Справа № 368/499/17
Провадження № 1-в/368/90/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" квітня 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
представника ВК ОСОБА_4
захисника засудженого ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику в режимі відеоконференції подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням, засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області та жителя до засудження АДРЕСА_1 , освіта середня, пенсіонеру, інваліду ІІІ групи, громадянину України, одруженому,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області засуджений 04 червня 2015 року за ст. 286 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 04 серпня 2015 року вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.06.2015 року в частині цивільного позову скасовано та направлено на новий розгляд в порядку цивільного судочинства, а в іншій частині вирок залишено без змін.
Початок строку покарання 04.08.2015 року.
Кінець строку покарання 04.08.2020 року.
1/3 строку покарання 04.04.2017 року.
Із спільного подання Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області та спостережної комісії при Кагарлицькій райдержадміністрації Київської області вбачається, що засуджений ОСОБА_6 , відбуваючи покарання, до праці відноситься добре, завдану роботу виконував добросовісно, характеризується позитивно, один раз заохочувався керівництвом установи та не мав дисциплінарних стягнень.
Вислухавши думку прокурора, який вказує на те, що до засудженого не можливо застосувати ст. 82 КК України та заперечував проти задоволення заяви засудженого, думку представника Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області, який підтримав подання, а щодо виду покарання, то покладається на погляд суду, засудженого ОСОБА_6 , який просив застосувати до нього ст.. 82 КК України та заміни на більш мяке покарання у виді штрафу, захисника засудженого ОСОБА_5 , який підтримав клопотання засудженого та подання колонії, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання щодо застосування до засудженого ОСОБА_6 ст.. 82 КК України та заява засудженого ОСОБА_6 не підлягають до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області засуджений 04 червня 2015 року за ст. 286 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 04 серпня 2015 року вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.06.2015 року в частині цивільного позову скасовано та направлено на новий розгляд в порядку цивільного судочинства, а в іншій частині вирок залишено без змін.
Засуджений ОСОБА_6 з 05.08.2015 року утримувався у Чернівецькому УАП, де заохочень та дисциплінарних стягнень не мав.
04 листопада 2015 року засуджений ОСОБА_6 прибув до Кагарлицької виправної колонії № 115 Київської області.
Станом на 04.04.2017 р. засуджений ОСОБА_6 відбув вже 1/3 строку призначеного вироком суду за тяжкий злочин, вчинений з необережності.
За змістом ст. 82 КК України умовами заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є:
?відбуття засудженим певної частини призначеного покарання, визначеної у частині четвертій цієї статті;
?наявність факту того, що засуджений став на шлях виправлення.
Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.
У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 82 КК України суд за наявністю визначених законом підстав вправі замінити засудженому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням. При цьому нове покарання визначається з урахуванням його розташування в системі покарань, зазначених в ст. 51 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Відповідно до вимог закону, суд заміняє особі невідбуту частину покарання іншим, більш м`яким його видом, додержуючись таких правил:
?покарання, яким замінюється невідбута частина раніше призначеного особі покарання, має бути більш м`яким, тобто знаходитися на «сходинках покарань» у ст.51 КК України вище за покарання, яке замінюється;
?це покарання обов`язково повинно бути строковим;
?строк більш м`якого покарання повинен бути визначений у межах, встановлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання;
?тривалість більш м`якого покарання не повинна перевищувати строку невідбутої частини покарання, раніше призначеного вироком суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Пунктом 1 частини 4 статті 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше 1/3 строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається із характеристики, затвердженої начальником Кагарлицької виправної колонії засуджений ОСОБА_6 дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня в установі. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботу з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.
Засудженому ОСОБА_6 надавався короткочасний виїзд за межі колонії з 01.06.2016 року по 14.06.2016 року.
Сам факт правослухняної поведінки під час відбування покарання не є безумовною передумовою заміни покарання у вигляді позбавлення волі на покарання у вигляді виправних робіт.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, що судом було зроблено.
Щодо даних про особу, то засуджений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок якого загинуло дві особи, одна з яких була дитина, якій було лише 6 місяців, а іншою була доросла людина та отримання ще однією людиною середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Щодо відшкодування шкоди потерпілим, то суд зазначає наступне.
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 04.08.2015 року вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.06.2015 року в частині цивільного позову скасовано та направлено на новий розгляд в порядку цивільного судочинства, а в іншій частині вирок залишено без змін. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29.08.2016 року позов потерпілої було задоволено частково та враховано, що засудженим ОСОБА_6 було проведено оплату за період з лютого по серпень 2016 р. в сумі 23 000,00 грн., тому стягнуто було 1 195 000 грн. моральної шкоди. Тобто, засудженим ОСОБА_6 було ще відшкодовано п`ятьма квитанціями, але не відшкодованою залишається ще дуже значна сума.
Щодо довідки про заохочення та дисциплінарні стягнення на засудженого, з якої вбачається одне заохочення, а саме: 12.01.2017 року. Хоча, час перебування засудженого у виправній колонії майже два роки.
Виходячи з наведеного, заміна основного покарання засудженому ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі на штраф призведе до порушення принципу невідворотності покарання, оскільки невідбута частина покарання у виді позбавлення волі становить 3 роки 99 днів.
Суд не може прийняти до уваги той факт, що у засудженого ОСОБА_6 поганий стан здоров`я і він потребує хірургічного втручання, оскільки ст. 82 КК України не передбачено звільнення засудженого за станом здоров`я, як до цього є ст. 84 КК України.
Оскільки засуджений ОСОБА_6 є особою пенсійного віку, до якого не можливо застосувати ні обмеження волі, ні виправні роботи, ні громадські роботи, а лише штраф, але суд вважає, що до засудженого передчасно застосовувати ст.. 82 КК України, а тому у задоволенні клопотання засудженого про заміну основного покарання більш м`яким, а саме: на штраф - необхідно відмовити.
А тому, враховуючи дані обставини, особу засудженого, суд прийшов до висновку про те, що у задоволенні подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області, яке погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну основного покарання більш м`яким у відношенні засудженого ОСОБА_6 необхідно також відмовити, оскільки робити висновок про те, що засуджений став на шлях виправлення є передчасне.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.. 537, 539 КПК України, ст.. 82 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 р., суд, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну основного покарання більш м`яким у відношенні засудженого ОСОБА_6 , відмовити.
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким, а саме, на штраф, - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 7 діб з дня проголошення.
Суддя ОСОБА_1