Справа № 148/1086/17
Провадження №1-кп/148/185/17
03 серпня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження -
з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,
з боку захисту - обвинуваченого ОСОБА_4 ,
за участю потеріплого ОСОБА_5 ,
16 лютого 2017 року близько 09.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Секонд Хенд», що по вул. Леонтовича, 50 у м. Тульчині, підійшов до відсіку із взуттям, який розташований у центрі залу, де переглядав товар та серед взуття помітив мобільний телефон марки «MEIZU М3S» золотистого кольору, належний ОСОБА_5 . Діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужим майном, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та скориставшись цим, ОСОБА_4 таємно скоїв крадіжку вказаного мобільного телефону вартістю 3260 грн. 55 коп., в якому знаходилась карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 10 грн. на рахунку якої були кошти в сумі 0,25 грн., флеш-карта ємністю 16 Гб вартістю 100 грн. та який був у чохлі чорного кольору на задню кришку вартістю 60 грн. Після заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_4 почав використовувати його у власних цілях, розпорядившись ним в такий спосіб на власний розсуд , хоча був у змозі визначити власника мобільного телефону. Своїми незаконними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3 480,80 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав за обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду пояснив, що 16 лютого 2017 року близько 09.00 год. він зайшов у магазин «Секонд Хенд» по вул. Леонтовича, 50 у м. Тульчині для того, щоб купити собі взуття. Почав передивлятись товар і у одному із ящиків знайшов телефон марки «MEIZU М3S». Вказаний телефон він забрав собі. Не міг встановити власника телефону, оскільки з телефону не можливо було зробити дзвінків. Лише пізніше того, як він «прошив» телефон, його можливо було використовувати. Також він придбав для телефону нову сім-карту оператора «Київстар». Коли до нього приїхали працівники поліції, він відразу видав їм викрадений телефон. Вартість викраденого ним не оспорювалась. Також зазначив, що телефон з сім-картою повернуто потерпілому. Щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілого та просив суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 пояснив що 16.02.2017 року в період з 08.00 год. до 09.00 год. він заходив у магазин «Секонд Хенд» що по вул. Леонтовича, 50 у м. Тульчині. Його телефон марки «MEIZU М3S» був при ньому у кишені куртки та скоріше за все він випав, коли він нагинався. Коли він виявив пропажу телефону, то зрозумів, що втратив його саме в цьому магазині. Відразу почав телефонувати на свій номер, але йому ніхто так і не відповів. Після цього він відразу звернувся до поліції. Зазначив, що телефон йому повернуто, матеріальних претензій до обвинуваченого він не має. Вважає, що обвинуваченому має бути призначене не суворе покарання.
Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд розцінює показання потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 як належні, допустимі та достатні докази вини останнього, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини злочину, а саме: умисні дії ОСОБА_4 таємний спосіб викрадення та корисливий мотив та мету мотив.
Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При встановлених обставинах та досліджених доказах у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, позитивно характеризується за місцем проживання, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
У відповідності з ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути в дохід держави витрати на залучення експерта.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого в даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень).
Речовий доказ: мобільний телефон марки марки «MEIZU М3S», який повернуто потерпілому ОСОБА_5 , - залишити останньому за належністю.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 440 грн. 20 коп. витрат на залучення експерта.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1