провадження №1-кс/279/184/17
Справа № 279/209/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2017 року
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Коростенського ВПГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 14 січня 2017 року за ознаками злочину передбаченого ст.121ч.2 КК України про арешт майна ,-
В С Т А Н О В И В:
В клопотанні слідчий зазначає, що 14 січня 2017 року 0 16 годині 20 хвилин неподалік від будинку АДРЕСА_1 було виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився без свідомості з тілесними ушкодженнями. В цей же день о 16 годині 50 хвилин під час хірургічного втручання в реанімаційному відділенні Коростенської ЦМЛ ОСОБА_4 помер від розриву печінки та відриву судин від печінки.
За даним фактом 14 січня 2017 року слідчим відділом Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину передбаченого ч.2ст.121 КК України.
Слідчий просить накласти арешт на вилучене майно в ході проведення тимчасового доступу .
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, причину неявки суду не повідомили. Відповідно до вимог ст. 172 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_5 заперечує проти накладення арешту на вилучене майно.
Перевіривши матеріали клопотання, суд приходить до висновку , що воно не підлягає до задоволення.

У відповідності до вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове , до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину чи знаряддям вчинення злочину , підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб , конфіскації у юридичної особи , для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За правилами ч.3ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як видно із матеріалів справи на підставі ухвали слідчого судді від 24 лютого 2017 року було вилучено майно ОСОБА_5 : штани спортивного зразка чорного кольору, куртку чорного кольору з блискучою поверхнею з капюшоном у вигляді шапки з меховими вухами.

Проте, до матеріалів справи слідчим не додано постанову про приєднання вказаних речей в якості речових доказів.
Судом не встановлено відсутність достатніх доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, по даний час ОСОБА_5 не повідомлений про підозру у вчиненні даного злочину. Метою накладення арешту слідчий вважає забезпечення кримінального провадження, хоча вилучені речі не є речовими доказами.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вилучені речі не підлягають арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170 - 173 Кримінально - процесуального кодексу України ,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити слідчому СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області про накладення арешту на майно, вилучене в ході тимчасового доступу 24 лютого 2017 року у ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом 5-ти діб після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1