Справа № 743/610/16-к
Провадження №1-кп/743/119/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2016 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки кримінальне провадження в ЄРДР № 0000446 від 11.10.2015 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мохначі Ріпкинського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 31.05.2016 року за ч. 1 ст. 125 КК України до 60 годин громадських робіт,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

3 жовтня 2015 р., близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , відносно якого ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23.12.2016 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення на підставі п. 7 ч.1 ст. 284 КК України, перебуваючи в с. Мохначі Ріпкинського району Чернігівської області, діючи з корисливих мотивів та з єдиним умислом на таємне викрадення майна, шляхом розбиття віконного скла будинку, проникли всередину будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали 4 залізні кутники, загальною вартістю, згідно довідки ФОП ОСОБА_8 , станом на 3 жовтня 2015 р., 533 грн. 60 коп., спричинивши ОСОБА_4 майнову шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 , які виразилися в таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням до житла, що вчинене за попередньою змовою групою осіб, підлягають кваліфікації за ч.3 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що дійсно 3 жовтня 2015 р., близько 11 год. 30 хв., разом з ОСОБА_7 , розбивши скло, проникли до будинку по АДРЕСА_2 , звідки викрали 4 залізних кутника. Викрадені кутники віддали ОСОБА_9 , яка з ними не розрахувалась. Особисто він грошей не отримував. У вчиненому кається та просить суворо не карати, волі не позбавляти. Матеріальні та моральні збитки потерпілому відшкодував в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_4 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, показав, що дійсно в АДРЕСА_2 він має на праві власності житловий будинок. Наприкінці вересня 2015 року він вересня 2015 року він мав намір здійснити прибудову веранди біля цього будинку. З цією метою він найняв для проведення робіт ОСОБА_7 , який повинен був виконати роботи по заливці фундаменту. Обсяги робіт та зобов`язання щодо оплати робіт були зафіксовані в договорі про надання послуг, який був укладений між ним та ОСОБА_7 . Майже відразу після початку виконання робіт, з його будинку було скоєно крадіжку металевих речей, як потім з`ясувалось крадіжки вчинені ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . Оскільки ОСОБА_7 повністю відшкодував завдані збитки, як матеріальні, так і моральні, то він не має претензій до ОСОБА_7 , у зв`язку з чим ним було подано для приєднання до матеріалів справи договір про надання послуг, який підтверджує факт того, що ОСОБА_7 був відносно нього потерпілого найманим працівником, а також заяву відповідно до якої він відмовляється від обвинувачення ОСОБА_7 . ОСОБА_5 йому також було відшкодовано завдані матеріальні та моральні збитки в повному обсязі, тому просить суворо ОСОБА_5 не карати та не призначати йому міру покарання пов`язану з позбавленням волі.

Крім показів обвинуваченого та потерпілого, обставини вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджуються й іншими, дослідженими судом доказами.
Так, допитаний судом в якості обвинуваченого ОСОБА_7 , відносно якого ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23.12.2016 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення на підставі п. 7 ч.1 ст. 284 КК України, суду показав, що дійсно між ним та потерпілим ОСОБА_4 було укладено договір, відповідно до якого він зобов`язався виконати будівельні роботи по заливці фундаменту у господарстві АДРЕСА_2 , а потерпілий ОСОБА_4 оплатити ці роботи. Оскільки він отримав доступ до господарства потерпілого в такий спосіб, тобто почавши виконувати роботи, в нього виник умисел на крадіжку металевих речей з будинку потерпілого. На початку жовтня 2015 року він домовився з ОСОБА_5 про скоєння крадіжки з будинку ОСОБА_4 . Прийшовши до господарства вони розбили вікно будинку, через яке проникли в середину. Викрали 4 металеві кутники. Знаючи, що металеві кутники потрібні ОСОБА_10 , він відніс їй, але вона з ним не розрахувалась. Потім він вже сам повернувся до будинку, проник через вікно та викрав чавунну плиту. Потерпілому він відшкодував завдані матеріальні та моральні збитки.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_10 показала, що на початку жовтня 2015 року до неї приходив ОСОБА_7 , який запропонував їй придбати металеві кутники. Оскільки вона будувала ворота, то погодилась придбати їх за 80 грн., які віддала ОСОБА_7 . Як потім з`ясувалось, кутники були викрадені з будинку ОСОБА_4 . В цьому господарстві вона ніколи не була, але бачила, що ОСОБА_4 городив новий паркан. Чи проводились якісь ще роботи їй невідомо.

Допитана судом свідок ОСОБА_11 суду показала, що в с. Мохначі у 2009 році її син ОСОБА_4 придбав будинок, щоб використовувати як дачу. Він поступово проводив роботи по облаштуванню будинку, городив паркан, щось збирався будувати. Від сина їй відомо, що для виконання робіт по облаштуванню цьому господарства він винаймав людей, кого саме їй невідомо, оскільки вона не питала.

З заяви ОСОБА_11 встановлено, що остання звернулася 10.10.2016 року на ім`я начальника Ріпкинського РВ УМВС з повідомленням про вчинення крадіжки з будинку її сина ОСОБА_4 .

Таким чином, на думку суду, винність обвинуваченого ОСОБА_5 у викраденні майна потерпілого ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , (кримінальне провадження відносно якого закрито на підставі ухвали Ріпкинського районного суду від 23.12.2016 року), вчиненого шляхом проникнення до будинку підтверджується показами ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та опосередковано показами свідка ОСОБА_10 .
Крім того, прокурором на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_5 було надано наступні докази.

В якості письмового доказу, прокурором надано заяву потерпілого ОСОБА_4 від 19.03.2016 року про те, що він дозволяє працівникам поліції провести огляд належного йому будинку за адресою: АДРЕСА_1 та інші слідчі дії за необхідністю. Як видно з письмових доказів будь які слідчі дії 19.03.2016 року в будинку потерпілого не проводились.

Судом досліджений протокол огляду місця події від 23.03.2016 року, з якого встановлено, що слідчим ОСОБА_12 в присутності понятих проведено огляд будинку потерпілого ОСОБА_13 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, як видно з заяви потерпілого, ним давався дозвіл на проведення слідчих дій лише 19.03.2016 року. В протоколі відсутнє посилання слідчого на підставу проведення огляду будинку, не заповнена графа щодо участі власника (користувача) приміщення, яке оглядалося. Відсутні дані щодо присутності під час слідчої дії відповідного спеціаліста, який здійснював фото фіксацію слідчої дії, а також відсутня вказівка на технічні характеристики та родові ознаки фотоапарату, на якій здійснювалася фіксація. Зі змісту протоколу видно, що він не є незавершеним, про що свідчить відсутність навіть крапки у кінці останнього речення описової частини, а також мається майже цілий аркуш незаповненого паперу. У вказаному протоколі маються незаповнені графи щодо результатів слідчої дії. Відсутні дані щодо ознайомлення з вказаним протоколом хоча б понятих. Таким чином, вказаний протокол не відповідає вимогам ст.ст. 104, 237 КПК України.

Протокол огляду предмета від 27.05.2016 року судом не може бути взятий до уваги як належний доказ. Так, з протоколу вбачається, що він складений в с. Мохначі. Однак, далі по тексту протоколу вказано, що слідча дія проводилась у приміщенні Ріпкинського РВ УМВС (хоча станом на час складання протоколу РВ УМВС вже не існувало). У протоколі зазначено, що під час слідчої дії здійснювалась фотозйомка на цифрову фотокамеру, при цьому участь відповідного спеціаліста у слідчій дії не відображена. Далі в протоколі зазначено, що об`єктом огляду являються ворота розміром 2м х 4м. При цьому у протоколі відсутні дані що це за ворота, за якою адресою вони знаходяться, кому належать, на якій підставі проведено огляд та з якою метою. Також відсутні дані у протоколі огляду чи дозволено власником воріт здійснення слідчим такого огляду, тим більше проникнення до господарства, в якому ці ворота знаходяться. Таким чином, даний протокол складений з порушенням діючого процесуального законодавства, а тому не може бути визнаний допустимим та належним доказом, в тому числі і через відсутність в ньому фактичних даних, що стосуються обставин доказування у кримінальному провадженні.

Крім того, до матеріалів справи, в якості доказів прокурором надано два протоколи слідчих експериментів від 27.05.2016 року з фото таблицями до них, складених слідчим Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП ОСОБА_14 . Як зазначено в протоколі, вказана слідча дія проводилась за адресою: АДРЕСА_2 , з участю підозрюваних ОСОБА_7 та Смолиговця . Під час проведення слідчої дії здійснювалася його фото фіксація. При цьому у протоколі відсутні дані щодо участі у цій слідчій дії спеціаліста. З фото таблиці вбачається, що підозрювані в присутності понятих та слідчого проникали до будинку потерпілого ОСОБА_4 . При цьому з зі змісту протоколу видно, що власник господарства при проведенні слідчої дії присутнім не був, у протоколі відсутнє посилання на підставу проникнення до будинку, а також відсутній дозвіл власника на проведення такої слідчої дії 27.05.2016 року. Також незрозумілим є спосіб ознайомлення присутніх при слідчій дії осіб зі змістом протоколу «шляхом надання письмового протоколу». Отже вказані протоколи слідчих експериментів є недопустимими та неналежними доказами, оскільки вказані слідчі дії проведені з порушенням процесуального законодавства, а протокли не відповідають вимогам ст. 104 КПК України.

Враховуючи наведене, вищевказані докази сторони обвинувачення судом не беруться до уваги.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є визнання вини, сприяння у розкритті злочину, щире каяття, відшкодування завданих збитків.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає у даному кримінальному провадженні не встановлено.
ОСОБА_5 фактично позитивно характеризується по місцю проживання, але як особа, що інколи вживає спиртні напої, раніше судимий, не притягувався до адміністративної відповідальності, перебуває у лікаря нарколога на обліку, у лікаря психіатра не перебуває, є інвалідом 3 групи, відшкодував завдану потерпілому матеріальну та моральну шкоду, визнав свою вину в повному обсязі.
З врахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин кримінального правопорушення, обставин що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для ОСОБА_5 буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України ближче до мінімальної межі. Суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбування покарання, тому до нього можливо застосувати ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 відсутні, міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась.
Керуючись ст.ст. 373-376 К П К України, суд -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 1(один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покласти на наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області, через Ріпкинський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1