Справа № 184/642/17
Номер провадження 1-кп/184/95/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження за № 0000154 від 27.02.2017 року відносно обвинуваченого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з не повною середньою освітою, не працює та не навчається, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-02.12.2015 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
учасники кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И В :
26.02.2017 року ОСОБА_5 , маючи при собі заздалегідь підготовлені рукавички, шапку -«балаклаву» та кухонний ніж, з метою заволодіння чужим майном, о 20 годині 20 хвилин прибув до будинку АДРЕСА_2 , де мешкають ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В той же день та час, знаходячись там же ОСОБА_5 , вдягнувши рукавички та шапку - «балаклаву», а також взявши в праву руку кухонний ніж, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, протиправно, через незачинені вхідні двері, проник до житлового будинку АДРЕСА_2 . Пройшовши коридор і зайшовши до прохідної кімнати у зазначеному будинку, ОСОБА_5 побачив ОСОБА_8 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи навмисно, ОСОБА_5 , з метою заволодіння чужим майном, демонструючи потерпілій ніж, тим самим погрожуючи негайним застосуванням насильства, небезпечного для її життя та здоров`я, висловив вимогу віддати йому наявні у будинку гроші, тим самим вчинив напад на потерпілу ОСОБА_8 .

У вказаній обстановці потерпіла ОСОБА_8 реально сприйняла погрози своєму життю та здоров`ю з боку ОСОБА_5 і, побоюючись застосування насильства, небезпечного для її життя та здоров`я, почала кричати, чим привернула увагу свого сина ОСОБА_9 .

В цей же день та час, із сусідньої кімнати зазначеного будинку, почувши крик матері, вийшов ОСОБА_9 , який побачив обвинуваченого та став його штовхати до виходу із будинку з метою припинення його злочинних дій, а також намагався зняти з нього «балаклаву», щоб побачити його обличчя.

Під час штовханини ОСОБА_5 та ОСОБА_9 перемістились до коридору, де потерпілий почув окрик матері щодо наявності у обвинуваченого ножа у руці. Потерпілий ОСОБА_9 схопив наявний в руках у ОСОБА_5 кухонний ніж та зламав його, при цьому отримав тілесне ушкодження у вигляді різаної рани 3-го пальця лівої кісті.

Після цього, ОСОБА_9 зміг виштовхати обвинуваченого ОСОБА_5 на вулицю, де останній вирвався та побіг в напрямку огорожі, де в подальшому був затриманий потерпілим ОСОБА_9 та іншими особами, які прибули на місце вчинення злочину, за викликом потерпілої ОСОБА_8 , та утримувався зазначеними особами до прибуття співробітників поліції.

