовується виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України, здійснюється без подання вантажної митної декларації. Відомості про таке судно закордонного плавання зазначаються в генеральній декларації.

Для здійснення митного контролю капітан судна або інша особа, що входить до командного складу судна і належним чином уповноважена на це капітаном, подає такі документи: генеральну декларацію; зобов`язання капітана судна про зворотне вивезення за межі митної території України (ввезення на митну територію України) судна закордонного плавання за формою, встановленою Мінфіном; декларацію про вантаж; коносамент, річкову накладну, де зазначаються найменування, маркування, кількість та/або міра (маса, об`єм) вантажу чи кількість місць, яку він займає, а в разі необхідності відомості про зовнішній вигляд, стан і особливі властивості вантажу; список членів суднового екіпажу (суднова роль); список пасажирів; декларацію про особисті речі членів суднового екіпажу; декларацію про суднові припаси; довідку капітана судна про наявність на борту судна наркотичних (психотропних) засобів, зброї та боєприпасів; довідку про наявність у судновій касі валюти; зобов`язання капітана судна, яке плаває під Державним Прапором України, про те, що закуплені за кордоном суднові припаси, зокрема запаси споживання, не будуть винесені із судна.
Декларування судна, що переміщується через митний кордон України як товар на підставі зовнішньоекономічного договору (контракту), крім договору перевезення, здійснюється у відповідному митному режимі з поданням вантажної митної декларації, заповненої у встановленому Мінфіном порядку. Митний огляд судна закордонного плавання здійснюється з метою перевірки відомостей, зазначених у документах (п. 15 Порядку).
Відтак, правовою підставою для декларування судна як транспортного засобу, відповідно до п. 14 Порядку здійснення митного контролю водних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2003 року за №1989 та п.п. 1.16. пункту 1 Інструкції про організацію митного контролю та митного оформлення суден і товарів, що переміщуються ними, затвердженої наказом Державної митної служби України 17 вересня 2004 року за №678, є використання судна виключно для перевезення через митний кордон України пасажирів та вантажів.

Частиною 1 ст. 91 КПК України визначено, що доказуванню у кримінальному провадженні підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
З диспозиції ч. 1 ст. 212 КК України вбачається, що об`єктивна сторона вказаного злочину полягає в ухиленні від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності або особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах.
Суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 інкриміновано те, що він «використовував транспортний засіб для потреб, які суперечать ввезенню транспортних засобів на митну територію України із наданням податкової пільги, внаслідок чого ним не сплачено податкові зобов`язання з ввізного мита та податку на додану вартість на загальну суму 1 096 867 грн 20 коп.». Разом з тим, державним обвинуваченням не надано доказів, що підтверджують цю обставину та не доведено факт використання яхти «Jasmin» з іншою метою, ніж перевезення пасажирів та товарів через митний кордон України.
Стороною обвинувачення в судовому засіданні не надано належних, допустимих та достатніх доказів, що надані декларантом документи за формою, змістом та обсягом не відповідали заявленому режиму, як не доведено того факту, що умови тимчасового ввезення були порушені.
Розмір матеріальних збитків стороною обвинувачення розраховано виходячи з ринкової вартості яхти, ставок ввізного мита та податку на додану вартість, що підлягають сплаті при імпорті товару.
Відповідно до ст. 188 МК України, імпорт митний режим, відповідно до якого товари ввозяться на митну територію України для вільного обігу без обмежень строку їх перебування на цій території та можуть використовуватись без будь-яких обмежень.
Разом із тим, прокурором не доведеного того факту, що яхту було імпортовано, тобто ввезено саме з метою розпорядитися нею на митній території України. Митний режим обирає декларант і умови режиму тимчасового ввезення були ним дотримані яхту вивезено за межі митної території України у встановлені в зобов`язанні строки.
Суд не бере до уваги акт №2/26-15-17-02-30/ невиїзної документальної перевірки дотримання фізичною особою ОСОБА_5 законодавства з питань державної митної справи від 08 січня 2014 року про те, що при оформленні на митниці ОСОБА_5 не надані документи, що підтверджують комерційну мету ввезення судна, внаслідок чого не сплачені податкові зобов`язання з ввізного мита в сумі 342 771 грн та податку на додану вартість в сумі 754 096 грн 20 коп. (т.1, а.п. 187-197), оскільки постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2016 року (т.2, а.п.64-68), постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2016 року (т. 2, а.п. 61-63), та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 червня 2016 року ( т. 2, а.с. 57-60) дії посадових осіб Головного управління ДФС у м. Києві щодо здійснення митного контролю шляхом призначення та проведення невиїзної документальної перевірки дотримання ОСОБА_5 вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі в частині оформлення та складання висновків акту від 08 січня 2014 року №2/26-15-17-02-30/ визнані протиправними.

