АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/755/2017 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія КК: ч.1 ст.263 КК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, працюючого в ТОВ «Лана», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 02.09.2011 вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 263, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 10.04.2013 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково Ірпінським міськрайонним судом Київської області на невідбутий строк 10 місяців 9 днів,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді три роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено відраховувати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення хімічної експертизи в сумі 3191 грн.45 коп. на користь держави.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення і правильність правової кваліфікації апелянт посилається на те, що суд не врахував його позитивну характеристику за місцем проживання, після вчинення своїх дій він повністю розкаявся, сприяв досудовому слідству.
Крім того, апелянт просить апеляційний суд врахувати його сімейний стан, а саме те, що його дружина інвалід, має на утриманні неповнолітню дитину та матір пенсійного віку у зв`язку з чим просить змінити оскаржуваний вирок та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Іншими учасниками судового провадження, які мають право подати апеляційну скаргу, вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржений.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 , 11.06.2016 приблизно о 12 год. знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , незаконно придбав та зберігав без відповідного дозволу вогнепальну зброю, яка є короткоствольним гладкоствольним самозарядним пістолетом моделі «Blow Magnum6-1258833», кал. 9 мм. Р.А., промислового виробництва «Voltran arms.» та пристрій безшумної стрільби (глушник).
ОСОБА_6 , незважаючи на те, що притягувався до кримінальної відповідальності за незаконне зберігання вогнепальної зброї без відповідного дозволу, у невстановленої особи, з метою подальшого незаконного зберігання у власних цілях придбав самозарядний пістолет «BlowMagnum 6-1258833», кал. 9 мм. Р.А., разом з пристроєм безшумної стрільби, який в подальшому став незаконно зберігати за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 .

Однак, 11.06.2016 приблизно о 12 год. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , та будучи невдоволеним діями своєї дружини та інших осіб присутніх за місцем його проживання, дістав із-за холодильника вказаний пристрій та став демонструвати його. В свою чергу присутній на той час ОСОБА_9 , побоюючись будь-яких наслідків, відібрав у ОСОБА_10 даний пристрій, який в подальшому було вилучено працівниками поліції та направлено на відповідне дослідження.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України, а саме: придбання та зберігання без відповідного дозволу вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданих апеляційних скарг.
Суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, та визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, оскільки учасники судового провадження правильно розуміли зміст цих обставин, і у суду не було сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. В зв`язку із цим, суд правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст. 263 КК України, апелянтом не оспорюються та не оскаржуються, а тому відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, обставини справи, особу обвинуваченого, а саме те, що він характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, раніше судимий, в тому числі за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, вину визнав повністю.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав, щире каяття у вчиненому.

Обставину, що обтяжує покарання, суд визнав рецидив злочинів.

З такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів погоджується, а відтак доводи апеляційної скарги обвинуваченого є необґрунтованими.

Крім того, покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначене з дотриманням вимог ст.65 КК України, за своїм видом та розміром є справедливим, відповідає тяжкості вчиненого та даним про особу обвинуваченого, є необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінально караних діянь.
При цьому, колегія суддів враховує вимоги ст.65 КК України, а також роз`яснення, наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, згідно з якими при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Таким чином, на думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено відповідно до вищезазначених вимог.

Крім того, доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував, що він має на утриманні неповнолітню дитину, дружина інвалід, не спростовують висновки суду, оскільки ОСОБА_6 вже відбував покарання в умовах ізоляції від суспільства та при вчиненні аналогічного кримінального правопорушення, розумів наслідки його вчинення.

Таким чином, інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду у вироку та були підставою для його скасування або зміни, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418 та 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м.Києва, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді три роки позбавлення волі, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

_____________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4