Справа №635/9966/14-к
Провадження №1-кп/635/106/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002908 від 16 липня 2014 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Харкова, громадянки України, з вищою освітою, пенсіонерки, розлученої, раніше не судимої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 16 липня 2014 року, близько 10 години 20 хвилин, керувала автомобілем ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_1 , що належить їй на праві власності, на якому рухалась по вул. Савченко в м. Мерефа Харківського району Харківської області в районі Мереф`янського ринку. Під час руху, здійснивши маневр розвороту на ділянці автошляху на примиканні вул.Горького до вул.Савченко, водій ОСОБА_4 розпочала рух вперед по вул. Горького в напрямку виїзду на вул. Савченко, при цьому не переконалася у безпеці свого руху, чим грубо порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:
- п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
та скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась перетинаючи проїзну частину дороги по вул. Горького, і знаходилась в межах смуги руху та перед автомобілем, внаслідок чого сталося зіткнення.
В результаті даної дорожньо-транспортної події потерпілій ОСОБА_7 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 5101-ая/15 від 23.11.2015, були заподіяні ТЯЖКІ тілесні ушкодження, які викликали стійку втрату загальної працездатності понад однієї третини, а саме: зрощений чрезвертельний перелом лівої стегнової кістки з анатомічним укороченням останньої на 5 сантиметрів. Посттравматичний кокс артроз ІІІ стадії. Двосторонній гонартроз ІІІ стадії. Розгинаюча контрактура правого колінного суглоба, проекційне (відносне) вкорочення правої нижньої кінцівки на 5см. Виражене обмеження рухів у лівому тазостегновому і обох колінних суглобах, порушення опорної функції кінцівки.
Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_4 виразилося в тому, що вона, керуючи автомобілем ВАЗ-2101 р.н. НОМЕР_1 , перед початком руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, при цьому не врахувала дорожню обстановку та не впоралась з керуванням транспортним засобом, створивши небезпеку для інших учасників дорожнього руху і скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_7 , що перетинала проїзну частину та перебувала перед автомобілем, заподіявши останній тяжкі тілесні ушкодження.
Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № 784/14 від 02.09.2014, порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_4 знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією та наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з невиконанням нею у дорожній ситуації, що склалася, вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, при цьому для запобігання дорожньо-транспортній події у ОСОБА_4 не було будь-яких перешкод технічного характеру.
Допитана в ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 винною себе не визнала та пояснила, що 16.07.2014 року близько 10 годин 20 хвилин, вона припаркувала свій автомобіль ВАЗ-2101 р.н. НОМЕР_1 біля ринку в м. Мерефа Харківського району, щоб зайти до крамниці. Коли паркувалась, побачила жінку (потерпілу ОСОБА_7 ), яка повільно йшла з паличкою по проїзній частині дороги. Через декілька хвилин ОСОБА_4 повернулася до автомобіля і для того, щоби виїхати на дорогу, почала задній рух, при цьому ніяких перешкод для цього не побачила, враховуючи що її стаж керування автомобілем 12 років і ніколи раніше вона не потрапляла у ДТП. Для того, щоб розвернутися для руху прямо по дорозі, задом повернула до провулку, і в цей час почула, що хтось стукає по капоту та кричить. Вона зупинилася, подумавши, що зачепила ящики або коробки з товаром торговців, але у вікно автомобіля стукала жінка та сказала, що ОСОБА_4 наїхала на людину. Але остання не чула ані удару, ані якогось руху по машині. Коли відкрила двері та вийшла, побачила, що нога потерпілої перебуває між передніми та задніми колесами сторони водія. Люди сказали, що «швидку» та ДАІ вже викликали. Слідчі та інспектор ДАІ не побачили ні подряпин, ні вм`ятин, навіть пил не був збитий з автомобілю. Ніяких показників того, що вона саме збила потерпілу не було. Сам факт того, що нога потерпілої попала під колесо її машини, ОСОБА_4 не заперечує, але вважає, що в діях потерпілої є необережність та порушення правил дорожнього руху.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 в обсязі підозри суд вважає доведеною, а саме наступними доказами:
-показами потерпілої ОСОБА_7 , яка під час допиту у судовому засіданні пояснила, що 16.07.2014 року у середу вона дуже рано встала, зробила справи по господарству, потім пішла на ринок, де продавала свої овочі. Ходить вона по двору без палички, а якщо далеко то з паличкою. Десь о 10 годині 20 хвилин вона розпродалась і пішла з ринку додому. Тією дорогою тисячі разів ходила. Коли вийшла з ринку, пішла вздовж аптеки біля невеликого паркану, потім їй потрібно було перейти вул. Горького. Коли перейшла, почула удар у ліве стегно, від чого впала на правий бік та вдарилась головою об щебінь на землі. Потім вона побачила, як її лівим переднім колесом червона машина зачепила її плаття та проволокла ще до асфальту проїзної частини, проїхавши по її лівій нозі. Люди, що були поруч, витягнули ОСОБА_7 з-під машини;
