АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 січня 2017 року про відмову у відкритті провадження за скаргою суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_5 на бездіяльність Київської місцевої прокуратури № 6, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 січня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_5 на бездіяльність Київської місцевої прокуратури № 6, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, оскільки ОСОБА_5 не надав доказів на підтвердження того, що Київською міською прокуратурою № 6 отримано заяву від 16 грудня 2016 року та не розглянуто відповідно до вимог зазначених законодавством, а навпаки встановлено, що дана заява не отримана адресатом, тобто відсутній предмет оскарження на момент звернення до слідчого судді та відповідно право на таке звернення.

ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 січня 2017 року скасувати та зобов`язати Київську місцеву прокуратуру № 6 невідкладно внести відповідні відомості до ЄРДР на підставі заяви ФОП ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 16 грудня 2016 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за вчинення злочину, передбаченого ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, та розпочати досудове розслідування, про що повідомити заявника.
При цьому апелянт вказує на те, що слідчий суддя зобов`язаний був перевірити причини, за яких прокуратура відмовилась отримувати кореспонденцію з його заявою про злочин, оскільки чітко передбачено, що кореспонденція отримується прокуратурою в будь-який час відповідальною за це особою. ОСОБА_9 вважає, що має право оскаржити таку бездіяльність прокуратури, яка не отримує кореспонденцію із заявами про злочин.

Заслухавши доповідь судді, ( ОСОБА_5 ,будучи належним чином повідомлений про час розгляду провадження, в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився), перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність Київської місцевої прокуратури № 6, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що заява ОСОБА_5 про вчинення злочину не була отримана прокуратурою, тобто відсутній предмет оскарження на момент звернення до слідчого судді та, відповідно, право на таке звернення.
Про те, що скарга ОСОБА_5 про вчинення злочину, адресована Київській місцевій прокуратурі № 6, була направлена поштою та не була вручена адресату свідчить роздруківка з сайту Укрпошти про відстеження пересилання поштового відправлення, у якій зазначено, що поштове відправлення не вручено під час доставки 12.01.2017.
Апелянт, не заперечуючи тієї обставини, що його заява про вчинення злочину не була вручена в прокуратурі, наполягає на тому, що він має право на оскарження бездіяльності прокуратури, яка полягає у неотриманні заяви про злочин.
Проте, таке твердження апелянта не ґрунтується на вимогах чинного кримінального процесуального закону.
Так, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що до суду можуть бути оскаржені певні види бездіяльності слідчого чи прокурора і, зокрема, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про злочин.
Отже, однією з умов для оскарження бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, є отримання слідчим, прокурором заяви чи повідомлення про злочин. У разі неотримання заяви про злочин, бездіяльність слідчого чи прокурора не наступає, а тому колегія суддів вважає правильним висновок, викладений в ухвалі слідчого судді, про відсутність у даному провадженні предмету оскарження в сенсі ч. 1 ст. 303 КПК України.
Дії працівників прокуратури, які полягають у неотриманні (відмові в отриманні) заяви про злочин, не можуть бути оскаржені у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки вказаним законом не передбачено оскарження такого виду бездіяльності.
Посилання апелянта на те, що слідчий суддя зобов`язаний був з`ясувати причину, з якої працівники Київської місцевої прокуратури № 6 не отримали поштове відправлення з його заявою про злочин, також не ґрунтується на вимогах чинного кримінального процесуального закону.
Отже, колегія суддів, не вбачаючи порушень вимог закону при ухваленні судового рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , вважає, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 січня 2017 року має бути залишена без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 січня 2017 року про відмову у відкритті провадження за скаргою суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_5 на бездіяльність Київської місцевої прокуратури № 6, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11-с/796/596/2017 Категорія: ст. 303 КПК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1