Справа № 135/1463/16-к
Провадження у справі № 1-кп/135/11/17
У Х В А Л А
іменем України
20.04.2017 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального
провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000335, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.10.2016року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
У провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження.
Сьогодні, у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На обгрунтування клопотання повідомив, що ОСОБА_5 вчинив умисний злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, кваліфікуючою ознакою котрого є: вчинене групою осіб та таке, що спричинило смерть потерпілого.
23.02.2017 Ладижинський міський суду своєю ухвалою обрав ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.04.2017.
Крім того, ОСОБА_5 вчинив ряд тяжких та середньої тяжкості злочинів, що зумовлює необхідність продовження останньому міри запобіжного заходу. При цьому існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, що полягають у тому, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Зокрема, існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_5 , під страхом ймовірної кримінальної відповідальності переховуватиметься від суду. З огляду на те, що санкції інкримінованих ОСОБА_5 статей вчинених злочинів є такими, що спроможні в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Окрім цього, в обвинуваченого ОСОБА_5 відсутнє постійне місце роботи, спілкується з раніше судимими особами та будучи раніше судимим, звільненим на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, будучи обвинувачуваним у суді на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин проти життя та здоров`я особи, що свідчить про продовження злочинної діяльності останнього та наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Окрім цього, з метою ухилення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 може здійснювати незаконний вплив на свідків, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти продовження запобіжного заходу, вказав, що у цьому немає необхідності, оскільки дана справа сфальсифікована.
Захисник ОСОБА_4 заперечив проти продовження запобіжного заходу, зазначивши, що прокурором не дотримано строків подання клопотання.
Вивчивши клопотання, заслухавши, пояснення обвинуваченого та його захисника, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 є обґрунтованим і підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
Суд у відповідності до положень ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, характер та обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони сформульовані в обвинуваченні, вік обвинуваченого, стан здоров`я, відсутність офіційного місця роботи, і приходить висновку про наявність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, може вчинити інші кримінальні правопорушення. Відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в подальшому, його належить утримувати під вартою
При цьому, суд враховує і той факт, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Востаннє засуджений 19.02.2016 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 296, ст. 70, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Крім того, є обвинуваченим за ч. 2 ст. 121 КК України, справа перебуває в провадженні суду. Вказане беззаперечно свідчить про репутацію підозрюваного (неодноразові судимості та обвинувачення за вчинення умисних злочинів).
З врахуванням наведеного, суд вважає недостатніми для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з утриманням під вартою, як про це ініційовано питання його захисником.
Суд не приймає до уваги заперечення захисника, оскільки відповідно до ч 3 ст.200 КПК України, обвинуваченому надається копія клопотання не пізніше, ніж за три години, у разі зміни запобіжного заходу. У даному випадку питання про зміну запобіжного заходу не вирішується, а вирішується клопотання про продовження раніше обраної міри запобіжного заходу.
Також суд не приймає до уваги твердження захисника про те, що клопотання, яке розглядається, мало би бути подану до суду не пізніше, ніж за п`ять днів, адже, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незалежно від наявності клопотань.
Беручи до уваги вищевикладене, існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою та враховуючи, що строк дії ухвали Ладижинського міського суду Вінницької області від 23.02.2017 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 22.04.2017, з метою забезпечення належного проведення судового розгляду кримінального провадження, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 36, 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 194, 199, 331 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора Ладижинського відділу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області, ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.
Запобіжний захід, обраний у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , продовжити до 21 червня 2017 року включно.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_5 .
Ухвала суду остаточна та оскарженню не підлягає.
Суддя