11-сс/775/63/2015(м)
263/3336/15-к

Головуючий у суді першій інстанції
ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
7 квітня 2015 року м.Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6
за участю прокурора ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
підозрюваного ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі апеляційні скарги прокурора та захисника на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 березня 2015 року, якою щодо
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, працюючого на посаді міліціонера патрульної служби міліції особливого призначення ГУМВС України в Запорізькій області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі строком на 15 діб до 14.00 годин 7 квітня 2015 року включно, -

ВСТАНОВИЛА:
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , входить до складу підрозділу розвідки при «Міністерстві державної безпеки Донецької народної республіки» на прізвисько « ОСОБА_12 », що дислокується у м. Донецьку (на території не підконтрольній ЗС України). За отриманими даними, вказана особа має агентурні позиції на території м.Маріуполя, Волноваського, Тельманівського, Володарського і Новоазовського районів Донецької області та м.Бердянська Запорізької області, займається збором інформації щодо дислокації, кількості та переміщення підрозділів ВСУ на вказаних територіях.
ОСОБА_10 , працюючи на посаді міліціонера патрульної служби міліції особливого призначення ГУМВС України в Запорізькій області, маючи спеціальне звання старшого сержанта міліції, являючись працівником правоохоронного органу, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою з членом незаконної терористичної організації «Міністерства державної безпеки Донецької народної республіки» ОСОБА_11 , з метою сприяння терористичній організації «Донецька народна республіка» протягом часу з 04.02.2015р. по 23.02.2015р., за допомогою мобільних телефонів оператора мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_1 та оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_2 , під час несення служби на блок-постах на території Донецької і Запорізької областях, здійснював збір інформації про переміщення підрозділів ЗС України, що беруть безпосередню участь в антитерористичній операції в районі м.Маріуполь та інших напрямках Донецької області та особисто здійснював ОСОБА_11 передачу цих розвідувальних даних.
Своїми діями, які виразились в іншому сприянні діяльності терористичної організації за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 вчинив злочин, передбачений ст.ст. 28 ч. 2, 258-3 ч. 1 КК України.
23.03.2015 року о 21.00г. ОСОБА_10 затримано в порядку ст. 208 КК України співробітниками УСБ України в Донецькій області.
24.03.2015 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3 КК України.
У клопотанні слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , яке надійшло до Жовтневого районного суду м.Маріуполя 25.03.2015 року, йдеться про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 особливо тяжкого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ст.177 КПК України і ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без вказівки на строк.
Ухвалою слідчого судді від 26 березня 2015 року Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області, задоволено клопотання слідчого частково та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 на 15 днів по 14.00 годин 7 квітня 2015 року.
Прокурор не погодився з ухвалою слідчого судді і в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 26.03.2015 року про часткове задоволення клопотання слідчого щодо застосування запобіжного заходу ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою, скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою застосувати стосовно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Вважає, що ухвала є незаконною та необгрунтованою, бо згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати слідчому судді, суду, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті, в тому числі переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В ухвалі суду зазначено, що органом досудового розслідування зібрано письмові докази (службові документи), які підтверджують наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 за ч.2 ст.28, ч.1 ст.258-3 КК України.
Крім того, суд погодився з доводами слідчого та прокурора щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою їх запобігання.
Втім, приймаючи рішення про часткове задоволення клопотання слідчого та обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді арешту строком лише на 15 діб, суд виходячи за межі наданих йому прав, в порушення вимог ст.194 КПК України, визначив певні дії, які необхідно здійснити органу досудового розслідування з метою встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення. При цьому, надав обмеження у часі.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , просить ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 26.03.2015р. про обрання відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу відмовити у зв`язку з тим, що прокурором не доведена наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.
Вважає, що слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Маріуполя рішення про обрання у відношенні ОСОБА_10 запобіжного заходу винесено без достатніх правових підстав,з порушенням кримінального процесуального закону.
Згідно положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, повинен оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, наявність доказів про скоєння підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.
