1Справа № 335/8281/17 1-кс/335/5545/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2017 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_2 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та строку дії обов`язків відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України

ВСТАНОВИВ:
З наданих суду матеріалів вбачається, що слідчим відділом прокуратури Запорізької області розслідується кримінальне провадження №0000245 від 28.04.2017 за підозрою ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 365 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом т.в.о. начальника ГУНП у Запорізькій області №407 о/с від 09.12.2016 ОСОБА_4 призначено дільничим офіцером поліції сектору превенції Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (далі Шевченківський ВП).
Перебуваючи на займаній посаді ОСОБА_4 відповідно до п. 1 ч. 1

ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі за текстом Закон), Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону завданням поліції є надання поліцейський послуг у сферах охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону в своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 6 Закону передбачено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування. Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 18 Закону поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського , професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Частиною 1 статті 19 Закону передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Статтею 43 Закону передбачено, що поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим. Попередження може бути зроблено голосом, а за значної відстані або звернення до великої групи людей через гучномовні установки, підсилювачі звуку. Вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення. Поліцейські зобов`язані надавати невідкладну медичну допомогу особам, які постраждали в результаті застосування заходів примусу.

Так, 28.04.2017, у період часу приблизно з 03 години 00 хвилин по 05 годину 00 хвилин, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, дільничний офіцер поліції сектору превенції Шевченківського ВП ОСОБА_4 перебуваючи поряд з адміністративною будівлею Шевченківським ВП, за адресою: вул. 8 березня, м. Запоріжжя та в приміщенні зазначеної будівлі, перевищуючи владу та службові повноваження працівника поліції, діючи умисно, усупереч вимогам ст. 43 Закону України «Про Національну поліцію», без попередження, за відсутності підстав, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», застосував до ОСОБА_6 фізичну силу, шляхом нанесення ОСОБА_6 не менше 3 ударів руками та ногами, по голові, чим спричинив останньому забиту рану м`яких тканин, лівої брови та забій м`яких тканин обличчя.

19.05.2017 року про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України повідомлено ОСОБА_4 .

19.06.2017 року ухвалою Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладенні на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: не залишати житло з 21 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом; заборонити спілкуватися з потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні.

Прокурор посилаючись на те, що досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків завершити не виявляється можливим, у зв`язку з великим обсягом та специфікою процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування, просить клопотання задовольнити, продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під домашнім арештом із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21.00 до 06.00 годин до 17.08.2017 року включно, а також продовжити ОСОБА_4 строк дії обов`язків:
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав на підставах, викладених у клопотанні, просить його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки протягом дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваним не порушувалися покладені на нього обов`язки.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисників, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчий суддя встановив, що слідчим відділом прокуратури Запорізької області розслідується кримінальне провадження №0000245 від 28.04.2017 за підозрою ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 365 КК України.

19.05.2017 року про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України повідомлено ОСОБА_4 .

19.06.2017 року ухвалою Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладенні на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: не залишати житло з 21 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом; заборонити спілкуватися з потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні.

Постановою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_7 від 17.07.2017 року строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до 17.08.2017 року.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове слідство не закінчено, оскільки необхідно виконати ряд процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Вирішуючи клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує особу підозрюваного, його соціальне становище, а також наявність обставин, встановлених в ході розгляду клопотання, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, в ході розгляду клопотання прокурором доведено, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, що на думку слідчого судді виправдовує подальше тримання підозрюваного під домашнім арештом.

Наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, які наведені прокурором у клопотанні та у судовому засіданні, а також обсяг процесуальних дій, які необхідно провести органу досудового розслідування, дають підстави слідчому судді дійти висновку про необхідність продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вирішуючи клопотання прокурора, слідчий суддя враховує поведінку підозрюваного під час дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, та приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню, та вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони підозрюваному залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21.00 до 06.00 годин в межах строку досудового розслідування до 17.08.2017 року включно
У відповідності до вимог ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: не залишати з 21-00 год. до 06-00 год. житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом; заборонити спілкування з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та з усіма свідками у даному кримінальному провадженні, які на думку слідчого судді можуть забезпечити належну поведінку підозрюваного. Покладення інших обов`язків слідчий суддя вважає недоцільним.

Керуючись, ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_2 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та строку дії обов`язків підозрюваному ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21.00 до 06.00 годин до 17.08.2017 року включно.
Продовжити ОСОБА_4 строк дії наступних обов`язків:
- не залишати з 21-00 год. до 06-00 год. житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом;

- заборонити спілкування з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та з усіма свідками у даному кримінальному провадженні.

Встановити строк дії ухвали до 17 серпня 2017 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Виконання ухвали в частині продовження строку домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1