Справа №463/6264/15-к
Провадження №1-кп/463/29/17
В И Р О К
іменем України
12 червня 2017 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі с/з - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення, -

ОСОБА_6 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Львів, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.342, ч.ч.1,4 ст.358 КК України,

ОСОБА_7 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Львів, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого згідно ст..89 КК України, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_7 , 02.05.2015 року близько 13 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні будівельно-господарського гіпермаркету «Епіцентр К» №2 м.Львів ТОВ «Епіцентр К» по вул.Б.Хмельницького, 188а у м.Львові, умисно таємно викрав чуже майно, а саме: навісний замок, зубну пасту «Blend-a-Med 3D White Medic White 100 мл.», зубну пасту «Blend-a-Med 3D White LuxAnti-TobaccoFresh, 75 мл.», самок лейки чорні для меблів, належні ТзОВ «Епіцентр К» будівельно-господарський гіпермаркет «Епіцентр К» №2 м.Львів, завдаши шкоди на загальну суму 402,25 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 09.02.2015 року в період часу з 12 год. 45 хв. по 14 год. 10 хв. по вул.Личаківська, 14, у м.Львові, незаконно заволодів транспортним засобом марки «Range Rover», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , належний потерпілій ОСОБА_8 .

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 11.02.2015 року по АДРЕСА_3 , в ході проведення слідчої дії, а саме: обшуку на підставі ухвали Личаківського районного суду м.Львова, здійснив опір працівникові правоохоронного органу: оперуповноваженому СКР Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, під час виконання ним службових обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці здійснив підроблення офіційного документа паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 13.11.1998 року на ім`я ОСОБА_9 , шляхом заміни (переклеювання) фотокартки на його першій сторінці, з метою його подальшого використання та в серпні 2012 року використав завідомо підроблений паспорт для отримання посвідчення водія.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, пояснив, що непричетний до скоєння викрадення автомобіля, визнав лише крадіжку з ТОВ «Епіцентр К» по вул.Б.Хмельницького, 188а у м.Львові, яку вчинив через скрутне матеріальне становище, викрадене повернуто.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.289 КК України визнав частково, пояснив, що крадіжку автомобіля вчинив самостійно, ОСОБА_7 нічого про це не знав і жодної участі в цьому не приймав. Додав, що власниця автомобіля забула його закрити, він це помітив, сів в автомобіль та завів з кнопки, поки господиня з ключем була в зоні його дії. Повністю визнав вину у підробці та використанні завідомо підробленого документу паспорта, який використав лише один раз для отримання посвідчення водія, а також, що вчинив опір представникам влади під час виконання службових обов`язків, а саме намагався втекти під час огляду місця події 11.02.2015 року.

Представник ТзОВ «Епіцентр К» - ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений ОСОБА_7 заподіяну шкоду відшкодував в повному обсязі, матеріальних претензій до останнього немає.

Потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що 09.02.2015 року о 12.45 год. на вул.Личаківська, 14, у м.Львові припаркувала свій автомобіль «Range Rover». Через деякий час повернулась та виявила, що автомобіль відсутній. Через два дні по вул.Коциловського, 27, викрадений автомобіль було знайдено. Пошкоджень на машині виявлено не було, претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має. Обвинувачених ніколи не бачила, лише слідчий показав фото ОСОБА_6 і вказав, що ця особа викрала автомобіль. ОСОБА_7 ніколи не бачила.

Приведений до присяги та допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що є чоловіком потерпілої ОСОБА_8 09.02.2015 року було викрадено їх автомобіль, такий було обладнано дуже складною супутниковою сигналізацією. Як автомобіль був угнаний не розуміє, оскільки служба, яка надає послуги, постійно за ним стежила. Додав, що настройки супутникової навігації були збиті і прилад від`єднувався від дротів. Про те, що автомобіль знайдено, повідомив через два дні слідчий. Повідомив, що виїжджав на місце затримання ОСОБА_6 , свій автомобіль впізнав. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не бачив.

