Справа № 761/3389/17
Провадження №1-кп/761/869/2017
В И Р О К
іменем України
27 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,

секретар судового засідання ОСОБА_3

за участі:

сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

сторони захисту адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_6

в с т а н о в и в :
Так, 28.12.2016 приблизно о 21 годині ОСОБА_2 на маршрутному таксі приїхав з м.Бучи Києво-Святошинського району, Київської області до м. Києва, а саме до зупинки громадського транспорту ст..м.Нивки, за адресою: м.Київ, вул..Д.Щербаківського,1. У подальшому ОСОБА_2 направився до знайомого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в якого знаходився до 00 годин 15 хвилин 29.11.2016. Вийшовши з квартири на вулицю та перебуваючи на подвір`ї між будинками №13 та №15, приблизно о 00 годині 35 хвилин ОСОБА_2 звернув свою увагу на раніше невідомого йому ОСОБА_7 ,, який на його думку перебував у стані алкогольного сп`яніння, так як хитався та мав при собі речі, які можуть мати для нього матеріальну цінність. В цей момент, 29.12.2016 приблизно о 00 годині 40 хвилин у ОСОБА_2 , виник злочинний умисел спрямований на відкрите, повторне викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я потерпілого, а саме ОСОБА_6 , який пройшовши між будинками №13 та №15 по вул.. Кирпоноса в м. Києві та продовжив свій рух в бік вул.. Естонської у м. Києві. Продовжуючи спостереження за рухом ОСОБА_6 ,, ОСОБА_2 , сховався за деревом біля будинку №5 по вул. Естонській у м.Києві. У подальшому, коли ОСОБА_6 , проходив повз дерево, за яким сховався ОСОБА_2 ,, останній несподівано для проненка ОСОБА_8 , вибіг з-за дерева, після чого перебуваючи з лівого боку від ОСОБА_6 , наніс по голові останнього два удари кулаком правої руки. В результаті отриманих ударів ОСОБА_6 , втратив рівновагу та впав на землю. Продовжуючи виконання своїх злочинних дій спрямованих на відкрите, повторне викрадення чужого майна поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я, ОСОБА_2 , ліктем правої руки наніс третій удар по тулубу ОСОБА_6 , після чого з правої внутрішньої та лівої внутрішньої кишені куртки останнього дістав шкіряний гаманець чорного кольору, який матеріальної цінності для ОСОБА_6 , не складає, в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 20 гривень, з пластиковими дисконтними картками різних торгівельних мереж, та мобільний телефон марки: Meizu M3S сірого кольору, вартістю 3399 гривень 01 копійку, в середині якого знаходились картки мобільних операторів ТОВ Лайфсел № НОМЕР_1 та ПрАТ Київстар № НОМЕР_2 , які не мають матеріальної цінності для ОСОБА_6 .
Згідно висновку експерта №3183 від 29.12.2016 у ОСОБА_6 , виявлено ушкодження: синці в лобно-тімяній ділянці по середній лінії 1 та лобній ділянці зліва-1; садна на фоні вищезазначених синців в лобно-тімяній ділянці по середній лінії -1, в лобній ділянці зліва з переходом в скроневу та виличну ділянки 1, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинило короткочасний розлад здоров?я потерпілого.

Всього відкрито, повторно викравши чуже майно на загальну суму 3419 гривень 01 копійок, яке належить ОСОБА_6 ,, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я, ОСОБА_2 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 , допитаний у суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, вину, розмір шкоди по обвинуваченню за кримінальними правопорушеннями передбаченими ч.2 ст.186 КК України визнав повністю, щиро розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_2 , в судовому засіданні надав показання, що дійсно, він в указані в обвинувальному акті день та час заволодів майном потерпілого за обставин вказаних у обвинувальному акті.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру шкоди за кримінальними правопорушеннями, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів у правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, відкритому викраденні чужого майна (грабіж),вчиненого повторно, поєднане з насильством, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.

При призначенні покарання ОСОБА_2 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу обвинуваченого, що він визнав свою вину, щиро розкаявся, є особою раніше судимою за аналогічні злочини, офіційно не працює. Тому, суд приходить до висновку, про необхідність призначення покарання у вигляді позбавлення волі із звільненням останнього від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та застосуванням вимог ст. 76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Речових доказів по справі не має.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Звільнити засудженого ОСОБА_2 , від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном в - 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати його повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, періодично з?являтися в ці органи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_2 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9