Дата документу Справа № 333/3350/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 333/3350/16-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/778/529/17 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула 21 березня 2017 року у закритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2016 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Встановлені вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2016 року обставини:
08.06.2016 року, приблизно о 02 год. 40 хв., ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, діючи за попередньою змовою з невстановленою під час досудового розслідування особою, повторно, із корисливих мотивів, знаходячись на п`ятому поверсі під`їзду № 2 буд. АДРЕСА_3 , шляхом підбору ключа проник у приміщення загального коридору квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав майно яке належить потерпілій ОСОБА_9 , а саме: палатку «Flagman ATLANTA», вартістю 350 гривень; джинсову куртку вартістю 300 гривень; спортивну куртку «Puma», вартістю 500 гривень, а всього майна на загальну суму 1150 гривень, після чого з викраденим майном ОСОБА_8 разом з невстановленою особою, покинув місце скоєння злочину, та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 08.06.2016 року, приблизно о 02 год. 50 хв., ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, діючи за попередньою змовою з невстановленою під час досудового розслідування особою, повторно, із корисливих мотивів, знаходячись на першому поверсі під`їзду № 2 буд. АДРЕСА_3 , шляхом підбору ключа проник у приміщення загального коридору квартир АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 , звідки таємно викрав велосипед «Ланкасте» вартістю 4000 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_10 , після чого з викраденим майном ОСОБА_8 разом з невстановленою особою покинув місце скоєння злочину, та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, задавши тим самим потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму
Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2016 року:
ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням до іншого приміщення та призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2015 року і остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
Строк покарання постановлено рахувати з 22.06.2016 року по день набрання вироком законної сили, зарахувавши строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_8 , до вступу вироку в законну силу, залишено без змін - тримання під вартою.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не погоджуючись з оскаржуваним виром суду, посилається на відсутність доказів його провини, отже недоведеність його вини, оскільки умислу на крадіжку в нього не було, просить вирок скасувати і призначити новий судовий розгляд в іншому складі.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного вироку суду через суттєве порушення норм процесуального та матеріального права, вказує на відсутність доказів, які підтверджують винуватість ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки. Зазначає, що хоча ОСОБА_8 і знаходився у під`їзді № 2 будинку АДРЕСА_3 , але не проникав до тамбурів, з яких було викрадено майно, та не допомагав їх виносити. Вважає, що суд якщо і звернув увагу на суперечність показів обвинуваченого і свідків, проте дав їм невірну оцінку. Просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, позиції обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи обох апеляційних скарг та вимоги апеляційної скарги захисника, думку прокурора, який висловив заперечення доводам та вимогам апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Будучи допитаним у суді першої інстанції, ОСОБА_8 , не визнаючи провину у вчиненні інкримінованого злочину, пояснив, що 08 червня 2016 року він близько 2 годин ночі зустрів незнайомого чоловіка і попросив у нього запалити. Той сказав, що йому необхідно зайти додому та попросив допомогти перенести свої речі. Незнайомий в домофон під`їзду не дзвонив, заліз на козирок під`їзду та через вікно потрапив до середини будинку, відкрив йому двері під`їзду. Вони разом піднялись на 4 чи 5 поверхи, де між поверхами спілкувалися близько 10 хвилин. Далі спустилися на 1 поверх, де незнайомий своїм ключем відкрив двері тамбура, а він залишився чекати біля дверей. Незнайомий викотив велосипед, а він лише намагався йому допомогти котити велосипед, але той відмовився від допомоги. Зазначив, що куртку та палатку через плече він надів, щоб легше було нести. Дані речі він на вулиці передав незнайомому, а той пригостив його цигарками, після чого вони розійшлися. Додав, що не намагався проникати до будь-якого приміщення, лише чекав незнайомого біля двері.
При апеляційному перегляді ОСОБА_8 надав аналогічні пояснення щодо фактичних обставин справи, при цьому одягнення на себе куртки, яку йому надав невідомий чоловік, обвинувачений пояснив зайнятістю рук рюкзаком, що не відповідає даним відеозаписів з камер спостереження, а метод потрапляння до під`їзду будинку через навіс і надалі через вікно під`їзду, що не викликало, за поясненнями обвинуваченого, розумних сумнівів є непереконливим.
Висновок про винуватість ОСОБА_8 у винних діяннях, вчинених за обставин, викладених у вироку, суд обґрунтував сукупністю безпосередньо розглянутих у судовому засіданні доказів, які з додержанням установленого кримінальним процесуальним законом порядку дослідив та належно оцінив.
Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого не викликають сумнівів у правильності судового рішення та одночасно спростовуються зібраними у провадженні доказами.
