УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність

слідчого відділу поліції №3 Шевченківського управління поліції Головного управлення Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В :
29 листопада 2016 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, в порядку ч.1 ст. 303 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого відділу поліції №3 Шевченківського управління поліції Головного управлення Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,в якій ОСОБА_2 просить зобов`язати слідчого відділу поліції №3 Шевченківського управління поліції Головного управлення Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 повернути належне йому майно, а саме : мотоцикл KAWASAKI ZX 600, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 ; ключі від мотоциклу KAWASAKI ZX 600, державний номерний знак НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на мотоцикл KAWASAKI ZX 600, державний номерний знак НОМЕР_1 , вилучені 29 вересня 2016 року в ході огляду місця події, яке є тимчасово вилученим майном.

При цьому скаржник також просить поновити строк для подання скарги, посилаючись на те, що передбачений ст. 304 КПК України строк для подання скарги був пропущений з поважних причин, у зв`язку з обіцянками слідчого повернути йому вилучене майно, тому він вважав, що його права не порушені, і лише після його звернення до слідчого з письмовим клопотанням від 23 листопада 2016 року та не отримання від слідчого відповіді на нього, йому стало відомо про порушення його прав.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для повернення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, згідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Із скарги вбачається, що майно, на повернення якого претендує ОСОБА_2 , було вилучено слідчим під час огляду місця події 29 вересня 2016 року та на момент звернення до суду зі скаргою йому не було повернуто.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснених на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно до п.3 ч.1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених ч.5 ст. 171, ч.6 ст.173 цього Кодексу.

Отже, відповідно до вимог ст.169, ч.5 ст.171 КПК України, за відсутності 2 жовтня 2016 року клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна, вилученого 29 вересня 2016 року, це майно мало бути негайно повернуто особі (підприємству, установі), у якому воно було вилучено.

Оскільки після 2 жовтня 2016 року майно не було повернуто ОСОБА_2 , то з цієї дати й почалася бездіяльність слідчого по неповерненню тимчасово вилученого майна і саме з цієї дати слід обчислювати строк на подачу скарги до суду, передбачений ч.1 ст. 304 КПК України.

Згідно п.3 ч.2 ст. 304 КПК України, скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Статтею 115 КПК України визначено, що строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Згідно положень ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Отже, з моменту проведення огляду та вилучення майна (29 вересня 2016 року), на час звернення до суду з відповідною скаргою на бездіяльність слідчого (29 листопада 2016 року) пройшло 60 днів, матеріали скарги не містять обґрунтованих даних, які б свідчили про поважність причин, які перешкоджали ОСОБА_2 протягом згаданого інтервалу часу реалізувати своє процесуальне право на оскарження бездіяльності слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого під час огляду місця події майна, відповідно до вимог ст.ст.303, 304 КПК України.

За таких обставин, враховуючи, що скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу ОСОБА_2 повернути скаржнику.

Що ж стосується доводів скарги в частині пропуску строку на оскарження у зв`язку з очікуванням ОСОБА_2 від слідчого, бездіяльність якого оскаржується, повернення йому вилученого майна, очікування результатів розгляду слідчим його клопотання про повернення майна, то такі доводи, на переконання слідчого судді, не свідчать про поважність причин пропуску строку на оскарження бездіяльності слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Одночасно з цим слідчий суддя роз`яснює, що повернення скарги в зазначеній частині не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні пропущеного процесуального строку на подачу скарги на бездіяльність слідчого відділу поліції №3 Шевченківського управління поліції Головного управлення Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого відділу поліції №3 Шевченківського управління поліції Головного управлення Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - повернути ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1