Краснопільський районний суд Сумської області
Справа № 1-28/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2010 року смт.Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області в складі :

головуючого судді Басової В.І.

при секретарі с/засідання ОСОБА_1

з участю прокурора Бречка В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Краснопілля - кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, військовозобовязаного, раніше засуджуваного:

1) 06.12.2006 року Зарічним районним судом м.Суми за ст.122 ч.1 КК України до 120 годин громадських робіт,

2) 19.02.2009 року Краснопільським районним судом Сумської області за ст.164 ч.1 КК України до 120 годин громадських робіт,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.164 КК України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, не військовозобовязаного, раніше не судимого в порядку ст.89 КК України,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 30 грудня 2009 року близько 11 години, за попередньою змовою між собою, з території колишньої ОСОБА_4 лікарні, яка розташована на околиці с.Запсілля Краснопільського району та перебуває на балансі ОСОБА_4 сільської ради Краснопліьського району, скориставшись відсутністю охорони та вільним доступом у будівлю, з корисливих спонукань викрали шляхом демонтажу частину кородованого покрівельного листового заліза загальною вагою 177 кілограмів. Вказане покрівельне залізо вони з допомогою місцевого жителя ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, який не перебував з ними у злочинній змові, транспортували за допомогою саней з кінною упряжжю в с.Миропілля, де їх було викрито та затримано ОСОБА_4 сільським головою ОСОБА_6 Діями підсудних ОСОБА_4 сільській раді Краснопільського району завдано матеріальних збитків на загальну суму 318,60 грн.

Крім того, підсудний ОСОБА_2 вчинив злісне ухилення від сплати аліментів як особа, раніше судима за злісне ухилення від сплати аліментів, за таких обставин.

Так, підсудний ОСОБА_2 згідно рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 16.11.2006 року зобовязаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітньої доньки Софії, ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 01.11.2006 р. Однак, незважаючи на рішення суду, підсудний ОСОБА_2, будучи працездатним, допомоги на утримання доньки не надавав, допустивши утворення значної заборгованості по аліментах, за що був засуджений 19.02.2009 року Краснопільським районним судом Сумської області за ст.164 ч.1 КК України до 120 годин громадських робіт.

Проте після відбуття призначеного покарання підсудний ОСОБА_2, маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, і, не зважаючи на рішення суду, будучи працездатним та маючи випадкові заробітки, тобто отримуючи доходи, допомоги на утримання дитини не надавав, внаслідок чого за період з 01.12.2008 року по 01.01.2010 року утворилася заборгованість по аліментам у сумі 3454 грн., яку погасити відмовлявся, заходів для працевлаштування не вживав, до Краснопільського районного центру зайнятості на облік не став, тобто повторно злісно ухилявся від сплати аліментів.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів, в скоєному розкаявся та пояснив, що дійсно протягом тривалого часу, будучи засудженим за злісне ухилення від сплати аліментів у 2009 році, не сплачував аліменти на утримання неповнолітньої доньки Софії, ІНФОРМАЦІЯ_8, призначені йому за рішенням Краснопільського районного суду, оскільки мав з колишньою співмешканкою ОСОБА_7 неприязні стосунки. Також визнав, що, хоча постійного місця роботи за цей період не знайшов, мав випадкові заробітки і змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але такої допомоги не надавав. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визнав і зобовязався аліменти надалі сплачувати належним чином.

З приводу викрадення покрівельного заліза суду пояснив, що дійсно 28.12.2009 року він запропонував ОСОБА_3 викрасти залізо з покрівлі недіючої будівлі колишнього хірургічного відділення ОСОБА_4 лікарні, та продати його, щоб отримати кошти для святкування Нового року, на що підсудний ОСОБА_3 погодився; а 30.12.2009 року близько 11 години вони спільно проникли у колишню лікарню в с.Запсілля, де зняли поіржавіле листове залізо з тієї частини даху, де вже було знято шифер, скидали його на землю, а потім за допомогою ОСОБА_5, з яким він, ОСОБА_2, попередньо домовився, ОСОБА_3 транспортував залізо саньми з кінною упряжжю в с.Миропілля. Про те, що залізо вони знімали протизаконно і без дозволу власника, ОСОБА_5 вони не повідомляли, а на його запитання пояснили, що роблять це з дозволу відповідальної особи. Розмір заподіяної шкоди визнав повністю.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3І повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, в скоєному розкаявся, пояснення підсудного ОСОБА_2 стосовно викрадення ними покрівельного заліза підтвердив, додавши, що після того, як вони скидали залізо на землю та склали, приїхав місцевий мешканець ОСОБА_5, з яким було попередньо домовлено про транспортування заліза. Разом із ним він, ОСОБА_3, транспортував залізо саньми, що належать ОСОБА_5, в с.Миропілля, де пізніше їх затримала ОСОБА_4 сільський голова ОСОБА_6 З ОСОБА_5 домовлявся ОСОБА_2, який пояснив при цьому, що залізо вони зняли з дозволу відповідальної особи. Розмір заподіяної шкоди визнав повністю.