Зокрема, потерпілий ОСОБА_10 надав наступні пояснення: 08 червня 2016 року, виходячи з квартири на роботу виявив, що двері тамбуру відкриті, замок зламаний. Зник велосипед «Ланкасте». Повернувшись ввечері з роботи, взяв відеозапис з камер спостереження, продивившись, побачив, що о 02.25 год. двоє невідомих йому осіб спустилися з 2 поверху на перший, зайшли в тамбур та вийшли, нічого не взявши. Ці особи увійшли в ліфт, через деякий час знов спустилися на 1 поверх. У одного був рюкзак, а у другого в руках уголок. Знов зайшли в тамбур, близько через 5-10 хвилин вийшли вже з велосипедом. Раніше цих осіб в під`їзді не бачив, в подальшому звернувся з заявою про крадіжку до органів поліції.
Потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що з загального коридору, зокрема, і її квартири у неї викрали 2 куртки та туристичну палатку в чохлі. Крадіжку вона не одразу виявила. Звернулася до сусіда з першого поверху, у якого є відео реєстратор. Проживає на п`ятому поверху буд. АДРЕСА_3 .
Ці обставини об`єктивно підтверджуються іншими доказами в справі та узгоджуються із ними, а тому вірно судом сприймались як достовірні.
Зокрема, поясненнями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що він є сусідом потерпілого ОСОБА_10 , у них загальний коридор на першому поверсі буд. АДРЕСА_3 . З загального коридору у його сусіда вкрали велосипед чорного кольору зі швидкостями. Даний велосипед був постійно пристебнутий до стіни, він бачив його кожного ранку.
За поясненнями свідка ОСОБА_12 , яка займає посаду старшого інспектора кримінально-виконавчої інспекції Шевченківського району, у неї на обліку перебуває засуджений ОСОБА_8 . Працівники поліції їй показали відеозапис з місця скоєння кримінального правопорушення, на якому вона впізнала ОСОБА_8 по зовнішнім ознакам і по одягу, в якому він був на відеозапису. Зазначила, що в цьому одязі він приходив декілька разів відзначатися. Друга особа на відеозапису їй невідома.
За відомостями відеозапису з відеокамер спостереження, які встановлені в під`їзді № 2 буд. АДРЕСА_3 та мають чітке зображення, вбачається, що 08.06.2016 року о 02.22.год. ОСОБА_8 разом з невстановленою під час досудового розслідування особою проникли до під`їзду № 2 буд. АДРЕСА_3 , де з загальних коридорів на 5 та 1 поверхах викрали належні потерпілим речі. Крім того ОСОБА_8 на 5-му поверсі надів на себе куртку та на спину повісив туристичну палатку в чохлі.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 , оглянувши відеозапис, впізнала куртку та туристичну палатку в чохлі (рюкзак), які вдягнув на себе ОСОБА_8 як речі, що належать її родині.
Також з відеозапису встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 на поверхах перевіряє двері загальних коридорів, намагаючись їх відкрити за ручку дверей, а проникнення до під`їзду будинку було здійснено через вікно під`їзду на другому поверсі будинку.
Речі, в яких ОСОБА_8 був одягнутий під час скоєння кримінальних правопорушень, а саме спортивні штани та босоніжки, що вбачається з оглянутих відеозаписів, були вилучені у ОСОБА_8 та визнані по справі речовими доказами.
Оглянуті відеозаписи з відеокамер спостереження в під`їзді вказаного будинку та прибудинкової території у сукупності із іншими дослідженими доказами, спростовують висловлену ОСОБА_8 версію, що, як наслідок, переконує колегію суддів у вірності висновку місцевого суду щодо мети обвинуваченого уникнення кримінальної відповідальності.
Суд у вироку дав аналіз усім доказам, які досліджувалися судом першої інстанції, об`єктивно відображені у вироку, а доводи сторони захисту жодним чином не спростовують висновок суду щодо провини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Отже, з огляду на зазначене вище колегія суддів вважає, що дослідженими при судовому розгляді доказами обвинувачення, висунуте ОСОБА_8 знайшло своє підтвердження.
Судовою колегією відхиляються твердження захисника про сумнівність досліджених доказів, оскільки вивченням матеріалів провадження не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання та закріплення доказів у провадженні, які б викликали сумніви в їх достовірності. Наявні у справі докази відповідають вимогам ст. 94 КПК України щодо допустимості, достовірності й достатності доказів.
Апелянтами не зазначені підстави для призначення нового судового розгляду кримінального провадження, а колегією суддів не встановлені істотні порушення кримінального процесуального закону, які б призводили до скасування вироку з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції (ст. ст. 412, 415 КПК України).
Таким чином, вимоги апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника ОСОБА_7 не мають правових підстав для задоволення.
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення ОСОБА_8 покарання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст.65-67 КК України обрав йому покарання, яке в достатній мірі відповідає ступеню тяжкості вчиненого, даним про особу обвинуваченого.
При цьому врахував вчинення ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, думку потерпілих щодо призначення покарання у виді позбавлення волі, характеризуючі дані про особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_8 раніше притягався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, офіційно не працює, скоїв злочин перебуваючи на випробувальному строку, призначеного вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2015 року.
За сукупністю наведених обставин обране судом першої інстанції покарання обвинуваченому з застосуванням ст. 71 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років являтиметься виваженим щодо приведених вище обставин та наслідків вчиненого, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме вимогам ч. 2 ст. 50 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2016 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4