Справа №127/1006/17
Провадження №1-в/127/92/17
18 січня 2017 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
отримавши клопотання засудженого ОСОБА_2 за вироком Волинського обласного суду від 23.02.1998 року до довічного позбавлення волі, про звільнення від відбування покарання на підставі відбуття строку покарання на підставі ст. 152 КВК України, суд -
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 вироком Волинського обласного суду від 23.02.1998 року до довічного позбавлення волі про звільнення від відбування покарання на підставі відбуття строку покарання на підставі ст. 152 КВК України.
Відповідно до положень ч.1 ст. 52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.
Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог ст. 52 цього кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу, у випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно, кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.
В ст. 14 Закон України «Про безоплатну правову допомогу» визначено, що право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають, зокрема особи, у кримінальних провадженнях стосовно яких відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії, - на правову послугу, передбачену пунктами 1 і 3 частини другої статті 13 цього Закону.
Положенням п.1 ч.2 ст.13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» передбачено надання такого виду правової послуги як захист від обвинувачення.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом; у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, підозрюваному, обвинуваченому правова допомога надається безоплатно за рахунок держави.
Згідно ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Так, висновками Конституційного Суду України, викладеним у рішенні № 23-рп/2009 від 30 вересня 2009 року, яке є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене, про тлумачення ч. 1 ст. 59 Основного Закону України про право кожного на правову допомогу, так, відповідно до вказаного рішення це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер, положення частини першої статті 59 Конституції України "кожен має право на правову допомогу" треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, юридичними та фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує , що узгоджується з принципами, викладеними в рішеннях Європейського Суду з прав людини (рішення у справах «Балицький проти України» від 3 листопада 2011 року, «Загородній проти України» від 24 листопада 2011 року), що є обов`язковими для виконання на території України.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на конституційне закріплення в ст. 22 Основного Закону України неможливості звуження конституційних прав громадян, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до переконання про необхідність призначити ОСОБА_2 захисника з числа регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області в порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст. 49, ч.1 ст. 52 КПК України, для здійснення захисту засудженого під час розгляду його клопотання, оскільки останній засуджений до довічного позбавлення волі, тобто за скоєння особливо тяжкого злочину, порядок розгляду вказаного клопотання, передбачений ст. ст. 537, 539 КПК України в порядку виконання судових рішень та має суттєве значення для долі засудженого та фактично може впливати на вирішення питання щодо відбування покарання, а тому участь захисника по розгляду його клопотання є обов`язковою.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 59 Конституції України, ст. 13, 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», ст. ст. 20, 49, 52 КПК України,
Доручити директору регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області призначити засудженому ОСОБА_2 , 1967 року народження, захисника, оплату праці якого провести за рахунок державних коштів, до судового засідання, яке відбудеться 01 лютого 2017 року о 12.30 годині (м. Вінниця, вул. Грушевського, 17, зал №13).
Копію ухвали направити для виконання директору регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області, для виконання.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: