Справа № 487/3205/16-к
Провадження № 1-кп/487/294/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.12.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001030 від 01.03.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, маючого неповну середню освіту, одруженого, маючого малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 07.06.2010 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 19.07.2010 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст.. 70 КК України до 5 років 9 місяців позбавлення волі; 11.05.2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190, ст..70 КК України до 4 років позбавлення волі; 19.10.2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 70, ст.. 70 КК України до 5 років 9 місяців позбавлення волі; 14.12.2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 70, ст.. 70 КК України до 5 років 10 місяців позбавлення волі, звільнений 05.01.2016 року з Ольшанської ВК по відбуттю строку покарання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

01.03.2016 року близько 0 13.20 год., ОСОБА_4 , зайшов у магазин «Зима літо», що розташований на території Центрального ринку, по пр. Центральному у м. Миколаєві. У магазині біля прилавку ОСОБА_4 побачив жіночу сумку, що належала ОСОБА_6 , після чого у нього виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_6 , та інших осіб, ОСОБА_4 підійшов до її жіночої сумки, що була біля прилавку, звідки повторно таємно викрав гаманець, в якому знаходилось 400 гривень, 50 доларів США, срібну ложечку, та швидко вийшов з магазину.

Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1733,85 гривень.

Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є показання обвинуваченого ОСОБА_4 надані ним в судовому засіданні, в яких він підтвердив факт скоєння інкриминуємого злочину при викладених у вироку обставинах.

У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаявся.

Крім показань обвинуваченого, який визнав свою вину, його вина підтверджується заявою від 01.03.2016 рік про добровільну видачу викраденого майна; зберігальною розпискою ОСОБА_6 .

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто у таємному викраданні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, та необхідність винесення обвинувального вироку.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, у відповідності до положень ч.1 ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, інкримінований ОСОБА_4 злочин віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

ОСОБА_4 раніше судимий, 17.11.016 року засуджений Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі. Відповідно до характеристик, наданих ІП Ленінського ВП ГУ НП в Миколаївській області, та начальником СІЗО м. Миклолаєва, ОСОБА_4 характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра і наркологу не перебуває.

Таким чином, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 засуджений 17.11.2016 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років одного місяця позбавлення волі, виходячи з загальних засад призначення покарання, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_4 є покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, у вигляді позбавлення волі, з застосуванням правил ст.70 ч.4 КК України.

Керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання в вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за ч.2 ст. 185 КК України за даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 17.11.2016 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 08.04.2016 року.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення у встановленому законом порядку.

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва ОСОБА_1