Провадження №1-кс/127/9108/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2016 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого СУ ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 30 червня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000003, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 09.11.2016 року надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СУ ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_5 (надалі слідча ОСОБА_5 ) від 30 червня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000003.

ОСОБА_7 просить суд скасувати вказану постанову, встановити факт порушення розумних строків досудового слідства та скерувати матеріали кримінального провадження №0000003 до Генерального прокурора України для визначення підслідності досудового слідства в даному провадженні, при цьому посилається на те, що оспорювана постанова винесена незаконно та необґрунтовано.

Так, слідча СУ ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_5 в оспорюваній постанові від 30 червня 2016 р. підставою закриття кримінального провадження № 0000003 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 382, ч.3 ст. 382, ст. 27, ч.1 ст. 364 КК України вказала п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто відсутність в діяннях службових осіб Командування Повітряних Сил Збройних Сил України складу кримінальних правопорушень.

ОСОБА_5 цілком формально з`ясувала природу даних правовідносин і безпідставно прийшла до висновку про закриття провадження.

На думку скаржника матеріалами даного провадження було достеменно встановлено, що як діями так і бездіяльністю посадові особи Командування ВПС ЗСУ вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 382; ч. 3 ст. 382; ст. 27 ч. 364 КК України.

Також слідча ОСОБА_5 не взяла до уваги доводи, викладені в ухвалі слідчого судді Вінницького міського суду від 25.10.2013р. (справа №127/25054/13-к ), зокрема, не було надано правої оцінки протиправним діям службових осіб Замостянського відділу ДВС, хоча слідчим суддею зазначалося про те, що вище зазначеними особами було порушено основоположні норми законодавства, а саме ст. 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів України», саме внаслідок зловживання службовим становищем. Також, не в повній мірі слідчою ОСОБА_5 виконано ухвалу Вінницького міського суду від 26.06.2014 року (справа №127/11993/14-к), в якій вказано, що слід внести відомості в ЄДРДР щодо ОСОБА_8 за ст. 27, ч.1 ст. 364 та ч.2 ст.425 КК України, ухвали Вінницького міського суду від 26.06.2014р. (справа №127/11989/14-к), в якій було зазначено, що необхідно внести відомості в ЄДРДР щодо ОСОБА_9 ще й за ст. 27, ч. 1 ст.364 та ч. 2 ст. 425 КК України, ухвали Вінницького міського суду від 26.06.2014р. (справа № 127/11999- 14-к ), в якій було зазначено, що необхідно внести відомості в ЄРДР щодо ОСОБА_10 ще й за ст. 27, ч. 1 ст.364 та ч. 2 ст. 425 КК України, ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 26.06.2014р. (справа №127/І1978/14-К), в якій було зазначене, що необхідно внести відомості в ЄРДР щодо ОСОБА_11 ще і за ст. 27, ч. 1 ст. 364 та ч. 2 ст. 425 КК України, ухвали слідчого судді міського суду від 02.07.2014р. (справа № 127/11963/14-к), в якій було зазначено, що необхідно внести відомості в ЄРДР щодо ОСОБА_12 ще й за ч. 2 ст. 425 та ч. 2 ст. 426 КК України та ухвали слідчого судді міського суду від 02.07.2014р. (справа №127/11996/14-к ), в якій було зазначено, що необхідно внести відомості в ЄРДР щодо О. Дорожка ще і за ч. 2 ст. 426 КК України.

На думку скаржника під час винесення оскаржуваної постанови слідча ОСОБА_5 не виконала вищевказаних ухвал суду, які є обов`язковими для виконання, нею порушено порядок збирання доказів у кримінальному провадженні, що потягло за собою винесення незаконної оспорюваної постанови.

В судовому засіданні скаржник підтримав свою скаргу в повному обсязі, суду додатково пояснив, що після внесення відомостей в ЄДРДР щодо вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 його взагалі не допитували, тому він навіть не знав, що відомості вносилися до ЄДРДР. Просив оспорювану постанову скасувати.

