Провадження № 1-кс/308/4280/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.01.2017 р. слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород скаргу ОСОБА_4 про зобов`язання слідчого вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність старшого слідчого СВ управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 та зобов`язання слідчого вчинити певні дії.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 22.08.2016 р. він ОСОБА_4 подав до прокуратури Закарпатської області заяву, в якій було зазначено, що відносно нього, як до діючого працівника поліції, а саме начальника сектора логістики Броварського ВП ГУНП в Київській області вчинено кримінальне правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, розглядом якої займався в.о. начальника слідчого відділу прокуратури Закарпатської області молодший радник юстиції ОСОБА_6 . Однак незважаючи на це ОСОБА_6 знехтував вимогами ст. 214 КПК України, тобто не вніс відомості до ЄРДР, та прийняв незрозуміле рішення, а саме направив заяву на розгляд УПП в містах Ужгороді та Мукачеві. В зв`язку з цим він подав скаргу до Ужгородського міськрайонного суду на бездіяльність ОСОБА_6 та суд прийняв рішення, яким зобов`язав прокуратуру Закарпатської області внести відомості по заяві від 22.08.2016 р. до ЄРДР. Відомості по його заяві від 22.08.2016 р. були внесені до ЄРДР за № 0000192 від 15.09.2016 р. та йому надано статус потерпілого. Дану справу прийняв до свого провадження старший слідчий слідчого відділу прокуратури Закарпатської області молодший радник юстиції ОСОБА_5 . На подані ним клопотання слідчий ОСОБА_5 давав формальні відповіді, а коли він неодноразово безпосередньо звертався до нього, щоб ознайомитися з матеріалами справи, то йому було відмовлено, посилаючись на постійну зайнятість. 17.10.2016 р. він звернувся з письмовим запитом до даного прокурора, щоб його було повідомлено про хід досудового розслідування, на що 25.10.2016 р. отримав відповідь про те, що розслідування триває і про його результати відповідь надійде пізніше. З часу внесення в ЄРДР його заяви та розпочаття кримінального провадження, слідчим всупереч ст. 9 КПК України, не вчинено належних слідчих дій спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Зокрема, не було проведено з ним та свідками ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ) впізнання осіб, які наносили тілесні ушкодження (ст. 228 КПК України). Не проведений слідчий експеримент з ним та свідками ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ), для встановлення механізму нанесення тілесних ушкодженні, та не проведений слідчий експеримент з патрульними, щодо того яким чином вони його затримували та при цьому наносили тілесні ушкодження (ст. 240 КПК України). Не винесено постанову про призначення судово-медичної експертизи, з метою встановлення механізму нанесення йому тілесних ушкоджень з наданням експерту протоколів слідчих експериментів. Не було оглянуто DVD диск з 6-ти відеофайлами, наданий ним 20.09.2016 р. за участю учасників подій та відповідно до ст. 237 КПК України не складено протокол перегляду та не визнано його речовим доказом. Крім цього, враховуючи те, що прокурор прийняв до уваги свідчення патрульних, що він перебував в наркотичному, алкогольному сп`янінні, ним не було винесено постанову для проведення експертизи відібраних експериментальних зразків крові (ст. 245 КПК України). Порядок адміністративного затримання особи, яка скоїла адміністративне правопорушення, встановлюється КУпАП. Однак незважаючи на це в матеріалах справи не має жодного підтвердження того, які саме адміністративні правопорушення поліцейські припиняли затримуючи потерпілого, адже не увімкнутий з їх слів покажчик повороту не є триваючим правопорушенням. Також не зазначено, які заходи впливу було застосовано до нього, крім насилля. В постанові ДР № 07223 від 20.08.2016 р. та протоколі затримання не відповідають дійсності відомості про час затримання, про наявність тілесних ушкоджень, а також про його небажання давати скарги, і зауваження та користуватися правовою допомогою та інше. Проте прокурор прийняв до уваги покази поліцейських, які нібито не змогли встановити його особу, що суперечить даним відеозапису наданого для долучення до матеріалів кримінального правопорушення в якості речового доказу, де інспектор ОСОБА_10 вголос зачитує анкетні дані ОСОБА_4 з водійських прав. Слідчий проігнорував необхідність допитати у якості свідків понятих, які відображені в протоколі затримання з приводу наявності тілесних ушкоджень у потерпілого та процедури оформлення адміністративних матеріалів. Відповідно ст. 263 КУпАП, адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення може тривати не більш як три години, незважаючи на це його фактично було затримано о 20 год. 45 хв. 20.08.2016 р., оскільки поліцейські не дозволяли продовжити рух на автомобілі до пункту призначення, погрожуючи використанням вогнепальної зброї та пошкодженням транспортного засобу. А потім біля 21 год. 50 хв. 20.08.2016 р. безпідставно одягнули на нього кайданки та проти його волі відвезли до Ужгородського РВП ГУНП в Закарпатській області, де було зроблено запис у відповідний журнал, із зазначенням часу прибуття 23 год. 38 хв. 20.08.2016 р. та не вказано мету прибуття. Крім цього, його фактично було звільнено на початку 2-ї год. 21.08.2016 р., проте в протоколі затримання вказано, що о 00 год. 55 хв. 21.08.2016 р., а в журналі доставлених, що о 00 год. 57 хв. 21.08.2016 р. Враховуючи вищевикладене вважає, що старший слідчий ОСОБА_5 формально віднісся до своїх обов`язків, що виразилося в його бездіяльності.
