пр. № 1-кп/759/867/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 80009140 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця гр.. України, освіта середня, не одруженого, раніше судимого 31 липня 2014 року Словянським міськрайонним судом Донецької області за ст.. 185 ч.3 ст. 70 ч.4 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 25.06.2015 року згідно ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука умовно достроково на невідбутий строк покарання 8 місяців, не працюючого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 198 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 14 вересня 2016 року, приблизно о 15 год. 50 хв., знаходячись біля будинку 6 по вул. Підлісна, що в м. Києві, разом з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, при цьому особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи самостійно, не вступаючи у попередню злочинну змову з ОСОБА_5 , відкрито із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, вчинив напад на ОСОБА_6 , з метою заволодіння її майном та заволодів ним, а саме золотим ланцюжком 585 проби вагою 20 грам вартістю 20000 грн. завдавши потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

В подальшому, невстановлена досудовим слідством особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, майном якого вона відкрито заволоділа, із застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_6 , а саме золотим ланцюжком 585 проби вагою 20 грам вартістю 20000 грн. перебуваючи поблизу будинку №6 по вул. Підлісна в м. Києві приблизно о 15 год. 57 хвилин добровільно передала для зберігання викрадене майно ОСОБА_5 , який усвідомлюючи, що вказаний золотий ланцюжок переданий йому здобутий злочинним шляхом, поклав його до правої кишені джинсових шортів у які він був одягнутий, де став зберігати зазначений золотий ланцюжок до моменту його вилучення працівниками поліції о 16 години 15 хвилині 14 вересня 20016 року біля будинку №15 що розташований за адресою м. Київ, вул.. Г.Наумова

7 листопада 2016 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокуроро Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ст. 198 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробувльнним терміном на один рік, отримана згода від підозрюваного на призначення такого покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити, і призначити узгоджену в ній міру покарання ОСОБА_5 та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив в заздалегідь не обіцяному зберіганні майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, а тому ці його дії суд кваліфікує за ст. 198 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 7 листопада 2016 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України, за угодою від 7 листопада 2016 року з прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_3 та призначити ОСОБА_5 узгоджене покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з випробовувальним терміном на 1 (один) рік.

Встановити ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речовий доказ в кримінальному провадженні: золотий ланцюжок, який перебуває на зберіганні в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП м. Києві повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: