1-кс/381/141/17
381/877/17
У Х В А Л А
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження посилаючись на те, що слідча не встановила та не допитала винних у вчиненні злочину осіб, не допитала свідків події, а тому вважає постанову незаконною і просить її скасувати.
Скаржниця в судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просила скасувати постанову про закриття кримінального провадження.
Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду скарги по суті.
Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_3 , вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 п. 4 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора: рішення прокурора, слідчого про закриття кримінального провадження-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Оскаржувану постанову ОСОБА_3 отримала 06.03.2017 року, про що свідчить її особистий підпис про вручення.
ОСОБА_3 залучена до провадження як потерпіла і 04.02.2016 року її було допитано в якості потерпілої.
Згідно протоколу допиту потерпілої від 04.02.2016 року, ОСОБА_3 повідомила слідчу про події, які відбулись за місцем її проживання 19.01.2016 року, зазначила, що свідками її побиття колишнім чоловіком ОСОБА_4 були її мати та зять, крім того, на її виклик по телефону 102 прибули поліцейські, які бачили наслідки неправомірних дій ОСОБА_4 .
Доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих дій у порядку п.3 ч.2 ст.40 КПК України в частині детального опитування ОСОБА_4 не виконано у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 на виклик, який було здійснено 30.05.2016 року шляхом мобільного зв`язку 02.06.2016 року не з`явився, що і було зазначено в рапорті слідчої.
Жодних дій, спрямованих на забезпечення виконання виклику і участі ОСОБА_4 в допиті та наданні пояснень щодо викладених в заяві ОСОБА_3 обставин, органом досудового розслідування здійснено не було.
До матеріалів, слідчою також долучено, довідки Фастівської ЦРЛ про те, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, довідка про відсутність судимостей у ОСОБА_4 та позитивна характеристика з місця проживання .
Інші процесуальні документи, які б свідчили про проведення інших слідчих дій в матеріаліах справи відсутні.
Крім того, в ході судового розгляду скарги, було встановлено, що 18 січня 2016 року за день до події, які відбулися 19.01.2016 року, постановою судді Фастівського міськрайонного суду ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. У вигляді громадських робіт строком на 30 годин. Жодної правової оцінки в постанові слідчого з приводу такої обставини досліджено не було.
Аналізуючи вищезазначені документи, слідчий суддя, дійшов висновку про те, що отримані слідчою відомості є лише характеризуючими матеріалами і жодним чином не несуть доказового значення в даному кримінальному провадженні, а фактичні слідчі дії, що були здійснені в ході досудового слідства є формальними та можуть свідчити лише про недосконалість та необ`єктивність органу досудового розслідування під час розслідування даного кримінального провадження.
Постанову про закриття кримінального провадження слідча мотивувала тим, що з метою встановлення всіх обставин події, було допитано потерпілу та особу, на яку вказує потерпіла, проте позитивного результату досягти не виявилось можливим, у зв`язку з чим проведеними слідчими діями встановити причетність ОСОБА_4 до отриманих ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень та його причетність до вчинення злочину передбачного ч.1 ст.125 КК України не виявилось можливим. А отже, слідством не отримано достатніх доказів для доведення винуватості Гордієнка та вичерпані можливості їх отримання, а саме закрито на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.
Проте, згідно резулятивної частини постанови слідчої, кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, тобто п.2.ч.1 ст.284 КПК України.
Такі суттєві розбіжності у мотивувальній та резулятивній частині постанови слідчого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження є свідченням неповноти, необґрунтованості та недослідженості всіх обставин кримінального провадження.
Відповідно до ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Зобов`язання органу досудового розслідування застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення його ефективності передбачає вчинення слідчим не всіх слідчих і процесуальних дій, передбачених КПК, а саме тих, без яких неможливе законне, обгрунтоване, всебічне, неупереджене і своєчасне кримінальне провадження.
З огляду на вищевикладене, суд категорично не погоджується із вказаними висновками слідчого щодо закриття даного кримінального провадження враховуючи крім викладеного і наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів , а також у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні пдлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Враховуючи все вищевикладене, слідчий суддя вважає, що досудове розслідування проведено необ`єктивно, висновок зроблено передчасно, не вчинені слідчі дії щодо опитування та надання пояснень особою, на яку вказує потерпіла, не допитані свідки події, а тому є обгрунтовані підстави для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки необхідних слідчих дій під час досудового розслідування проведено не було, а висновки, покладені в основу постанови про закриття є необгрунтованими та такими, що не відповідають вимогам кримінально-процесуального законодавства та повідомленим потерпілою обставинам.
Керуючись ст.ст.303-307 КПК України,
У Х В А Л И В :
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1