На підставі наведеного ОСОБА_4 просив: зобов`язати старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області молодшого радника юстиції ОСОБА_5 провести всі зазначені в скарзі слідчі дії, для винесення ним об`єктивного рішення по справі; зобов`язати старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області молодшого радника юстиції ОСОБА_5 дотримуватися вимог законодавства України та попередити про відповідальність в разі недбалого ставлення до своїх службових обов`язків в майбутньому.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_4 ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися. Процесуальний прокурор прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури ОСОБА_11 11.01.2017 р. подав через канцелярію суду письмове клопотання про закриття провадження за скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 КПК України, у зв`язку з самостійним скасуванням прокурором рішення, що оскаржується. До клопотання долучив постанову прокурора від 05.12.2016 р. про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000192 від 15.09.2016 р. У зв`язку з чим, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги у відсутності слідчого та прокурора.
Заслухавши пояснення представника скаржника адвоката ОСОБА_3 в обґрунтування доводів та вимог скарги, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до змісту розділу II КПК України виключно слідчий суддя під час досудового розслідування у справі за клопотанням відповідних осіб вирішує питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим, главою 26 КПК України визначено, що до функцій слідчого судді відносяться функції щодо розгляду слідчим суддею скарг на рішення дії чи бездіяльність слідчого або прокурора в ході досудового розслідування.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Таким чином Закон встановлює чіткий і вичерпний перелік указаних дій чи рішень.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом прокуратури Закарпатської області здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості відносно якого 15.09.2016 р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000192 за фактом перевищення своїх службових повноважень патрульними роти № 8 УПП в м. Ужгороді та Мукачеві ДПП відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що 20.09.2016 р. ОСОБА_4 звернувся до старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 в якому просив приєднати до кримінального провадження за № 0000192, в якому він має статус потерпілого, в якості речових доказів наступні документи, а саме: копію медичної довідки з травмпункту Ужгородської ЦМКЛ виписаної на його ім`я; копію медичної книжки хворого виписаної на його ім`я; копію лікарняного листа на його ім`я; копію протоколу медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння виданого на його ім`я; копію запиту на УПП в м. Ужгороді та м. Мукачеві; копію відповіді на запит УПП в м. Ужгороді та Мукачеві з додатками; копію відповіді Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області на його заяву про злочин; копію запиту в Ужгородську ЦМКЛ; DVD диск з відеофіксацією всіх дій працівників УПП в м. Ужгороді та Мукачеві, що мали місце 20.08.2016 р. та 21.08.2016 р. Крім цього, ОСОБА_4 просив провести експертизу його крові на вміст алкоголю, забір якої проводився 20.08.2016 р. біля 22.30 год. в Ужгородській ЦМКЛ. Також просив витребувати протокол медичного огляду його на вміст в його організмі наркотичних засобів з Ужгородського наркодиспансеру, огляд проводився в двадцятих числах серпня 2016 року та приєднати до матеріалів справи.

Листом слідчого ОСОБА_5 від 26.09.2016 р. ОСОБА_4 повідомлено, що його клопотання від 20.09.2016 р. про залучення його в якості потерпілого до кримінального провадження та про долучення документів, про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні слідчим відділом СУ прокуратури Закарпатської області розглянуті та задоволені.

17.10.2016 р. ОСОБА_4 звернувся до слідчого ОСОБА_5 з заявою про хід та результати досудового розслідування у кримінальному провадженні, надання окремих процесуальних документів. Листом слідчого від 25.10.2016 р. ОСОБА_4 на зазначену заяву повідомлено, що вона розглянута, на даний час триває досудове розслідування, проводяться слідчі та процесуальні дії з встановлення всіх фактичних обставин, про результати досудового розслідування його буде інформовано додатково, а також надано копію протоколів допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Постановою старшого слідчого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Закарпатської області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 від 31.10.2016 р. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.09.2016 р. за № 0000192 за ч. 2 ст. 365 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях працівників роти № 8 УПП в м. Ужгороді та Мукачеві ДПП ознак складу вказаного кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постановою прокурора ОСОБА_11 від 05.12.2016 р. постанову слідчого від 31.10.2016 р. про закриття кримінального провадження № 0000192 від 15.09.2016 р. було скасовано. Згідно змісту даної постанови, прокурором встановлено, що рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України прийнято передчасно, в повній мірі не забезпечено повне та упереджене дослідження віх обставин кримінального провадження.

