Справа №592/714/17
Провадження №1-кс/592/371/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , слідчого Сумського відділу поліції (м. Суми) Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_6 , без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянув клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, раніше не судимого, не працюючого, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 10.01.2017 р. близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи в районі буд. АДРЕСА_3 , домовившись про спільне вчинення кримінального правопорушення, вирішили відкрито заволодіти майном ОСОБА_8 , яка в той час проходила біля вказаного будинку. Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілій матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 в районі вищевказаного будинку наздогнали ОСОБА_8 та штовхнули в спину, внаслідок чого остання впала на землю та в неї з рук випав мобільний телефон «Samsung SM-A310FEDDSEK» імеі: НОМЕР_1 , тобто застосували насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , схопили за сумку потерпілої, яку остання не відпускала з рук. ОСОБА_7 та ОСОБА_5 розуміючи, що остання не випустить зі своїх рук сумку, відпустили сумку та діючи відкрито для потерпілої, забрали з землі мобільний телефон «Samsung SM-A310FEDDSEK» імеі: НОМЕР_1 , вартість якого становить 10000 грн., з місця вчиненого злочину втекли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

16.01.2017 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

16.01.2017 р. ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні злочину.

У судовому засіданні прокурор Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та слідчий Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 не заперечували проти застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді взяття під варту.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту.

Суд вислухавши думку прокурора Сумської місцевої прокуратури, слідчого, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з нормами ст. 194 КПК України слідчий суддя може обрати запобіжний захід, про застосування якого подане клопотання або більш м`який.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу покладається необхідність запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Слідчий суддя визнає доводи прокурора недостатніми для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурор не довела недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 перешкоджав здійсненню кримінального провадження, переховувався від органів досудового розслідування, суду, що може штовхнути його на вчинення інших кримінальних правопорушень.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Судом оцінено репутацію підозрюваного ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання, одружений. Слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сприятиме запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування, суду та є менш суворим ніж тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що підозрюваному ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.

Керуючись ст. 181, 184, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого Сумського відділу поліції (м. Суми) Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_6 погодженого з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з встановленням окремих обмежень:

1. Заборонити залишати у нічний час з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

2. Утримуватися від спілкування з свідками та потерпілою.

3. Не відлучатися з населеного пункту, в якому зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

4. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк тримання особи під домашнім арештом не повинен перевищувати 60-ти днів, в межах строку досудового розслідування, тобто з 15 год. 50 хв. 16 січня 2017 року по 00 год. 00 хв. 13 березня 2017 року.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу домашнього арешту, вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

На ухвалу прокурором може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення, а іншими особами з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області.

Суддя ОСОБА_1