АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-сс/796/1038/2017 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст..ст. 303, 304 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.12.2016 року,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.12.2016 року, відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 від 02.12.2016р. про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000085.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що тимчасовий доступ до речей та документів в розумінні КПК України не є слідчою (розшуковою) дією чи негласною слідчою (розшуковою) дією, відтак можливість оскарження постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання щодо звернення з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів не передбачено в порядку ст. 303 КПК України.

В своїй апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.12.2016 року, постановити нову ухвалу, якою направити скаргу до розгляду по суті в суд першої інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на п. 5 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику вирішення слідчими суддями питань, пов`язаних із слідчими (розшуковими) діями», яким встановлено, що КПК не передбачено вичерпний перелік слідчих дій, обмежуючись дефініцією, сформульованою у ч. 1 ст. 223 КПК України, а тому предметом оскарження слідчому судді в тому числі є відмова у задоволенні клопотання про проведення будь-якої слідчої дії, тобто такої дії, яка спрямована на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а тому постанова про відмову в задоволенні клопотання щодо звернення з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів підлягає оскарженню до слідчого судді.

Також вказує, що тимчасовий доступ до речей та документів є лише інструментом, заходом забезпечення кримінального провадження, який надає можливість слідчому отримати певні докази, на які поширюються законодавчі гарантії захисту, у тому числі банківської таємниці.

Представник потерпілого ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив та клопотань про відкладення апеляційного розгляду справи не подавав. Тому, неявка ОСОБА_6 , відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України не є перешкодою для проведення апеляційного розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, колегія суддів, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, прийшла до висновку що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З матеріалів судового провадження, що надійшло до Апеляційного суду з Шевченківського районного суду м. Києва вбачається, що 28 грудня 2016 року представник потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 про відмову в задоволенні клопотання від 02.12.2016 року.

Слідчий суддя, відмовляючи у відкритті провадження за вищезазначеною скаргою вказав, що представником потерпілого до суду оскаржено постанову про відмову в задоволенні клопотання про здійснення тимчасового доступу до речей та документів, а тимчасовий доступ до речей та документів в розумінні КПК України не є слідчою (розшуковою) чи негласною слідчою (розшуковою) дією, а є відповідно заходом забезпечення кримінального провадження, постанова про відмову в задоволенні клопотання про проведення якого не оскаржується в порядку ст. 303 КПК України.

З таким висновком слідчого судді не може погодитись колегія суддів, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у своїй скарзі, поданій до суду в порядку, визначеному ст.303 КПК України, представник потерпілого ОСОБА_6 оскаржив постанову старшого слідчого СУГУ НП в Київській області ОСОБА_8 від 02.12.2016 р. про відмову у задоволенні заявленого раніше клопотання потерпілого у кримінальному провадженні № 0000085 ОСОБА_7 ..

Зі змісту самого клопотання потерпілого ОСОБА_7 від 25 листопада 2016 року вбачається, що він просив у слідчого звернутись до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів у ПАТ «УКРІНБАНК», за адресою : м. Київ, вул. Смирнова-Ласточкіна, 10-а до справи з юридичного оформлення рахунків клієнтів банку: ТОВ «Бастіон-Капітал», зокрема, документів щодо відкриття та використання рахунку, роздруківки руху коштів по рахунку та ін.

Так, відповідно до ст. 131 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів дійсно є одним із видів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкодити вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості. Під дієвістю розуміється вирішення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України у розумні строки, з дотриманням принципу процесуальної економії.

Тимчасовий доступ до речей і документів, за своєю суттю, направлений на збір доказів у кримінальному провадженні, та фактично є передумовою вилучення документів чи речей, тобто отримання певних доказів. А саме вилучення цих документів, є, власне, слідчою дією.

КПК України не передбачає вичерпного переліку слідчих ( розшукових) дій, обмежуючись дефініцією, сформульованою у ч. 1 ст. 223 КПК України. Зокрема, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Аналізуючи наведені положення закону, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку, постанова старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 від 02.12.2016 р. про відмову у задоволенні клопотання потерпілого у кримінальному провадженні № 0000085 ОСОБА_7 підлягала оскарженню до суду, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Наведене свідчить про те, що висновок слідчого судді щодо відмови у відкритті провадження за скаргою представника потерпілого ОСОБА_6 є хибним, таким, що не відповідає вимогам ч. 4 ст. 304 КПК України щодо підстав для прийняття такого рішення. Наслідком розгляду такої ухвали є лише скасування ухвали слідчого судді.

А враховуючи те, що слідчий суддя не розглядав скаргу по суті, а прийняв рішення стосовно відмови у відкритті провадження за скаргою відповідно до змісту ст. 304 КПК України, а також те, що розгляд та прийняття ухвали за наслідком розгляду відповідної скарги згідно вимог ст.ст. 306, 307 КПК України, є прерогативою слідчого судді місцевого суду, і за змістом ст. 407 КПК України, не входить до повноважень апеляційного суду, то ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 422 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.12.2016 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 від 02.12.2016р. про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000085, - скасувати та призначити за скаргою новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

______________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4