Справа№ 640/9199/17
н/п 1-кп/640/669/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2017 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 Расул,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кабул Ісламської Республіки Афганістан, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
в скоєні злочину передбаченого ч.2 ст.345 КК України, -
встановив:
06 березня 2017 року близько 23 години 15 хвилин екіпаж патрульної поліції роти №2 батальйону №2 УПП у м. Харкові Національної поліції України в складі поліцейських ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідно до своїх функціональних обов`язків пов`язаних із забезпеченням безпеки дорожнього руху зупинили автомобіль Lехus LХ450 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням громадянина Афзалі ОСОБА_9 з метою перевірки документів водія на угон автомобілю. На вимогу працівників поліції водій зупинив автомобіль та вийшов з нього, після чого працівники поліції помітили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та стали проводити у відношенні нього перевірку у вигляді щодо вчинення адміністративного правопорушення та складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому працівники патрульної поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували у форменому одязі працівників поліції, представились, назвавши свої прізвища.
Під час складання працівниками патрульної поліції відносно ОСОБА_10 протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №266357 від 06.03.2017 року за ч.1 ст.130 КУпАП близько 23 години 40 хвилин до останнього приїхали знайомі та родичі, серед яких був його племінник ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в подальшому знаючи та усвідомлюючи, що вищезазначені співробітники патрульної поліції перебувають при виконанні своїх службових обов`язків відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», маючи умисел на протидію здійсненню ними покладених на них обов`язків із забезпечення безпеки дорожнього руху та охорони публічної безпеки розпочав з прискоренням рухатись до працівників патрульної поліції серед яких був ОСОБА_4 та продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на насильство щодо працівника правоохоронного органу, ОСОБА_6 . Расул, діючи з умислом на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції, кулаком правої руки наніс один удар лейтенанту поліції ОСОБА_4 в ліву щічну область обличчя, чим спричинив останньому синець на голові (в лівій щічній ділянці), що за ступенем тяжкості викликало незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п.2.3.2. «Б». 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 . Расул, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.345 КК України, тобто заподіяння працівникові правоохоронного легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
В підготовче судове засідання суду надана угода про примирення укладена 14.06.2017р. між сторонами кримінального провадження потерпілими та підозрюваним ОСОБА_6 . Расул, за змістом якої вони погодились, що ОСОБА_6 . Расул, беззастережно визнає свою вину, вибачиться перед потерпілим та узгоджено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, із застосування ст. 75 КК України.
В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. ст.473, 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України, якою передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним (обвинуваченим) може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадження у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 . Расул, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 . Расул себе винним у вчиненні злочину визнав, підтвердив, що угоду про примирення він уклав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього є зрозумілими, просив затвердити зазначену угоду, у скоєному розкаявся. Захисник підтримав угоду.
Потерпілий у судовому засіданні просив затвердити угоду, яку уклав добровільно.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, а також відповідає положенням КК України щодо правової кваліфікація злочину (в рамках пред`явленого обвинувачення) та узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією ч.2 ст.345 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб і є наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого (в рамках пред`явленого обвинувачення).
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання, з урахуванням особи обвинуваченого.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження: потерпілими та ОСОБА_6 . Расул і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та ухвалення обвинувального вироку.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд,-
засудив:
Угоду про примирення між потерпілими ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 . Расул - затвердити.
Афзалі ОСОБА_11 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки.
На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання з випробуванням на строк 1 рік.
У відповідності до ч.1 ст.. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1