У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючогосудді ОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 27 квітня 2016 року та на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 27 жовтня 2016 року у кримінальному провадженні № 0001664,

в с т а н о в и л а :

у касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд у касаційному порядку зазначених судових рішень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

За вимогами ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Разом з тим, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, засуджений зазначає про неконкретність, на його думку, пред`явленого обвинувачення, а також на невірну кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК, при цьому, засуджений конкретних доводів, з огляду на положення ст. ст. 412-413 КПК, у касаційній скарзі не наводить, а наводить доводи, які стосуються фактичних обставин кримінального провадження і при цьому, фактично, порушує питання про необхідність встановлення судом касаційної інстанції інших обставин кримінального провадження шляхом надання іншої оцінки доказам, що не узгоджується з положеннями ст. ст. 433, 438 КПК.

Крім того, доводи засудженого, які останній наводить в обґрунтування касаційної скарги, були предметом перегляду суду апеляційної інстанції, однак засуджений у касаційній скарзі не наводить відповідного обґрунтування, чому він вважає незаконними мотиви і висновки апеляційного суду, наведені на спростування цих доводів.

Поряд з зазначеним, вимоги засудженого до суду касаційної інстанції не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК. Засудженим не вказано, які конкретно рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати засудженому строк для усунення її недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали.

У разі, якщо недоліки, наведені в ухвалі суду, не будуть усунуті в установлений строк, касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3