Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/1008/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.12.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8
розглянула дистанційно в режимі відео конференції у відкритому судовому засіданні в залі судум. Кропивницький матеріали клопотанням засудженого ОСОБА_8 за апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця. громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:

27.11.1998року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 141, ч.2 ст. 140, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 місяців, звільнився 16.12.1998 року по відбуттю строку покарання;

03.01.2001року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 141 КК України (1960) до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнився 02.03.2001 року по відбуттю строку покарання;

24.05.2004року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 187, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнився 09.06. 2005 року по відбуттю строку покарання;

13.12.2007року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. Звільнений 17.12.2010 року, по відбуттю строку покарання.

14.11.2012 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст.152, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років,

про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, -
В С Т А Н О В И Л А:
Засуджений ОСОБА_8 звернувся до Петрівського районного суду Кіровоградської області з клопотанням про умовно-дострокове його звільнення від відбування покарання, мотивуючи це тим, що він став на шлях виправлення і своєю поведінкою довів своє виправлення.
Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2016 року, клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишено без задоволення.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що засуджений ОСОБА_8 зачас відбування покарання в цілому характеризується позитивно, але за весь час відбування покарання допустив три порушення вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі один раз поміщався в ДІЗО. Крім того, засуджений не сплатив кошти за позовом, оскільки за весь час відбування покарання виконавчий лист до установи виконання покарань не надходив. Вказані обставини, в їх сукупності, не свідчать про глибокі зміни у свідомості засудженого та вказують виключно про ситуативний характер поведінки засудженого. Крім того, наявні заохочення за сумлінне ставлення до праці, а також позитивна поведінка засудженого, самі по собі не можуть характеризувати засудженого тільки з позитивного боку за весь період відбування покарання в місцях позбавлення волі та з врахуванням зазначених вище обставин не свідчать про наявність достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення його від відбування покарання. Таким чином, засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити клопотання засудженого та звільнити умовно-достроково ОСОБА_8 від відбування покарання на невідбутий строк покарання.
Зазначає, що ОСОБА_8 відбуває покарання в Петрівській виправній колонії № 49 з 20.03.2012 року і на цей час відбув понад 3/4 строку.

За період відбування покарання засуджений ОСОБА_8 характеризується позитивно, так як має п`ять заохочень за сумлінне ставлення до праці, останнє заохочення було 01 листопада 2016 року, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня. Мав три дисциплінарні стягнення в 2013 році, але дані стягнення погашені. На сьогоднішній день не має жодного зауваження. До роботи ставиться сумлінно, добросовісно, бере участь в роботах по благоустрою приміщень та території установи. На заходи виховного та профілактичного впливу реагує правильно. Вину в скоєному злочині визнає повністю, розкаюється у вчиненому. На даний час ОСОБА_8 працює хліборізом в їдальні установи. Дану роботу виконує добросовісно і сумлінно на протязі 2,5 років, а офіційно з грудня 2015 року. Жодних утримань із заробітної плати не проводилось, так як виконавчий лист до Петрівської виправної колонії № 49 не надходив. Крім того, останній має сім`ю, цивільну дружину та чотирьохрічну доньку, тісно підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень. Зазначає, що характеристика на засудженого ОСОБА_8 не відповідає дійсним обставинам справи, а зазначені в ній факти суперечать один одному.

Крім того, засуджений відбув ? частини строку покарання, призначеного судом за вчинений тяжкий злочин, що є необхідною умовою для умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу суду першої інстанції, задовольнити клопотання засудженого та звільнити умовно-достроково ОСОБА_8 від відбування покарання умовно-достроково, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу районного суду залишити без змін, представника виправної установиОСОБА_9 який вказав, що засуджений 19.10.2016 року був заохочений начальником відділення за сумлінне ставлення до праці, перевіривши матеріали клопотання та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 07.10.2016 року засуджений ОСОБА_8 звернувся до Петрівського районного суду Кіровоградської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.
Із матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_8 засуджений 14.11.2012 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст.152, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 7 років.

Згідно Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зараховано 8 місяців 10 днів (Ухвала Петрівського районного суду Кіровоградської області від 18.03.2016 року).
Початок строку: 20.03.2012 року. Кінець строку: 09.07.2018 року.
З 15.04.2013 року засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в Петрівській виправній колонії в Кіровоградській області № 49.
Згідно характеристики, затвердженої начальником Петрівської ВК № 49, засуджений ОСОБА_8 працевлаштований хліборізом в їдальні установи, до праці ставився сумлінно, за що один раз був заохочений правами начальника установи та три рази був заохочений правами начальника відділення.

Згідно довідки від 24.10.2016 року, виданою бухгалтерією Петрівської ВК № 49, засуджений ОСОБА_10 працевлаштований робітником їдальні та отримує дохід з грудня 2015 року по вересень 2016 року (а.с.10).

ОСОБА_8 за вчиненні ним кримінальні правопорушення повністю відбував покарання, умовно-достроково не звільнявся.
Відмовляючи у застосуванні відносно засудженого ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення, на переконання колегії суддів суд першої інстанції припустився помилки, оскільки ОСОБА_8 дійсно за час відбування покарання допустив три порушення вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі один раз поміщався до ДІЗО. Однак, дані порушення вчинено ним протягом 2013 року, на даний час стягнення погашенні (а.с.9).
Разом з тим, засуджений ОСОБА_8 має п`ять заохочень, одне правами начальника колонії та чотири правами начальника відділення з 29.01.2014 року по 19.10.07.2016 року за сумлінне ставлення до праці.
Крім того, судом не вірно зазначено, що засуджений ухилявся від погашення позову за вироком суду в сумі 854 грн., оскільки виконавчий лист до установи не надходив, і з матеріалів справи не вбачається, що ВК №49 приймала все можливі та передбачені законом заходи для того, щоби виконавчий лист був направлений до установи для погашення вказаної суми за позовом. А тому вини засудженого в цьому немає.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції не враховано, що засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання в Петрівській виправній колонії в Кіровоградській області № 49 має одне стягнення, яке погашено і п`ять заохочень. П`яте заохочення правами начальника відділення ОСОБА_9 засуджений отримав 19.10.2016 року за сумлінне ставлення до праці. Проте, з невідомих причин воно не зазначено ані в характеристиці, ані в довідці про заохочення та стягнення засудженого, хоча вказані документи були підписані 31 жовтня 2016 року, в тому числі і начальником відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Петрівської ВК в Кіровоградській області №49 ОСОБА_9 , який суду апеляційної інстанції не зміг пояснити причину, не зазначення вказаного заохочення в даних документах, які в цей же день були надані районному суду, чим фактично скрив даний факт.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 , які викликані тим, що на момент звернення до суду з клопотанням, мету покарання було досягнуто, засуджений виправився і немає необхідності в подальшому відбуванні реального покарання у виді позбавлення волі.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що ухвала Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2016 року, не відповідає фактичним обставинам справи та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , призначеного вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.01.2012 року, з не відбутим строком покарання 01 рік 6 місяць 28 днів.
За таких обставин апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст.376 ч.2, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , задовольнити.
Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2016 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення, скасувати.
Клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення, задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 81 КК України, звільнити ОСОБА_8 , засудженого вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.01.2012 року за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 152 КК України від відбуття призначеного покарання умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 28 днів.
Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:Підписи.
Згідно з оригіналом.
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2