-показами свідка ОСОБА_8 , який будучи допитаним у судовому засіданні пояснив, що дату подій він не пам`ятає, але влітку 2014 року близько 11 годин у м. Мерефа він бачив як червоне «Жигулі» на виїзді вул. Горького біля Мереф`янського ринку переїхала жінку похилого віку, а також підтвердив, що обвинувачена ОСОБА_4 була за кермом вказаного автомобіля. Деякі неточності та протиріччя у показах свідка не стосуються безпосередньо подій ДТП та суд вважає їх як такі, що виникли у зв`язку з особливістю пам`яті свідка ОСОБА_8 та давністю подій, а не «неправдивістю» свідка;
-показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які під час допиту у судовому засіданні пояснили, що вони є син та невістка потерпілої та в день ДТП ОСОБА_9 подзвонила мати ОСОБА_10 та повідомила, що ОСОБА_7 збила машина. Вони поїхали на місце події та були свідками того, як «швидка допомога» надавала допомогу потерпілій, а потім повезла її до лікарні, також розмовляли з ОСОБА_4 стосовно подій ДТП. ОСОБА_4 просила не викликати міліцію та розібратися на місці;
-показами свідка ОСОБА_11 , який під час допиту у судовому засіданні пояснив, що 16.07.2014 року близько 10-11 годин він їхав на своєму автомобілі ВАЗ-2110 у м. Мерефа з ринку, побачив біля аптеки виїжджала червона «Жигулі» та наїхала на жінку похилого віку, рухалась повільно, наїхала передом лівою частиною автомобіля у ліву частину тіла жінки, на ґрунтовій дорозі, що примикала до асфальту, близько 2-х метрів. Бачив все на відстані 5-6 метрів;
-показами свідка ОСОБА_12 , яка під час допиту у судовому засіданні пояснила, що 16.07.2014 року вона була на Мереф`янському ринку разом з ОСОБА_7 , торгували. ОСОБА_7 пішла з ринку раніше. Хвилин через 15-ть їй сказали люди: «вашу бабушку збила машина». Вона пішла до місця ДТП та побачила потерпілу, яка сиділа з похилом на праву сторону. Їй було погано. Обвинувачена була біля автомобіля ліворуч та просила щоб не викликали міліцію;
-показами свідка ОСОБА_13 , яка під час допиту у судовому засіданні пояснила, що влітку 2014 року у будній день пішла на ринок в м. Мерефа, стояла розмовляла зі знайомою продавщицею меду, раптом побачила як машина заїхала задом до провулку, а потім «газонула», що аж каміння полетіли урізнобіч, та поїхала. Десь у 1-1,2 метрах від ОСОБА_13 раптом стався глухий удар (хлопок). Вона повернулась та побачила, що лежить жінка, а її юбка намотується на переднє колесо машини, яка їде. Автомобіль протягнув жінку близько 2-х метрів до асфальту. ДТП відбулось не на проїзній частині, а майже на тротуарі, який не визначений (колись там був), місце посипано щебенем та ґрунтом. У машині на передньому пасажирському сидінні був великий пес. Коли машина зупинилась, колесо стояло на нозі жінки (стопа);
-дослідженим у судовому засіданні протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.07.2014 та схемою до нього;
-довідкою Мереф`янської ЦРЛ з токсикологічного дослідження ОСОБА_4 №1998 від 18.07.2014 року, згідно якої на момент дослідження у крові ОСОБА_4 етанол не виявлено;
-посвідченням водія на ім`я ОСОБА_4 ;
-речовим доказом автомобілем ВАЗ-2101 р.н. НОМЕР_1 , оглянутим та долученим до матеріалів кримінального провадження;
-висновком судово-медичної експертизи №2811-ая/14 від 14.08.2014, згідно якого у ОСОБА_7 , відповідно до наданої медичної документації, консультативного висновку консультанта рентгенолога, мали місце закритий чрезвертельний перелом лівої стегнової кості з незначним зміщенням уламків, рвана рана лівої стопи, які виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, і могли бути заподіяні при обставинах і можливо в строк, вказаний у постанові про призначення судово-медичної експертизи, тобто в умовах дорожньо-транспортної пригоди. За ступенем тяжкості закритий чрезвертельний перелом лівої стегнової кості відноситься до СЕРЕДНЬОЇ тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Рвана рана це ЛЕГКЕ тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я. Виникнення вказаного комплексу тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 при падінні на площину маловирогідно;
-висновком судової автотехнічної експертизи №784/14 від 02.09.2014 року, згідно якого в даній дорожній обстановці водій автомобілю ВАЗ-2101 ОСОБА_4 повинна була діяти відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України. Дії водія автомобілю ВАЗ-2101 ОСОБА_4 в даній дорожній обстановці не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, і з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Технічна можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді для водія автомобіля ВАЗ-2101 ОСОБА_4 в даній дорожній обстановці визначалась для неї виконанням вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, для чого не було перешкод технічного характеру. Не проведення слідчого експерименту за участю водія ОСОБА_4 для врахування при проведенні автотехнічної експертизи суд вважає обґрунтованим, у зв`язку з тим, що з її показів виходить, що вона не бачила та не могла бачити механізму попадання ноги потерпілої ОСОБА_7 під колеса автомобіля, і тому не могла показати на місці ДТП даний механізм. В іншій частині подій покази з боку обох сторін збігаються;