Слідча ОСОБА_5 , прокурор ОСОБА_4 заперечили проти скарги з тих підстав, що в ході здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000003 проводилися всі необхідні слідчі дії, виконані вказані скаржником ухвали суду, було внесено відомості до ЄДРДР за ознаками кримінальних правопорушень вчинених відповідними службовими особами. Крім того, ОСОБА_18 , з метою виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2012 до Командування ПС ЗС України не звертався, завіреної судом копії даного рішення до Командування не надсилав, а також в порядку визначеному ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України до органів державної виконавчої служби щодо виконання рішення суду не звертався. До Командування ПС ЗС України виконавчі документи щодо виконання вказаного рішення суду про поновлення скаржника на роботі не надходили. Управлінням особового складу Командування ПС ЗС України в добровільному порядку вживалися заходи щодо виконання вищевказаного рішення суду (підшуковувалися підходящі посади, направлялися подання до ДПЗ МО України щодо погодження призначення ОСОБА_18 на посаду). Однак, в період виконання цих заходів Вищим адміністративним судом постанова Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2012 була скасована, а справа направлена на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В зв`язку з рішення ВАСУ зникли законні підстави для виконання даного рішення Івано-Франківського суду від 13.11.2012. Тому у зв`язку з вищевикладеним слід вважати, що в діях службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі колишніх командувачів ПС ЗС України ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , колишніх начальників управління особового складу Командування ПС ЗС України ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , начальника юридичної служби Командування ПС ЗС України ОСОБА_25 , начальника управління особового складу Командування ПС ЗС України ОСОБА_26 відсутні ознаки умисного невиконання службовою особою судового рішення або перешкоджання його виконання, зловживання владою або службовим становищем, так як Командуванням Повітряних Сил Збройних Сил України рішення суду оскаржувалося, а порядок і спосіб його виконання потребувало роз`яснення, яке до останнього часу було відсутнє, виконати рішення суду в частині допущення до негайного виконання не було об`єктивної можливості та й таке виконання було б недоцільне, оскільки судом міг бути вказаний інший порядок виконання. Крім того, тільки 26.01.2015 постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду по справі № 809/2413/14 визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу Командувача ПС Збройних Сил України генерал-полковника ОСОБА_20 від 06.09.2011 № 593 та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційна скарга Командувача ПС ЗС України залишена без задоволення, а постанова Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.01.2015 по справі № 809/2413/14 - без змін. Отже, на сьогоднішній день постанова Замостянського районного суду міста Вінниці від 21.04.2006 по справі № 2-а-476/06 та ухвала Замостянського районного суду у місті Вінниці від 13.09.2006 щодо поновлення ОСОБА_18 на військовій службі та на посаді, постанова Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.01.2015 виконані повністю та у відповідності до вимог чинного законодавства України, а дії та рішення посадових осіб Повітряних Сил Збройних Сил України, Міністерства оборони України були спрямовані на їх безумовне виконання, тому вважають, що оспорювана постанова винесена у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Тобто, дана скарга ОСОБА_18 безпідставна. Просять по суті заявлених вимог відмовити.

Заслухавши пояснення скаржника, прокурора, слідчого, дослідивши кримінальне провадження № 0000003 з постановою про закриття кримінального провадження, суд вважає, що дана скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо:

1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;

2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати;

4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;

5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;

6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;

7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення;

8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.

Слідчим СУ ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_5 проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000003, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 17.12.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382, ч. 3 ст. 382, ст..27, ч.1 ст. 364 КК України.

З досліджених матеріалів кримінального провадження судом вбачається, що слідчою ОСОБА_5 виконані ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 25.10.2013 р. (справа №127/25054/13-к ), від 26.06.2014 року (справа №127/11993/14-к), від 26.06.2014р. (справа №127/11989/14-к), від 26.0б.2014р. (справа № 127/11999- 14-к ), від 26.06.2014р. (справа №127/І1978/14--К), від 02.07.2014р. (справа № 127/11963/14-к) та внесено відомості в ЄРДР щодо відповідних службових осіб.

Втім, в судовому засідані встановлено, що слідча СУ ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування в порядку ст. 40 КПК України не у повному обсязі виконала вимоги названої статті, не вичерпала можливості отримання доказів по справі, зокрема: не провела після внесення відомостей в ЄРДР допиту скаржника ОСОБА_18 , хоча вказані слідчі дії прямо передбачені у КПК України.

За наведених обставин суд вважає, що оскаржувана постанова не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Не підлягає задоволенню вимога ОСОБА_3 встановити факт порушення розумних строків досудового слідства, оскільки у відповідності до ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Крім того, також не підлягає задоволенню вимога ОСОБА_3 скерувати матеріали кримінального провадження № 0000003 до Генерального прокурора України для визначення підслідності досудового слідства в даному провадженні, так як підслідність здійснення досудового розслідування кримінального провадження визначається згідно ст. 216 гл. 19 КПК України та не є компетенцією суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303,306 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_6 задоволити частково.

Скасувати постанову слідчого СУ ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 30 червня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000003.

Матеріали кримінального провадження №0000003 направити в ГУ НП у Вінницькій області для проведення додаткової перевірки.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: