Справа № 461/589/17
Провадження № 1-кс/461/5060/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.08.2017 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання старшого слідчого першого слідчого відділення слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про накладення арешту,
в с т а н о в и в :
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21.04.2017 року задоволено клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління прокуратури Львівської області ОСОБА_7 та накладено арешт на автомобіль марки Хюндай Азера (Hyundai Azera), д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_8 .
Прокурор та слідчий кожний окремо клопотання підтримали, просили задоволити.
Захисник в інтересах ОСОБА_8 - ОСОБА_5 проти задоволення даного клопотання заперечив з огляду на те, що ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21.07.2017 р. за наслідками апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14.07.2017 р. про відмову в скасуванні арешту на автомобіль марки Хюндай Азера (Hyundai Azera), д.н.з. НОМЕР_1 та постановлено нову ухвалу, якою клопотання власника майна ОСОБА_8 задоволено частково. Вирішено частково скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 21.04.2017 року, та накласти арешт на автомобіль марки Хюндай Азера (Hyundai Azera), д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , в частині заборони відчуження даного транспортного засобу до ухвалення судового рішення, яким закінчується судовий розгляд кримінального провадження по суті. Вирішено повернути на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , як власнику майна, вилучений транспортний засіб марки Хюндай Азера (Hyundai Azera), д.н.з. НОМЕР_1 .
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. За п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частина 3 ст.170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другою цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Постановою слідчого від 24.01.2017 року вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом.
Не заслуговують правової уваги також і доводи прокурора на предмет того, що даний автомобіль ще необхідний органу досудового розслідування для проведення слідчого експерименту шляхом відтворення обстановки та обставин події ДТП, проте провести таку слідчу дію можливо лише за необхідних погодних умов, які мали місце на момент вчинення ДТП, а саме у зимові місяці приблизно з листопада-грудня по лютий-березень. Такий слідчий експеримент намагались провести 16.02.2017 року, однак через неналежні погодні умови і через вчинення перешкод місцевих мешканців с. Твіржа Мостиського району таку слідчу дію не вдалось провести. Оскільки обґрунтованості причини, чому за зимових погодних умов у період з 13.01.2017 року по березень 2017 року таку необхідну слідчу дію орган досудового розслідування намагався провести лише один раз і все-таки цей слідчий експеримент не був проведений. Також датою звернення із клопотанням про заборону користування і розпоряджання вказаним автомобілем є 24 липня 2017 року, а датою скоєння ДТП за участі автомобіля марки «Хюндай Азера», д.н.з НОМЕР_1 , що мала місце у с. Твіржа Мостиського району Львівської області є 07.01.2017 року. Тому, такий слідчий експеримент не буде здійснено, а права законного власника автомобіля в частині вільного володіння та користування будуть в разі задоволення клопотання й надалі порушені.
Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Загальне положення щодо розумних строків тримання під вартою викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою «розумність» строку не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Суд приймає до уваги те, що з моменту дорожньо-транспортної пригоди минуло більш, аніж шість місяців і вважає цей строк таким, що виходить за межі поняття «розумних строків» та був достатнім для проведення слідчих дій щодо з`ясування обставин ДТП.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Згідно ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Як зазначено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Керуючись ст.170,174 КПК України, суд, -
у задоволенні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділення слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про накладення арешту відмовити.
Повний текст ухвали буде оголошено 07 серпня 2017 року о 16 годині 30 хвилин.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області, в строки, передбачені ст.395 КПК України.
Слідчий суддя ОСОБА_1