В подальшому, ОСОБА_4 звернувся до слідчого ОСОБА_5 з письмовим клопотанням, в якому просив провести слідчі дії, про які зазначено ним у поданій скарзі, а саме: провести з ним та свідками ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ) впізнання осіб, які наносили тілесні ушкодження (ст. 228 КПК України); провести слідчий експеримент з ним та свідками ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ) для встановлення механізму нанесення тілесних ушкоджень та проведення слідчого експерименту з патрульними щодо того яким чином вони його затримували та при цьому наносили тілесні ушкодження (ст. 240 КПК України); винести постанову про призначення судово-медичної експертизи з метою встановлення механізму нанесення йому тілесних ушкоджень з наданням експерту протоколів слідчих експериментів; оглянути DVD диск з шістьма відеофайлами, наданими ним 20.09.2016 р. за участю учасників подій та відповідно до ст. 237 КПК України скласти протокол перегляду та визнання його речовим доказом; винести постанови для проведення експертизи відібраних експериментальних зразків його крові (ст. 245 КПК України); допитати у якості свідків понятих, які відображені в протоколі затримання з приводу наявності тілесних ушкоджень у нього та процедури оформлення адміністративних матеріалів. Вказане клопотання було отримано адресатом 26.12.2016 р., що стверджується наданим представником скаржника рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скаргу подано у відповідності до положень ст. 304 КПК України та на процесуальну дію/бездіяльність, що підлягає оскарження на досудового провадженні (ст. 303 КПК України).
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З приписами ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Слідчий, бездіяльність якого оскаржується, тобто, як учасник процесу у даному провадженні, станом на 11.01.2017 р., будучи вільним у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, правом на надання письмових заперечень до суду, з зазначенням належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 84-86 КПК України, які б в той чи інший спосіб спростовували або ж підтверджували доводи особи, що подала скаргу, не скористався.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу задовольнити частково та зобов`язати слідчого ОСОБА_5 вирішити питання в рамках кримінального провадження № 0000192 від 15.09.2016 р. щодо: проведення з ОСОБА_4 та свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 впізнання осіб, які наносили тілесні ушкодження (ст. 228 КПК України); проведення слідчого експерименту з ОСОБА_4 та свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 для встановлення механізму нанесення тілесних ушкоджень та проведення слідчого експерименту з патрульними щодо того яким чином вони його затримували та при цьому наносили тілесні ушкодження (ст. 240 КПК України); винесення постанови про призначення судово-медичної експертизи з метою встановлення механізму нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень з наданням експерту протоколів слідчих експериментів; огляду DVD диску з шістьма відеофайлами, наданими ОСОБА_4 20.09.2016 р. за участю учасників подій та відповідно до ст. 237 КПК України складання протоколу перегляду та визнання його речовим доказом; винесення постанови для проведення експертизи відібраних експериментальних зразків крові ОСОБА_4 (ст. 245 КПК України); допиту у якості свідків понятих, які відображені в протоколі затримання з приводу наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 та процедури оформлення адміністративних матеріалів.
Що стосується решти вимог скарги, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, а тому вимоги про зобов`язання слідчого дотримуватися вимог законодавства України та попередження його про відповідальність в разі недбалого ставлення до своїх службових обов`язків в майбутньому є безпідставними.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати старшого слідчого СВ управління прокуратури Закарпатської області молодшого радника юстиції ОСОБА_5 вирішити питання в рамках кримінального провадження № 0000192 від 15 вересня 2016 року щодо:

проведення з ОСОБА_4 та свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 впізнання осіб, які наносили тілесні ушкодження (ст. 228 КПК України);
проведення слідчого експерименту з ОСОБА_4 та свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 для встановлення механізму нанесення тілесних ушкоджень та проведення слідчого експерименту з патрульними щодо того яким чином вони його затримували та при цьому наносили тілесні ушкодження (ст. 240 КПК України);
винесення постанови про призначення судово-медичної експертизи з метою встановлення механізму нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень з наданням експерту протоколів слідчих експериментів;
огляду DVD диску з шістьма відеофайлами, наданими ОСОБА_4 20 вересня 2016 року за участю учасників подій та відповідно до ст. 237 КПК України складання протоколу перегляду та визнання його речовим доказом;
винесення постанови для проведення експертизи відібраних експериментальних зразків крові ОСОБА_4 (ст. 245 КПК України);
допиту у якості свідків понятих, які відображені в протоколі затримання з приводу наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 та процедури оформлення адміністративних матеріалів.
В задоволенні інших вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1