-висновком судово-медичної експертизи № 5101-ая/15 від 23.11.2015 року, згідно якої ОСОБА_7 були заподіяні ТЯЖКІ тілесні ушкодження, які викликали стійку втрату загальної працездатності понад однієї третини, а саме: зрощений чрезвертельний перелом лівої стегнової кістки з анатомічним укороченням останньої на 5 сантиметрів. Посттравматичний кокс артроз ІІІ стадії. Двосторонній гонартроз ІІІ стадії. Розгинаюча контрактура правого колінного суглоба, проекційне (відносне) вкорочення правої нижньої кінцівки на 5см. Виражене обмеження рухів у лівому тазостегновому і обох колінних суглобах, порушення опорної функції кінцівки;
-наданими у судовому засіданні поясненнями судово-медичного експерта ОСОБА_14 , згідно яких при наданні висновків експертизи та визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень висновки МСЕК та група інвалідності не враховуються. Досліджується медична документація, яка є на момент проведення експертизи, включаючи консультативний висновок первинної експертизи. Беруться до уваги тільки сама травма та її наслідки. Травма потерпілої, яка досліджувалась експертизою, могла бути отримана в наслідок ДТП, та встановлена ступінь тяжкості травми перебуває у причинному зв`язку з її заподіянням. Висновки експертизи №5101-ая/15 від 23.11.2015 року експерт підтримує повністю.
Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
При визначенні міри покарання обвинуваченій, суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, але скоєний з необережності, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винної, яка раніше не судима, розлучена, пенсіонер, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Враховуючи не умисний характер вчиненого кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 , яка притягується до кримінальної відповідальності вперше, позитивну характернику останньої за місцем мешкання, дії якої не несли загально-небезпечного характеру, а також беручи до уваги вік обвинуваченої та обставини встановлених подій, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, а тому вважає необхідним і достатнім призначити покарання у межах, встановлених у санкції статті особливої частини КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням до обвинуваченої ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробовуванням при здійснені контролю за поведінкою обвинуваченої у відповідності до ст. 76 КК України.
Крім того, суд вважає за необхідне застосовувати до обвинуваченої додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Витрати на залучення експерта на проведення судової автотехнічної експертизи №784/14 від 02.09.2014 року, підтверджені довідкою про витрати на проведення експертизи обставин ДТП у кримінальному провадженні №0002908 відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 (враховуючи уточнення її представника) до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 7144 гривень та моральної шкоди на суму 250 000 гривень, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає частковому задоволенню, а саме, в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 7144 гривень, та в частині відшкодування спричиненої моральної шкоди 50 000 гривень. При цьому суд виходить з розміру спричиненої потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди, розмір якої доведено долученими до матеріалів кримінального провадження документами. При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 в частині відшкодування спричиненої моральної шкоди суд керується положеннями ч.1 ст. 1167 та ч.2 ст. 1168 ЦК України, а також принципами розумності та справедливості, та вважає суму у розмірі 50 000 гривень є такою, що відповідає понесеним потерпілою моральним стражданням в зв`язку із отриманням нею тяжких тілесних ушкоджень, перенесенням операції, тривалим лікуванням, яке не дало позитивних результатів, а як наслідок встановлення безстрокової інвалідності першої А групи. Разом з тим, суд вважає слушним доводи представника позивача про те, що в результаті отриманих потерпілою тілесних ушкоджень в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, вона не тільки перенесла фізичні страждання, але й перебувала в тривалому психоемоційному стресі, зокрема, у післяопераційний період та триваючого лікування, а в наслідок отриманих травм, вона наразі не в змозі самостійно пересуватися, забезпечувати себе самостійно та змушена пересуватися за допомогою інвалідного візка.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
У відповідності до ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за даним вироком основного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо протягом іспитового строку вона не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 7144 (сім тисяч сто сорок чотири) гривні 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_7 на рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової автотехнічної експертизи №784/14 від 02.09.2014 року в сумі 586 (п`ятсот вісімдесят шість) гривень 80 копійок.
Речові докази: автомобіль ВАЗ-2101 р.н. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_4 вважати повернутим засудженій.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя