АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи 766/2123/16-к
Справа № 11-кп/791/173/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія вирок ч.3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2017 р.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

З участю прокурора ОСОБА_6

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001717 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 29.11.2016 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці смт. Чорнобаївка, Білозерського району Херсонської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою - АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_7 , засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом визначеного судом випробувального строку один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України покладено на засуджену наступні обов`язки
1.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави 175 (сто сімдесят пять) гривень 92 копійки.

Вирішене питання щодо речових доказів.
Відповідно до вироку суду ОСОБА_7 30.03.2016 року близько 06.00 години, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , переслідуючи умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом подолання забору вказаного будинку, таємно, з подвір`я будинку вкрала майно, що належить потерпілій ОСОБА_8 , чим спричинила останній матеріальну шкоду в розмірі 1650 грн.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеність вини обвинуваченої та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 вважає, що вирок суду підлягає зміні через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема зазначає, що законом України № 1492-VIII від 07.09.2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» до ст. 76 КК України внесено зміни, згідно з якими нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Згідно із резолютивною частиною вироку на засуджену ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. 76 КК України покладено такі обов`язки як періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання. З урахуванням того, що злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, обвинуваченою скоєно 30.03.2016 року, тобто до внесення змін Законом України № 1492-VIII від 07.09.2016 року до ст. 76 КК України, то судом при постановленні вироку стосовно ОСОБА_7 допущено неправильне застосування вимог кримінального закону, а саме вимог ст. 76 КК України, що потягло за собою неконкретизацію виконання обвинуваченою призначеного покарання у частині покладених на неї зобов`язань.

Просить резолютивну частину вироку змінити, покласти на обвинувачену ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 3,4, ч.1 ст. 76 КК України (у ред. Закону України № 1254-6 від 14.04.2009 року), такі як повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується ретельно дослідженими в судовому засіданні доказами, перевіреними в порядку ст. 349 КПК України, яким суд дав належну оцінку, та є обґрунтованим.

Кримінальне правопорушення, яке скоїла ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, кваліфіковано правильно та ніким не оспорюється.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 , скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, 30.03.2016 року, тобто на момент вчинення кримінального правопорушення діяла ст. 76 КК України в редакції від 14.04.2009 року.
Зміни до ст. 76 КК України (в редакції Закону № 1492-УШ від 07.09.2016 року), набули чинності 08.10.2016 року, відповідно до яких у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

2. На осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки:

1) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого;

2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Таким чином, нова редакція ст. 76 КК України, яка зобов`язує суд покласти певні обов`язки на засудженого, на відміну від попередньої редакції, погіршує його становище.

Відповідно до ч. 2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, суду першої інстанції при покладенні на обвинувачену ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України, необхідно було застосувати редакцію цієї статті 76 КК України від 14.04.2009 року.

На думку колегії суддів вирок суду підлягає зміні, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 413 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 29.11.2016 року відносно ОСОБА_7 , змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, якщо вона протягом цього терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

(підпис) (підпис) (підпис)

Судді : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_2