Згідно положень ст. 194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про наявність обгрунтованої підозри в здійсненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 справжнього Кодексу.
На думку захисника, слідчий суддя ці вимоги закону не виконав і як вагомі докази, що свідчать про наявність обгрунтованої підозри в здійсненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, вказав рапорт заступника начальника Новоазовського ГО управління СБУ України в Донецькій області, що містить інформацію про те, що в період з 04.02.2015р. по 18.03.2015р. мали місце з`єднання номерів мобільних терміналів, використовуваних ОСОБА_11 з мобільними терміналами ОСОБА_10 .
Але рапорт не містить яких-небудь посилань про те, яким чином дана інформація отримана, з якого джерела, чи достовірне це джерело, чи отримана вона відповідно до чинного законодавства, на підставі вирішення слідчого судді або незаконно.
Крім того, рапорт не містить свідчень про те, що розмови між ОСОБА_11 і ОСОБА_10 носили протиправний характер, а спілкування між двома громадянами України в телефонному режимі, навіть якщо прізвища цих громадян ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , не містить ознак складу правопорушення відповідно до чинного законодавства України
Це ж стосується і повідомлення заступника начальника управления СБ України в Донецькій області.
Рапорт і повідомлення містять одну і ту ж інформацію з одного інформаційного носія, із заміною частині першої строчки вказаних документів, що містить посилання на орган що отримав інформацію, що не дає можливості вважати, що інформація, відображена в цих документах, отримана з різних джерел.
З вказаного рапорту і повідомлення не вбачається, яким чином отримана вказана інформація, чи є джерело з якого вона отримана достовірним, чи мають посадові особи, що її надають, якими-небудь доказами, що підтверджують цю інформацію, якщо так, то що це за докази, чи законним шляхом вони отримані, чи є допустимими відповідно до кримінального процесуального закону України.
Також у вказаних рапортах і повідомлені не зафіксовані будь які фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб і груп осіб, що не дозволяє визнати їх документами відповідно до ст. 99 КПК України.
Заслухавши доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення; захисника, який просив свою апеляційну скаргу задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційних скарг в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів судового розгляду у суді першої інстанції, слідчий суддя, постановляючи ухвалу, обґрунтував її матеріалами справи, і прийшов до висновку, що переліченими письмовими документами, які є іншими письмовими доказами в розумінні ст. 98 КПК України і які досліджені судом, підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого правопорушення.
Теж саме підтверджується поясненнями ОСОБА_10 щодо спілкування з ОСОБА_11 .
Вказав на наявність ризиків у справі і виходив з того, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину; як працівник правоохоронного органу, обізнаний з особливостями роботи правоохоронних органів з розкриття злочинів, розшуку злочинців, а тому, з метою уникнення відповідальності може змінити місце фактичного проживання, яким не є місце його реєстрації, переховуватися від органів слідства та суду, у тому числі і на території, яка не контролюється органами державної влади України, незаконно впливати на свідків з метою схиляння їх до дачі показань на свою користь.
Таким чином, зробив висновок суд, є ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що дають достатні підстави для застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання зазначеним ризикам. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного за ст. 28 ч.2, 258-3 ч.1 КК України законом не передбачено.
При вирішенні клопотання, при встановлених судом ризиків і других підстав для застосування запобіжного заходу - тримання під вартою, суд забов`язаний був виходити з того, що згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним (на час розгляду клопотання), покладених на нього процесуальних обов`язків, а також недопущення спроб, передбачених п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, необхідно виходити з того, що згідно ст.219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Виходячи з наведеного та керуючись ст.197 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_10 необхідно встановити у 60 діб, починаючи з 14 години 23 березня 2015 року, що встановлено ухвалою слідчого судді і не оскаржується. Апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 404,405,407,197 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 березня 2015 року, щодо ОСОБА_10 скасувати.
Обрати відносно ОСОБА_10 , задовольнивши клопотання слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з 14 години 23 березня 2015 року по 14 годину 21 травня 2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2