Справа № 487/3534/17
Провадження № 1-кп/487/379/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.08.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0005072 внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27.10.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця міста Миколаєва, українеця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
ВСТАНОВИВ:
06.07.2016 приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_5 , останній з яких 10.11.2016 засуджений Заводським районним судом м. Миколаєва за вчинення даного спільного злочину, знаходячись в під`їзді № 1 будинку № 25 по вулиці Защука в м. Миколаєві, маючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою, шляхом ривку, відкрито заволоділи майном потерпілої ОСОБА_6 , а саме золотим ланцюжком, вартістю 4728 гривень.

Після чого ОСОБА_4 та засуджений ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим своїми протиправними діями заподіяли ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 4728 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю за ч.2 ст. 186 КК України. Пояснив, що 06.07.2016 приблизно о 12 годині 30 хвилин він спільно із ОСОБА_5 , знаходився біля підїзду № 1 будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 повідомив, що він має намір заволодіти золотим ланцюжком потерпілої, яка зайшла до під`їзду, та запропонував ОСОБА_4 залишитися біля під`їзду для спостерігання навколо, за що отримає матеріальну винагороду. На що ОСОБА_4 погодився. Після чого ОСОБА_5 направився до під`їзду, а ОСОБА_4 залишився чекати біля під`їзду, для очікування останнього у зв`язку з попередньою домовленістю. Через деякий час з під`їзду будинку вибіг ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в свою чергу побіг теж, але в іншу сторону. Через декілька годин обвинуваченому зателефонував ОСОБА_5 та запропонував приїхати до нього додому. Після чого ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_4 здати золотий ланцюжок до ломбарду. Здавши ланцюжок до ломбарду, ОСОБА_4 передав кошти ОСОБА_5 , який в свою чергу передав обвинуваченому 200 грн. Грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд

Допитана в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_6 , суду пояснила, що 06.07.2016 року вона поверталась додому. Зайшовши до під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , потерпіла підійшла до ліфту., та стала очікувати ліфт. Через деякий час до неї підійшов молодий чоловік, який зірвав з шиї золотий ланцюжок та вибіг з піді їзду. Вибігши на вулицю, потерпіла не змогла наздогнати обвинуваченого. Робітники,я кі столи на вулиці, повідомили потерпілій, що від будинку вибігали двоє хлопців, та побігли в різні сторони.
За згодою обвинувачених та інших учасників судового провадження, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , пояснення потерпілої ОСОБА_6 та матеріали кримінального провадження, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вичинене кримінальне правопорушення від 06.07.2016 року, з якого вбачається, що 06.07.2016 року під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 з ОСОБА_6 невідомим хлопцем було зірвано золотий ланцюжок;
- протоколом огляду місця події від 26.07.2017 року та фототаблицею до нього;
- довідкою ломбарду "Гроші Тут", з якої вбачається, що 06.07.2016 о 14-39 год. здавався золотий ланцюжок;
- довідкою КООП "Максим", відповідно до якої станом на 06.07.2016 року, грам золота 585 проби коштував 660грн;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.05.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_5 , впізнав серед пред`явлених осіб на фотознімку №2 ОСОБА_4
- висновком судово-психіатричного експерта №204 від 20.06.2017 року, відповідно до якого на момент інкримінованого злочину ОСОБА_4 страждав розладом особистості змішаного типу в стані компенсації, але міг усвідомлювати характер своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом йому не рекомендовані примусові заходи медичного характеру.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю, і дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я, за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено законом до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, визнання провини.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку в МОНД не перебуває, на обліку в МОПЛ №1 перебуває на диспансерному обліку з 1999 року, неодноразово лікувався стаціонарно, діагноз "Виражений стійкий розлад особистості і поведінки внаслідок перинатального ураження головного мозку збудженого типу зі зниженням ІМФ" .

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає за можливим призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з позбавленням волі, згідно ст. ст. 75, 76 КК України.
Цивільний позов, потерпілою ОСОБА_6 не заявлено.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України , суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покараня з випробовувальним терміном строком на 3 (три) роки.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 вимоги ч.1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1