Справа № 214/2811/17
1-кс/214/890/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі заяву про відвід слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_3 , -

встановив:
В проваджені слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_3 знаходилась скарга ОСОБА_4 на дії (бездіяльність) прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області.

11 листопада 2017 року під час розгляду вищезазначеної скарги, ОСОБА_4 усно заявив відвід слідчому судді ОСОБА_3 . В обґрунтування відводу зазначив, що суддя ОСОБА_3 при розгляді кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , в якому ОСОБА_4 здійснював захист останнього, неодноразово постановляла ухвалу до Голови кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області щодо адвоката ОСОБА_4 для вирішення питання про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності за порушення «Правил адвокатської етики»

Заявник ОСОБА_4 , до зали судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Розглянувши заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_3 , вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Статтею 76 КПК України визначено також обставини, які встановлюють недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні, а саме: суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами; суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної/касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої/апеляційної/касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.
Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).
Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі «Фельдман проти України», заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97 ). Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Iталії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).
У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (DeCubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, № 86, с. 14, п. 26). Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), там само, та рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії» (CastilloAlgar v. Spain), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, с. 3116, п. 45).
Таким чином, при вирішенні питання про самовідвід або відвід, суд бере до уваги мотиви, при цьому керується положеннями процесуального закону, який визначає підстави недопустимості участі судді у розгляді справи.
З заяви слідчого судді ОСОБА_3 вбачається що під час розгляду скарги ОСОБА_4 на дії (бездіяльність) прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області, їй було заявлено усно відвід з підстав того, що суддя ОСОБА_3 при розгляді кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , в якому ОСОБА_4 здійснював захист останнього, неодноразово постановляла ухвалу до Голови кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області щодо адвоката ОСОБА_4 для вирішення питання про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності за порушення «Правил адвокатської етики».

Вважаю, що адвокатом ОСОБА_4 не доведено підстав, які можуть свідчити про неупередженість судді ОСОБА_3 , а зазначені мотиви відводу судді є результатом суб`єктивного ставлення захисника до процесуальних рішень та поведінки головуючого судді у складі колегії суддів під час розгляду іншого кримінального провадження, тому обставини щодо неупередженості судді відсутні. Отже, заява про відвід слідчого судді ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 75, ст. ст. 80-82 КПК України, суд,-

ухвалив:
Відмовити в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1