Суд також не бере до уваги висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №5843/14-45 від 20 червня 2014 року, відповідно до якого висновки, викладені в акті про результати документальної невиїзної перевірки стану дотримання ОСОБА_5 законодавства з питань митної справи щодо не сплачених податкових зобов`язань з ввізного мита та ПДВ на загальну суму 1 096 867 грн 20 коп., які підтверджуються в сумі 1 096 794 грн (т. 1, а.п.160-164), оскільки висновок експерта ґрунтується на зазначеному вище акті №2/26-15-17-02-30/ невиїзної документальної перевірки дотримання фізичною особою ОСОБА_5 законодавства з питань державної митної справи від 08 січня 2014 року, із використанням джерела Митного кодексу України від 13 березня 2012 року, який набрав чинності з 01 червня 2012 року, тоді як інкриміноване ОСОБА_5 діяння вчинене 12 травня 2012 року, тобто до набрання чинності використаним експертом нормативно - правовим актом.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України та ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ст.ст. 91,92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Згідно з ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 370 та ч. 1 ст. 94 КПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження.

Відповідно до п. 23 Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» №5 від 29 червня 1990 року, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. В даному випадку, суд, оцінюючи докази в даному кримінальному провадженні, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»). Крім того, у п. 25 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Капо проти Бельгії» (Capeau v Belgium), від 13 січня 2005 року вказано, що в кримінальних справах питання прийняття доказів вимагає, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

В силу вимог п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Суд приходить до переконання, що у даному провадженні стороною обвинувачення не надано і не добуто під час судового розгляду доказів, які б достовірно вказували на вчинення обвинуваченим умисного ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, що призвело до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах.
За таких обставин, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, оцінюючи досліджені по справі докази у їх сукупності з точки зору допустимості, достовірності та достатності, суд прийшов до переконання, що вони не доводять пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення за ч. 1 ст. 212 КК України, а тому його слід виправдати з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, а саме за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

При цьому суд зважає на ту обставину, що у судовому засіданні під час судового слідства сторонам було забезпечено передбачені ст. 22 КПК України права щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_5 1 096 867 грн 20 коп. в рахунок шкоди, завданої злочином, згідно з ч. 3 ст. 129 КПК України, підлягає залишенню без розгляду.

Строк дії запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року, у вигляді особистого зобов`язання, закінчився 30 вересня 2015 року.

Судові витрати на провадження комісійної товарознавчої експертизи від 29 жовтня 2013 року № 10530/10533/13-54 та судово-економічної експертизи від 20 червня 2014 року №5843/14-45, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, слід віднести на рахунок держави.
Моторну яхту «Jasmin» номер корпусу MIDND7523K011 власник Tatjana Sidjko, яка постановою слідчого Головного слідчого управління фінансових розслідувань Міністерства доходів і зборів України від 26 лютого 2014 року визнана речовим доказом, слід виключити з числа речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки вона не передана на відповідальне зберігання та місце знаходження її невідоме.

Речові докази документи суднової справи моторної яхти «Jasmin», згідно протоколу огляду документів від 27 квітня 2015 року, - слід зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Арешт майна, належного ОСОБА_5 , а саме автомобіля марки «Toyota land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 та автомобіля марки «Toyota land Cruiser 4700, державний номерний знак НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 , застосований ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2015 року, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, - слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України та виправдати зв`язку з відсутністю за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_5 шкоди,завданолї злочином, - залишити без розгляду.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Моторну яхту «Jasmin» номер корпусу MIDND7523K011 власник Tatjana Sidjko, яка постановою слідчого Головного слідчого управління фінансових розслідувань Міністерства доходів і зборів України від 26 лютого 2014 року визнана речовим доказом, - виключити з числа речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Речові докази документи суднової справи моторної яхти «Jasmin», згідно протоколу огляду документів від 27 квітня 2015 року, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Арешт майна, належного ОСОБА_5 , а саме автомобіля марки «Toyota land Cruiser, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_6 та автомобіля марки «Toyota land Cruiser 4700, державний номерний знак НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 , застосований ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2015 року, - скасувати.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: