Справа № 368/308/17
Провадження № 1-в/368/60/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" квітня 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
представника ВК ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
та представника трудового колективу ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику в режимі відеоконференції подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням, засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Бориспіль Київської області та жителя до засудження в АДРЕСА_1 , освіта середня, громадянину України, розлученому,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вироком Яготинського районного суду Київської області засуджений 25 грудня 2015 року за ст. 286 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на три роки. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 02.03.2016 року вирок Яготинського районного суду Київської області від 25.12.2015 року залишено без змін та зараховано в строк попереднього ув`язнення з 25.12.2015 р. по 02.03.2016 р. у відповідності до ст.. 72 ч. 5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку покарання 25.12.2015 року.
Кінець строку покарання 16.10.2019 року.
1/3 строку покарання 16.02.2017 року.
Із спільного подання Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області та спостережної комісії при Кагарлицькій райдержадміністрації Київської області вбачається, що засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання, до праці відноситься добре, завдану роботу виконував добросовісно, характеризується позитивно, один раз заохочувався керівництвом установи та не мав дисциплінарних стягнень.
Обмірковуючи вказане подання, заслухавши висновок прокурора, який не заперечив проти поданого подання, а саме: заміни на обмеження волі та заперечував проти заяви засудженого щодо заміни покарання на виправні роботи, думку представника Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області, який підтримав подане подання, а щодо заяви засудженого, то щодо вирішення покладається на погляд суду, засудженого ОСОБА_5 , який подав клопотання про заміни йому невідбутої частини покарання на більш м`яке, а саме: на виправні роботи, але заперечував щодо застосування до нього обмеження волі, представника трудового колективу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Яготинського районного суду Київської області засуджений 25 грудня 2015 року за ст. 286 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на три роки. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 02.03.2016 року вирок Яготинського районного суду Київської області від 25.12.2015 року залишено без змін та зараховано в строк попереднього ув`язнення з 25.12.2015 р. по 02.03.2016 р. у відповідності до ст.. 72 ч. 5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_5 з 28.12.2015 року утримувався у Київському СІЗО, де заохочень та дисциплінарних стягнень не мав.
23 березня 2016 року засуджений ОСОБА_5 прибув до Кагарлицької виправної колонії № 115 Київської області.
Станом на 16.02.2017 р. ОСОБА_7 відбув вже 1/3 строку призначеного вироком суду за тяжкий злочин вчинений з необережності.
За змістом ст. 82 КК України умовами заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є:
відбуття засудженим певної частини призначеного покарання, визначеної у частині четвертій цієї статті;
наявність факту того, що засуджений став на шлях виправлення.
Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.
У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 82 КК України суд за наявністю визначених законом підстав вправі замінити засудженому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням. При цьому нове покарання визначається з урахуванням його розташування в системі покарань, зазначених в ст. 51 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Відповідно до вимог закону, суд заміняє особі невідбуту частину покарання іншим, більш м`яким його видом, додержуючись таких правил:
?покарання, яким замінюється невідбута частина раніше призначеного особі покарання, має бути більш м`яким, тобто знаходитися на «сходинках покарань» у ст.51 КК України вище за покарання, яке замінюється;
?це покарання обов`язково повинно бути строковим;
?строк більш м`якого покарання повинен бути визначений у межах, встановлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання;
?тривалість більш м`якого покарання не повинна перевищувати строку невідбутої частини покарання, раніше призначеного вироком суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Пунктом 2 частини 4 статті 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше 1/3 строку покарання, призначеного судом за злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається із характеристики, затвердженої начальником Кагарлицької виправної колонії засуджений ОСОБА_5 за період перебування в колонії зарекомендував себе з позитивної сторони, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня в установі, за що один раз був заохочений. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Працевлаштований різноробочим на МТФ. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботу з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Засуджений ОСОБА_5 не допускає порушень, вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
При вивченні матеріалів особової справи вбачається, що засуджений Момот один раз розглядався на дисциплінарній комісії, а саме: 31.03.2016 року та щодо нього було вирішено обмежитися виховною бесідою.
Проте, сам факт правослухняної поведінки під час відбування покарання не є безумовною передумовою заміни покарання у вигляді позбавлення волі на покарання у вигляді виправних робіт.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» заміна невідбутої частини покарання більш мяким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, що судом було зроблено.
Щодо даних про особу, то засуджений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок якого потерпілою отримано тяжкі ушкодження. Потерпілій засудженим не відшкодовано зовсім, як під час розгляду справи у суді, про що було зазначено у вироку суду, так і під час відбування покарання. Тобто, невідшкодованою є 150 000 грн. моральної шкоди.
Щодо довідки про заохочення та дисциплінарні стягнення на засудженого, з якої вбачається лише одне заохочення, а саме: 10.11.2016 року за сумлінну поведінку і ставленням до праці. Хоча, засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у виправній колонії з 23.03.2016 року.
При вивченні особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він один раз виїжджав за межі колонії на лікування та один раз у відпустку.
Виходячи з наведеного, заміна основного покарання засудженому ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі на виправні роботи призведе до порушення принципу невідворотності покарання, оскільки невідбута частина покарання у виді позбавлення волі становить 2 роки 194 днів.
Якщо ж вважати, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, тому до нього можливо було б застосувати ст.. 82 КК України та замінити основне покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі.
Щодо заміни основного виду покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі, то засуджений заперечував проти такої заміни, а наполягав лише на виправні роботи, тому суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання засудженого про заміну основного покарання більш мяким, а саме: на виправні роботи - необхідно відмовити.
А тому, враховуючи дані обставини, особу засудженого, незначний період часу відбування покарання, коли засуджений приймає участь у благоустрою виправної колонії та праці, оскільки на даний час не працює, отримання лише одного заохочення, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, а також відсутність відшкодування шкоди потерпілій, а тому суд прийшов до висновку про те, що у задоволенні подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну основного покарання більш мяким у відношенні засудженого ОСОБА_5 необхідно відмовити, оскільки робити висновок про те, що засуджений став на шлях виправлення передчасно.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст.. 537, 539 КПК України, ст.. 61, 82 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 р., суд, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області, яке погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну покарання більш мяким у відношенні засудженого ОСОБА_5 , відмовити.
У задоволенні клопотання засудженому ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 7 діб з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1