Ухвала іменем україни 31 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_5 .

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 серпня 2016 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, в силу ст.89 такого, що судимості не має,

визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 в доход держави судові витрати у розмірі 3 133, 08 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2016 року, вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 серпня 2016 року щодо ОСОБА_5 змінено. Постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
В решті вирок суду залишено без зміни.

Як визнав встановленим суд, 05 грудня 2015 року о 02 год 45 хв ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія, в порушення вимог п.п.2,9 та 19,1 Правил дорожнього руху, рухаючись у темну пору доби автомобілем марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , без увімкненого ближнього (дальнього) світла фар, здійснив виїзд на вул.Толстого в напрямку до вул. Козацька у м. Хмельницькому. Порушуючи вимоги п.п. 10.1, 11.4 Правил дорожнього руху , ОСОБА_5 змінив напрямок свого руху ліворуч, не переконавшись, що вказаний маневр буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, перетнув суцільну лінію горизонтальної розмітки 1.1 та здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем швидкої медичної допомоги марки «Peugeot Boxer», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по своїй смузі руху вулицею Толстого в напрямку вулиці Львівське шосе.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , загинув на місці від отриманих тілесних ушкоджень, які мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, що небезпечне для життя в момент заподіяння те перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Пасажир ОСОБА_8 , який знаходився у цьому ж автомобілі, отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я та легке тілесне ушкодження, що мало незначні скороминущі наслідки.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 просить судові рішення змінити та пом`якшити призначене йому покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого внаслідок суворості, застосувавши щодо ОСОБА_5 вимоги ст.75 КК України.

В обґрунтування наведеного вказує, що суди не врахували належним чином ті обставини, що ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, просив вибачення у потерпілих, а також відшкодував завдані збитки, і думку самих потерпілих.
Перевіривши дотримання захисником порядку, строків касаційного оскарження, відповідність касаційної скарги вимогам закону та долучені до неї копії вироку суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Так, відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень, а також інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно вимог ст.438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Відповідно до вимог ч.2 ст.433 КПК України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. Враховуючи те, що доведеність вини та кваліфікація дій засудженого ОСОБА_5 за ч.2 ст. 286 КК України у касаційній скарзі не оспорюється, тому суд касаційної інстанції судові рішення в цій частині не переглядає.
Як вбачається з наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, при призначенні засудженому ОСОБА_5 покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, наслідки вчиненого злочину і те, що правопорушення вчинено особою, яка не мала права керувати транспортними засобами, дані про особу засудженого, пом`якшуючі покарання обставини, а саме відшкодування заподіяної шкоди потерпілим, обтяжуючі покарання обставини, а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На вказаний вирок суду першої інстанції захисником в інтересах засудженого, прокурором та потерпілими були подані апеляційні скарги.
Апеляційний суд, в межах повноважень, та в порядку, визначеному ст.404 КПК України розглянув у повному обсязі доводи поданих апеляційних скарг, змінивши вирок суду в частині призначеного покарання.

Доводи захисника про невідповідність, на його думку, призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, і можливості застосування щодо ОСОБА_5 вимог ст.75 КК України є безпідставними і не знайшли свого підтвердження під час перевірки судових рішень.
При цьому, обставини, на які захисник посилається у касаційній скарзі, були предметом ретельної перевірки суду апеляційної інстанції, який визнав їх необґрунтованими, з наведенням в ухвалі докладних мотивів такого рішення. З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Крім того, судом належним чином було враховано всі обставини вчиненого злочину і думку потерпілих, при цьому ОСОБА_5 призначено мінімальне покарання, визначене у санкції ч.2 ст.286 КК України.
Разом з тим, судом враховано і ті обставини, що злочин засудженим вчинено у стані алкогольного сп`яніння та особою, яка не мала права керувати транспортними засобами.
Зміст ухвали суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст.419 КПК України.
Висновки суду про відсутність підстав для звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України є обґрунтованими, а тому доводи захисника про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність не заслуговують на увагу.
За наведених обставин, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що призначене ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам, передбаченим статтею 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Підстав для зміни судових рішень, пом`якшення покарання, застосування щодо ОСОБА_5 вимог ст.75 КК України, з мотивів викладених у касаційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.
Виходячи з наведеного, з урахуванням доводів, викладених у касаційній скарзі і з наданих копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, у зв`язку із чим у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника слід відмовити на підставі п.2 ч.2 ст.428 КПК України.
Керуючись ч.2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ___________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3