Дата документу Справа № 310/3266/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/3266/17 Слідчий суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/614/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2017 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Вільнянська установа виконання покарань»,
захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 6 червня 2017 року, якою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Комсомольське Зміївського району Харківської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, розлученого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає у тому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 289 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Постановлено строк тримання під вартою обчислювати з 4 червня 2017 року по 2 серпня 2017 року до 4 годин 32 хвилини включно, -
В С Т А Н О В И Л А:
За матеріалами провадження слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_7 підозрюється в у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. ст. 289 КК України, за наступних обставин.
3 червня 2017 року приблизно о 22-00 годині, знаходячись навпроти будинку №156 по вулиці Волонтерів в місті Бердянськ Запорізької області, інспектором сектору реагування патрульної поліції №3 Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_10 та поліцейським сектору реагування патрульної поліції №3 Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області сержантом поліції ОСОБА_11 , під час виконання ними своїх службових обов`язків, одягненими в одяг, якій відповідає єдиному однострою та рухаючись на службовому автомобілі «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до п. 11ч. 2 ст. 21 Закону України «Про Національну поліцію», яким передбачено повноваження поліції здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, був зупинений транспортний засіб, автомобіль «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 , в якому не горіли лампи задніх габаритних ліхтарів.

Одразу після цього, в зв`язку з порушенням ОСОБА_13 п. б ст. 31.6 Правил дорожнього руху України, а саме: «Забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби не горять лампи задніх габаритних ліхтарів», ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про Національну поліцію», яким передбачене повноваження поліції у випадках, визначених законом, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання, стали приймати міри по складанню адміністративного матеріалу в порядку ч.І ст.121 КУпАП України на ОСОБА_14 цей час, з салону автомобіля «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_2 вийшли ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , обидва перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, після чого ОСОБА_15 висловлюючись грубою брутальною лайкою став заважати ОСОБА_10 та ОСОБА_16 виконувати свої службові обов`язки та не реагуючи на зауваження ОСОБА_10 намагався відкрити передні пасажирські двері службового автомобіля та ногою наніс удар по його правій задній двері, чим пошкодив її.

В зв`язку зі скоєнням ОСОБА_15 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП України, тобто «Дрібне хуліганство», ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відповідно до покладених на них повноважень стали приймати міри по складанню адміністративного матеріалу на ОСОБА_15 , під час чого останній вчинив злісну непокору та висловив наміри в незаконному заволодінні службовим автомобілем, що підтримав ОСОБА_7 , зв`язку з чим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 стали приймати міри по затриманню ОСОБА_15 .

Одразу після цього, ОСОБА_7 , в зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків ОСОБА_10 , діючи умисно, правою ногою наніс два удари по обличчю інспектору сектору реагування патрульної поліції №3 Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області капітану поліції ОСОБА_10 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: забоя м`яких тканин та саден шкірних покривів обличчя, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Крім того, 3 червня 2017 року приблизно о 22 годині 15 хвилин, знаходячись навпроти будинку №156 по вулиці Волонтерів в місті Бердянськ Запорізької області, ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , обидва перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, за попередньою змовою між собою, тобто групою осіб, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом - службовим автомобілем «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на балансі ГУНП в Запорізькій області, виконуючи свою роль у скоєнні злочину, ОСОБА_7 застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, правою ногою наніс два удари по обличчю інспектору сектору реагування патрульної поліції №3 Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області капітану поліції ОСОБА_10 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: забоя м`яких тканин та саден шкірних покривів обличчя, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. ОСОБА_15 , продовжуючи їх злочинні дії, сів за кермо вказаного автомобіля та ключем, який знаходився в замку запалення, запустив його двигун та став рухатись на ньому до будинку АДРЕСА_3 , де був затриманий, тим самим ОСОБА_7 та ОСОБА_15 незаконно заволоділи транспортним засобом.

4 червня 2017 року відомості про вказані кримінальні правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та об`єднанні за одним № 0002030.
4 червня 2017 року о 4 годині 32 хвилин ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня його повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 289 КК України.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри, тяжкість злочинів, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_7 , наявність ризиків зазначених у ст. 177 КПК України, погодився з доводами прокурора про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.
В апеляційній скарзі захисник вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки відсутні підстави для застосування найбільш суворого запобіжного заходу. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що сторона обвинувачення не довела наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти заявленим у клопотанні ризикам.
Вважає, що зазначений судом ризик впливу на свідка ОСОБА_13 є безпідставним, оскільки зазначений свідок вже був допитаний слідчим та надав показання, які не викривають ні ОСОБА_7 , ні ОСОБА_15 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Вважає, що слідчим суддею не враховані дані про особу ОСОБА_7 , який позитивно характеризується, офіційно працевлаштований, має неповнолітню доньку.
В апеляційному суді:
-адвокат ОСОБА_8 вказав, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутній виходячи із постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання стосовно іншого підозрюваного;
-підозрюваний ОСОБА_7 пояснив, що він дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння, вдарив поліцейського, і його відразу інші співробітники поліції його затримали, повалили на землю. ОСОБА_15 він більше не бачив, жодним чином здійснювати заволодіння транспортним засобом йому не допомагав та не міг цього робити, оскільки лежав на землі.
-Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги. Зазначала, що ОСОБА_7 хоча раніше не судимий, але скоїв два зухвалих злочину, в тому числі тяжкий, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, яка вважала судове рішення законним та обґрунтованим, була проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Розглядаючи клопотання, на виконання вимог ст. 177 КПК України слідчий суддя правильно встановив, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, судова колегія не може погодитись з висновками слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

З доданих до клопотання протоколів допиту потерпілого ОСОБА_17 , свідка ОСОБА_18 , свідка ОСОБА_19 , підозрюваного ОСОБА_7 , протоколів одночасного достоту ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , а також ОСОБА_7 та ОСОБА_18 не вбачається причетність ОСОБА_7 до вчинення ОСОБА_15 угону транспортного засобу. Зокрема, з протоколу одночасного допиту ОСОБА_7 та ОСОБА_18 вбачається, що ОСОБА_18 показав, що під час події він схопив ОСОБА_7 та намагався заспокоїти його, вони перейшли на протилежну сторону дороги. Він ( ОСОБА_18 ) побачив, як патрульний автомобіль поїхав уперед, за кермом був ОСОБА_15 .

Більш того безпосередньо клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу не містить жодних посилань на обґрунтування вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

З огляду на наведене колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги захисника з приводу того, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України жодним чином не обґрунтована.

Таким чином обґрунтованою на цей час є підозра ОСОБА_7 лише у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років виключно у разі якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалась від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

ОСОБА_7 згідно клопотання є раніше не судимою особою, даних на переховування або вчинення іншого кримінального правопорушення після повідомлення про підозру в даному кримінальному правопорушенні матеріали провадження не містять, а відтак він є особою, до якої в даному кримінальному провадженні за законом не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя при постановлені ухвали допустив істотні порушення вимог КПК України, а тому ухвала є незаконною та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що відносно ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишити житло у період доби з 21-00 години до 6-00 години ранку наступного дня.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та унеможливить ухилення від органів слідства і суду.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Запорізької області, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 6 червня 2017 року, якою щодо ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002030 у вчиненні кримінальним правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 345 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у період добу з 21-00 години до 6-00 години ранку наступного дня, покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.
Строк дії ухвали про тримання особи під домашним арештом встановити до 2 серпня 2017 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції України за місцем проживанням підозрюваного.
Підозрюваного ОСОБА_7 звільнити з-під варти.
Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4