На підставі викладеного, враховуючи, що підсудні свою вину визнали повністю, підтвердили обставини скоєних злочинів, учасниками судового розгляду фактичні обставини справи не оспорюються, вони вірно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, вислухавши думку учасників судового розгляду та розяснивши їм положення ст. 299 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Винність підсудних у скоєнні злочинів також підтверджується доказами, дослідженими судом: поясненнями законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7, дослідженими за матеріалами досудового слідства (а.с.48-51), поданням ВДВС про притягнення до кримінальної відповідальності (а.с.12-13), розрахунком заборгованості по сплаті аліментів (а.с.21-23), протоколами огляду місць подій (а.с.61-65, 69-70), протоколом огляду предметів (а.с.85-87), актом зважування металобрухту (а.с.68), висновком судово-товарознавчої експертизи (а.с.93-94) та іншими матеріалами справи.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх сукупно, суд вважає, що винність підсудних у скоєному в судовому засіданні доведена повністю.

Дії підсудного ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб, та за ч.2 ст.164 КК України, так як він вчинив злісне ухилення від сплати аліментів особою, раніше судимою за злісне ухилення від сплати аліментів.

Дії підсудного ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні підсудним виду і міри покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчинених злочинів, негативну характеристику з місця проживання на ОСОБА_2, посередню характеристику з місця проживання на ОСОБА_3

Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину підсудного ОСОБА_2 суд враховує як помякшуючі його вину обставини.

Скоєння злочину підсудним ОСОБА_2, маючи не зняту та непогашену судимість суд враховує як обтяжуючу його вину обставину.

Скоєння злочину підсудним ОСОБА_3, будучи не судимим в порядку ст.89 КК України, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину суд розцінює як помякшуючі його вину обставини.

З урахуванням обставин справи та даних про особу підсудного ОСОБА_2 суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання його можливі лише за умови ізоляції від суспільства шляхом призначення покарання у вигляді обмеження волі у межах санкцій статей 185 ч.2 та 164 ч.2 КК України. Так як підсудний ОСОБА_2 вчинив злочини, передбачені різними статтями, а саме ст.ст. 185 ч.2, 164 ч. 2 КК України, за жоден з яких його не було засуджено, то остаточне покарання йому слід визначити за сукупністю злочинів відповідно до ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Підсудному ОСОБА_3 слід призначити покарання у вигляді обмеження волі у межах санкції статті 185 ч.2 КК України та застосувати у відношенні нього ст. 75 КК України, таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Стягнути з підсудних у рівних долях на користь НДЕКЦ при ГУМУС України судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи по 56 грн. 34 коп. з кожного.

Речові докази: брухт чорних металів у вигляді кородованих листів покрівельного заліза загальною вагою 177 кілограмів передати у розпорядження ОСОБА_4 сільської ради, в рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків, залишивши цивільний позов без розгляду; деревяні сани для кінної упряжі та кобилу гнідої масті залишити у розпорядженні власника.

Тому, керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.164 КК України, призначивши покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 1 (одного) року 8 місяців обмеження волі;

-за ч.2 ст.164 КК України у вигляді 2 років обмеження волі.

Остаточно відповідно до ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Зобовязати засудженого ОСОБА_2 отримати у органі кримінально-виконавчої системи припис про виїзд до місця відбування покарання та самостійно прибути до місця відбування покарання відповідно до вказаного в приписі строку. Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 обчислювати з часу прибуття його в місце відбування покарання у виді обмеження волі.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_2 до вступу вироку у законну силу залишити попередній у вигляді підписки про невиїзд.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, та призначити іспитовий строк тривалістю на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обовязки :

- не виїжджати за межи України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

- періодично реєструватися в органі кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу залишити попередній у вигляді підписки про невиїзд.

Речові докази: брухт чорних металів у вигляді кородованих листів покрівельного заліза загальною вагою 177 кілограмів, який знаходиться у ОСОБА_8 (а.с.89) передати у розпорядження власника, ОСОБА_4 сільської ради; деревяні сани для кінної упряжі та кобилу гнідої масті (а.с.104) залишити у розпорядженні власника ОСОБА_5.

Стягнути з засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у рівних долях по 56грн.34 коп. з кожного судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Сумській області, , розрахунковий рахунок 0011, МФО 837013, УДК в Сумській області.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_4 сільською радою щодо відшкодування завданих матеріальних збитків у сумі 318 (триста вісімнадцять) грн. 60 коп. залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Краснопліьський районний суд на протязі 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя В. І. Басова