У зв`язку з повним визнанням своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та обвинуваченим ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.ч.1,4 ст.358 КК України, суд за згодою учасників кримінального провадження визнає недоцільним дослідження письмових доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак, судом допитано ряд свідків, а саме: працівників поліції ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на предмет складання процесуальних документів; слідчого ОСОБА_14 на предмет залучення для огляду речей, вилучених у ОСОБА_7 спеціалістом ОСОБА_15 ; спеціаліста ОСОБА_15 щодо дачі висновку про вилучені у ОСОБА_7 технічні пристрої; працівників поліції ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які були присутні при огляді гаражу по вул.Коцюбинського, де було виявлено викрадений автомобіль. Також допитано свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які повідомили суду, що 09.02.2015 року бачили ОСОБА_7 з 13.00 до 15.00 год. в районі вул.Замарстинівської, спілкувалися з ним, останній розповідав про свої домашні проблеми. Також судом допитано поняту ОСОБА_22 , яка приймала участь при огляді місця події.

Оглянувши та оцінивши зібрані в сукупності докази, суд приходить до висновку про те, що вина обох обвинувачених доведена частково: ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 за ч.2 ст.342, ч.ч.1,4 ст.358 КК України виходячи з наступного.

Відповідно до обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 незаконно заволоділи транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України.

В підтвердження цього прокурором надано, та судом досліджено докази:

1.протокол обшуку від 11.02.2015 року (т.1, а.с.127), який проводився в гаражному приміщенні по АДРЕСА_3 , де було виявлено викрадений транспортний засіб марки «Range Rover». Під час обшуку за участі понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 експертами серед іншого були вилучені відбитки пальців в тому числі з монітора, який згідно висновку дактилоскопічної експертизи (т.1, а.с.183 зворотній) виявлено слід безіменного пальця правої руки ОСОБА_7 .

Досліджуючи даний доказ судом задоволено клопотання обвинувачення про допит в судовому засіданні як свідків понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , (від допиту останнього обвинувачення в подальшому відмовилось). Свідок ОСОБА_22 чітко суду пояснила, що була присутня під час огляду місця події, за яким споглядала зі сторони, бачила експертів з відповідними позначками на одязі, однак як і вякий спосіб проводилось вилучення слідів пальців рук їй ніхто не показував і не роз`яснював звідки їх вилучили не знає, лише поставили перед фактом, що такі вилучено. Інший понятий весь час стояв з нею поряд. Протокол підписала, оскільки довіряє працівникам поліції. Ї

Тому суд вважає, що даний доказ, а саме відбитки пальців вилучені при обшуку 11.02.2015 року, отримані з порушенням передбаченої КПК України процедури з формальною участю понятих, а тому є недопустимим доказом і висновок щодо наявності слідів пальця ОСОБА_7 доказової сили у підтвердження його вини не має. Крім цього, під час з`ясування ймовірності залишення відбитку пальця руки ОСОБА_7 на моніторі навігації з викраденого автомобіля, суд приймає до уваги пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що після викрадення з метою укриття авто, зняв навігаційну систему для пере прошивки, скинув налаштування та один день возив її в своєму авто на передньому сидінні. За цей час бачився з ОСОБА_7 і останній допомагав купувати йому телевізор та перевозити, можливо в цей час перекладав навігацію на заднє сидіння. Такі ж пояснення дав і сам ОСОБА_7 .

Крім цього, під час допиту потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_11 встановлено, що навігаційна система була збита та від`єднувалась від дротів автомобіля. Тому будь-які сумніви, які не спростовані обвинуваченням трактуються на користь обвинувачених.

2.Протокол огляду місця події від 11.02.2015 року (т.1, а.с.169), відповідно до якого місцем події вказано Личаківський РВ, в якому вилучено у ОСОБА_7 дві чорні сумки з відповідним переліком речей, які в подальшому оглядав спеціаліст.

Відповідно до протоколу затримання (т.1, а.с.171) від 12.02.2015 року вказано, що ОСОБА_7 затримано після вчинення злочину 11.02.2015 року по вул.Коцюбинського, 27, що не відповідає дійсності і це підтвердили в судовому засіданні працівники Личаківського РВ ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які складали відповідні протоколи. Встановлено з пояснень слідчої ОСОБА_13 , що ОСОБА_7 затримали 11.02.2015 року 0 18.00 год. на перехресті вулиць Хімічна- проспект Чорновола. Тому протокол затримання від 12.02.2015 року є недопустимим доказом.

3.За твердженням обвинувачення у вилученій у ОСОБА_7 сумці містились прострої для сканування сигналізації автомобіля та її відкриття у підтвердження цього покликається на висновок спеціаліста ОСОБА_15 , що міститься в протоколі додаткового огляду речей та документів від 23.04.2015 року (т.1, а.с.218).

В судовому засіданні допитаний ОСОБА_15 пояснив, що ймовірно вилучений набір пристроїв може надаватись для сканування частот сигналізацій авто та його відкриття.Одак, як стверджується з його пояснень конкретного пристрою для цього не виявлено і чи можливо з такого переліку пристроїв скласти такий прилад йому невідомо. Відтворення на можливість сканування та відкриття авто з участю даних пристроїв не проводилось.

Тому таке твердження є лише припущенням і трактується на користь обвинувачених.

Також є голослівним і покликання про те, що обвинувачені перебувають у міждержавному розшуку за викрадення авто, що у будь-якому випадку не може бути доказом вини щодо даного обвинувачення.

Тому вина обвинувачених у вчиненому вважається доведеною частково.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.342, ч.ч.1,4 ст.358 КК України є правильною. Щодо кваліфікації дії за ч.2 ст.289 КК України, суд вважає, що його вина недоведена відповідно до проаналізованих вище доказів, а тому його дії за ч.2 ст.289 КК України слід перекваліфікувати на ч.1 ст.289 КК України, виключивши кваліфікуючу ознаку вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України є правильною. За ч.2 ст.289 КК України суд вважає, що в судовому засіданні не знайдено підтвердження цьому. Подані в підтвердження цього докази обвинуваченням судом визнані недопустимими, а тому за ч.2 ст.289 КК України слід ОСОБА_7 виправдати.

Обираючи покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особи винних.

Враховується, що вчинені злочини згідно закону відноситься до злочинів невеликої тяжкості (ч.1,4 ст.358, ч.2 ст.342 КК України), середньої тяжкості (ч.1 ст..185, ч.1 ст.289 КК України).

Обтяжуючих відповідальність обставин по справі для обвинувачених не встановлено.

Пом`якшуючими для обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає ті обставини, що визнав вину, сприяв слідству, давав покази, у вчиненому розкаявся та вибачився перед потерпілою.

Пом`якшуючими для обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнає ті обставини, що обвинувачений вину визнав, сприяв слідству, давав покази, у вчиненому розкаявся та має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Призначаючи покарання, враховуючи характер вчиненого, а тому обвинуваченим слід обрати покарання в межах санкції статтей, за якими визнані винними.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України,-

з а с у д и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 2 ст. 342 КК України у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді 6 (шести) місяців арешту.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Вiдповiдно до ст. 70 КК Укpаїни, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 6 (шести) місяців арешту.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - виправдати.

Строк відбуття покарання рахувати з часу проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 786 (сімсот вісімдесят шість) грн. 24 (двадцять чотири) коп. витрат, здійснених на проведення дактилоскопічної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 491 (чотириста дев`яносто один) грн. 04 (чотири) коп. витрат, здійснених на проведення автотехнічної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 368 (триста шістдесят вісім) грн. 28 (двадцять вісім) коп. витрат, здійснених на проведення автотоварознавчої експертизи.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 491 (чотириста дев`яносто один) грн. 04 (чотири) коп. витрат, здійснених на проведення технічної експертизи.

Речовий доказ у справі згідно постанови про визнання предметів речовими доказами та прилучення їх до матеріалів досудового розслідування від 18.03.2015 року зберігати при матеріалах справи.

Речовий доказ у справі згідно постанови про визнання предметів речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 12.05.2015 року, а саме: транспортний засіб марки «Range Rover» повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Речовий доказ у справі згідно постанови про визнання, приєднання до справи речових доказів та передачу їх на зберігання від 06.05.2015 року повернути потерпілому ТзОВ «Епіцентр К» будівельно-господарський гіпермаркет «Епіцентр К» №2 м.Львів.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Суддя: ОСОБА_1 .