печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8354/17-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.05.2017 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0007840 від 03.12.2016, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта базова загальна середня, який одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, священник настоятель храма, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 03 грудня 2016 року, близько 12.05 год., керуючи технічно справним автомобілем ДЕУ д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по проїзній частині вул. Кіквідзе зі сторони вул. Підвисоцького в напрямку Військового проїзду в м. Києві, порушив вимоги п. 2.3 (б), п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України, а саме при під`їзді до регульованого перехрестя вул. Кіквідзе вул. Шумова, проявив неуважність, через що своєчасно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, виїхав на вказане перехрестя на заборонений для нього червоний сигнал світлофора та скоїв зіткнення з автомобілем Хюндай д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 , який виконував розворот на вказаному перехресті, після чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який переходив проїзну частину по регульованому пішохідному переході на дозволений зелений сигнал світлофора справа наліво відносно руху автомобіля ДЕУ д.н.з. НОМЕР_2 , та продовжуючи некерований рух зіткнувся з автомобілем Фольксваген д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_8 ..

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 , наряду з легкими та середнього ступеня тяжкості тілесними ушкодженнями, було спричинено закриту травму хребта у вигляді перелому 1-го шийного хребця зі зміщенням уламків та відкриті уламкові переломи діалізів правих велико та малогомілкової кісток, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, пояснив, що в дійсності 03 грудня 2016 року, близько 12.05 год., керував технічно справним автомобілем ДЕУ д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по проїзній частині вул. Кіквідзе зі сторони вул. Підвисоцького в напрямку Південного мосту в м. Києві, зі швидкістю не більше 60 км/год. При під`їзді до регульованого перехрестя вул. Кіквідзе вул. Шумова, проявив неуважність, а саме відволікся на маневр автомобілю БМВ, через що виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофора. Спочатку скоїв зіткнення з автомобілем Хюндай д.н.з. НОМЕР_3 , який в цей час робив розворот, після чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який потрапив йому на капот, а потім розбив лобове скло, разом з яким, потім за інерцією його автомобіль зіткнувся з автомобілем Фольксваген д.н.з. НОМЕР_4 . Внаслідок дорожньо транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження. Не заперечував факт порушення ним п.п.2.3 б, 8.7.3. (е) ПДР України та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст. 286 КК України. Свої дії охарактеризував негативно.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин справи, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди з спричиненням потерпілому ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність (відсутність) обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого.

ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин з необережною формою вини (ст. 12 КК України), вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є настоятелем храму, за місцем постійного проживання та роботи характеризується позитивно.

Обставинам, що пом`якшують покарання, судом визнається щире каяття та повне відшкодування потерпілому заподіяних збитків.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом під час розгляду справи не встановлено.

Враховуючи виключно позитивні дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , його першу судимість, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, відшкодування потерпілому заподіяної шкоди та відсутність претензій з його сторони, а також з огляду на позицію потерпілого щодо покарання ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, проте його виправлення та досягнення інших цілей покарання можливе і без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

З огляду на вищевикладене, враховуючи позицію потерпілого, суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_3 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Речові докази, судові витрати та цивільний позов в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 371, ч.2 ст. 373, ст. 374, ст. 376 КПК України,

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у виді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя - ОСОБА_1