АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/9780/16-к Номер провадження 11-кп/786/352/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 190 КК України Н.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002656 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 21 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком з урахуванням ухвали Октябрського районного суду м. Полтава від 20 січня 2017 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, який проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

19.02.2016 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 190 КК України на 60 год громадських робіт;

13.09.2016 Октябрським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186, 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

засуджений за:

- ч. 2 ст. 190 КК України на 1 рік позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 389 КК України на 3 місяці арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання визначено ОСОБА_7 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 7 місяців позбавлення волі, частково приєднавши до попереднього вироку, за яким його 13 вересня 2016 року Октябрським районним судом м. Полтава засуджено на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, частину призначеного покарання за цим вироком та невідбуту частину покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 19 лютого 2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 17 листопада 2016 року до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання про речові докази

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він, будучи засудженим вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 19 лютого 2016 року за злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 60 годин громадських робіт умисно 6, 12, 13, 14, 15 та 16 липня 2016 року без поважних на те причин не прибув до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційної організації № 2» Полтавської міської ради для відбування покарання, чим ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Крім того ОСОБА_8 5 листопада 2016 року приблизно о 12 год. 00 хв. у приміщенні майстерні по ремонту одягу по вул. Грушевського, 11 в м. Полтава, умисно, повторно, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_9 під приводом зателефонувати заволодів її мобільним телефоном «SAMSUNG GALAXY» DUOS модель GT-18262CWASEK із стартовими пакетами операторів МТС та «Київстар», спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 1 346,14 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Свої вимоги обвинувачений мотивує тим, що він має молодий вік, щиро розкаявся у вчинених злочинах, на його утриманні перебувала неповнолітня дитина, яка на 4 роки 7 місяців залишиться без батьківської опіки та матеріального забезпечення.

Заслухавши доповідь судді; думку обвинуваченого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Згідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 у злочинах, за які його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_10 та правильність кваліфікації його дій судом за ч. 2 ст. 389 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України, а саме як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання та як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, відповідають фактичним обставинам провадження.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 24.10.2003 N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вказані вище вимоги закону та роз`яснення Пленуму Верховного суду України і врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є умисними злочинами невеликої та середньої тяжкості; особу обвинуваченого, його характеристику, наявність на утриманні малолітньої дитини і те, що він вчинив новий злочин, маючи непогашену та не зняту судимість за попереднім вироком, яким був засуджений за аналогічні злочини, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування шкоди. Також суд зважив на відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Обговорюючи призначене ОСОБА_10 покарання, колегія суддів також враховує всі обставини по провадженню в їх сукупності, вік обвинуваченого, те, що ОСОБА_10 нові злочини вчинив під час іспитового строку та через невеликий проміжок часу з дня засудження, тобто менш як через два місяці з дати ухвалення попереднього вироку.

Вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 злочинів у період іспитового строку свідчить про те, що він не бажає стати на шлях виправлення через це суд такі дії розцінює як порушення умов застосування ст. 75 КК України, а тому повторне звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

За таких підстав суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_10 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Таким чином призначене ОСОБА_10 не в максимальних межах покарання, передбачене санкціями ч. 2 ст. 190 та ч. 2 ст. 389 КК України відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене вище безумовних підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_10 , як про це ставиться питання в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 21 грудня 2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4