Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1616/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.07.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000026 від 13.04.2017 року) по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Брониця Могилів-Подільського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, військовослужбовця строкової служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії - інструктора відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , молодшого сержанта, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Молодший сержант ОСОБА_6 , біля 22.00 год. 20.03.2017, в районі 106 прикордонного знаку ділянки відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 »( АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи військовослужбовцем строкової служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , у порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст. ст. 11, 12, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, ст. 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст. 27 Закону України «Про державний кордон України», р. 2 п. 2. «Інструкція про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261, ст. ст. 12, 14 Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби державної прикордонної служби України затвердженої наказом АДПС України №1040 від 29.12.2009, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконно збагатитися, перебуваючи старшим у прикордонному наряді « ІНФОРМАЦІЯ_5 », прийняв пропозицію невстановленої слідством особи одержати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 5000 грн. за сприяння у переміщенні тютюнових виробів через державний кордон України до Угорщини, у вигляді невжиття заходів до затримання осіб, які здійснюють незаконне переміщення тютюнових виробів через державний кордон України в районні НОМЕР_1 прикордонного знаку ( АДРЕСА_1 ) ділянки відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_3 та у подальшому о 22.30 год. 20.03.2017, на виконання вищевказаної домовленості, самовільно прийняв рішення переміститися в район 105 прикордонного знаку та знаючи про протиправну діяльністю пов`язану з переміщенням в районі 106 прикордонного знаку тютюнових виробів через Державний кордон України заходів до затримання порушників не вжив та доповідь про вказаний факт вищестоящому командуванню не здійснив, а приблизно о 23.00 год. 20.03.2017 перебуваючи в районі 105 прикордонного знаку ділянки відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 », за вищевказані дії щодо сприяння у переміщенні тютюнових виробів через Державний кордон України до Угорщини отримав неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 1000 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 досудовим розслідуванням кваліфіковані за ч. 1 ст. 368 КК України, як прийняття службовою особою пропозиції на одержання неправомірної вигоди та одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення дій в інтересах того, хто пропонує, неправомірну вигоду дій, з використанням свого службового становища.

Під час підготовчого судового засідання було розглянуто угоду про визнання винуватості від 17.05.2017 року у кримінальному провадженні № 0000026 від 13.04.2017 року, укладену між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону майором юстиції ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 та скріплену підписами, в якій підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його правову кваліфікацію, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження. Сторони угоди узгодили покарання за кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 368 КК України з призначенням покарання у вигляді арешту на строк 3 місяці з позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю (пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій) на строк 3 (три) роки. Також, у даній угоді зазначено роз`яснені обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України та його правову кваліфікацію, а також ствердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Відповідно до ч.2 і ч.4 ст.469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 368 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої. При цьому, судом з`ясовано та встановлено, що обвинувачений зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено зміст частин 4, 6, 7 ст.474 КПК України, які йому зрозумілі та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є відмова від здійснення прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, а саме відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Також ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.

Після таких роз`яснень у підготовчому судовому засіданні обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про винуватість під час підготовчого судового засідання, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення узгодженої сторонами міри покарання у вигляді арешту на строк 3 місяці з позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю (пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій) на строк 3 (три) роки з ухваленням обвинувального вироку.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

З огляду на вищевказане, керуючись ст. ст.100, 368, 370, 374, 394, 472-476 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 17.05.2017 року у кримінальному провадженні № 0000026, укладену між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону майором юстиції ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді арешту на строк 3 (три) місяці з позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю (пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій) на строк 3 (три) роки.

Речові докази:

- грошові кошти у сумі 1000 грн. (2 купюри номіналом 500 грн.: БТ4669408, ЛЗ41911413), які згідно постанови про визнання речовим доказом від 17.05.2017 року направлені для зберігання у фінансовий підрозділ ІНФОРМАЦІЯ_6 - передати в дохід держави;

- копію рапорту ОСОБА_4 , який згідно постанови про визнання речовим доказом від 17.05.2017 року направлений для зберігання у фінансовий підрозділ ІНФОРМАЦІЯ_6 - залишити у фінансовому підрозділі ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, обвинуваченому підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1