Дії, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України, тобто як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав частково та надав суду покази, згідно яких він 26.02.2017 року у вечірній час, перестрибнувши через огорожу домоволодіння потерпілих, зайшов всередину будинку, при цьому на ньому були шапка-«балаклава» та рукавиці. Зайшовши до будинку, він побачив потерпілу ОСОБА_8 та зрозумів, що помилився будинком, оскільки мав намір викрасти майно з іншого будинку. У цей час до кімнати зайшов потерпілий ОСОБА_9 та схопив його і виштовхав на вулицю, де він намагаючись втекти, побіг в напрямку огорожі, де в подальшому був затриманий потерпілим ОСОБА_9 . Вказав, що ножа він із собою не брав, потерпілим ножем не погрожував та тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 не завдавав. Крім цього, зазначив про те, що він мав намір вчинити викрадення майна у іншому будинку.
В судому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 попросив вибачення у потерпілих, які були прийнятті останніми.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні фактично вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.187 КК України не визнав, суд вважає, що його вина в повному обсязі підтверджується показами потерпілих та свідків, які були допитані судом під час судового слідства, а також сукупністю інших доказів по справі.
Під час судового слідства на підтвердження або спростування вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.187 КК України судом допитані потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які були заявлені як стороною обвинувачення, та і стороною захисту.
Так, потерпіла ОСОБА_8 дала суду покази, згідно яких доведено про те, що 26.02.2017 року вона знаходилась у себе вдома по АДРЕСА_2 . Вхідні двері до будинку були не зачинені. Приблизно о 20:30 год. вона почула як вхідні двері гримнули, в кімнату, де вона знаходилась, зайшов обвинувачений, на якому були одягнуті рукавиці, шапка-«балаклава», в правій руці він тримав кухонний ніж. Піднявши руку з ножем вгору, обвинувачений сказав, що це пограбування і щоб вона віддала йому гроші. Вона злякалась та закричала, намагаючись привернути увагу сина, який перебував у сусідній кімнаті. Коли прибіг син ОСОБА_9 , між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 почалась штовханина, під час якої вони перемістились до коридору. Вона крикнула сину, що у обвинуваченого в руках ніж, тоді її син схопився рукою за ніж намагаючись його відібрати з рук обвинуваченого, зламав його навпіл, а потім зірвав шапку-«балаклаву» з обвинуваченого. Обвинувачений тікав до воріт, але син його наздогнав і затримав. Потім прийшов ОСОБА_10 та викликали поліцію. Цивільний позов в рамках кримінального провадження вона не заявляла, оскільки матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має. При визначенні міри покарання просила суворо обвинуваченого не карати, враховуючи його молодий вік.
Потерпілий ОСОБА_9 дав суду показання, згідно яких, він 26.02.2017 року о 20:30 год. знаходився за місцем свого мешкання по АДРЕСА_2 . В будинку також була його мати ОСОБА_8 , яка лежала на дивані в прохідній кімнаті. Він почув, що хтось зайшов до будинку, а потім почув крик матері. Він відразу вийшов до прохідної кімнати та побачив обвинуваченого ОСОБА_5 , на якому була вдягнута «балаклава» та рукавиці. Між ними почалася штавхонина, при цьому він намагався зняти з обвинуваченого «балаклаву», під час штовханини вони перемістились до коридору. Ножа він одразу не помітив, але почув від матері крик, що у обвинуваченого в руках ніж. Після чого, він лівою рукою схопився за лезо ножа і почав його виривати у обвинуваченого, але під час цього його зломив навпіл і поранився, а потім зірвав шапку-«балаклаву» з голови обвинуваченого. Обвинувачений намагався втекти, але він його наздогнав і затримав. Потім прийшов ОСОБА_10 та викликали поліцію. Крім цього, вказав в своїх показах, що ніж не належав їм, а був принесений обвинуваченим. Цивільний позов в рамках кримінального провадження він не заявляв, оскільки матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має. При визначенні міри покарання просив суворо обвинуваченого не карати, враховуючи його молодий вік.
Показами свідка ОСОБА_10 доведено про те, що 26.02.2017 року приблизно о 20:30 год. йому подзвонила ОСОБА_8 та попросила викликати поліцію. Вона викликала поліцію, а також подзвонила своєму чоловіку ОСОБА_11 та сусіду ОСОБА_12 . Коли вона прийшла до дому ОСОБА_8 , обвинувачений був вже зв`язаний, ніяких погроз він не виказував.
Показами свідка ОСОБА_11 доведено про те, що 26.02.2017 року приблизно в 20:30 год. до нього подзвонила дружина ОСОБА_10 та сказала, що на ОСОБА_8 було скоєно напад. Після чого, він відразу побіг до дому ОСОБА_8 і допомагав затримувати обвинуваченого ОСОБА_5 . Крім цього, бачив, що рука потерпілого ОСОБА_9 була порізана та закривавлена.
Показами свідка ОСОБА_12 доведено про те, що 26.02.2017 року після 20:30 год. його покликала на допомогу сусідка ОСОБА_10 , яка повідомила йому про напад на ОСОБА_8 . Коли він прийшов до дому ОСОБА_8 , то обвинувачений був вже зв`язаний, його утримували доти, поки не приїхала поліція.
Інших свідків як сторона обвинувачення, так і сторона захисту не заявляли.

Крім цього, на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, прокурором до суду були надані докази, які досліджені в судовому засіданні, а саме:
- витяг з кримінального провадження № 0000154 від 27.02.2017 року про внесення даних до ЄРДР по факту того, що 26.02.2017р. ОСОБА_5 незаконно проник до будинку АДРЕСА_2 , де здійснив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) ( т.2, а.с.1);

- протокол від 26.02.2017 року про прийняття заяви від ОСОБА_8 про вчинене щодо неї кримінальне правопорушення, згідно якого остання повідомила, що 26.02.2017 року десь о 20:20 год. невідомий їй чоловік незаконно проник до її мешкання буд. АДРЕСА_2 , де погрожуючи ножем намагався заволодіти її грошовими коштами у сумі 5000 доларів США (т.2, а.с.8);

- протокол огляду місця події від 26.02.2017 року з фото таблицею, згідно якого зафіксована обстановка на місці вчинення кримінального правопорушення, та предмети знайдені при цьому (т.2 а.с.11-32);

- протокол від 26.02.2017 року про прийняття заяви від ОСОБА_9 про вчинене щодо нього кримінального правопорушення, згідно якого останній повідомив, що 26.02.2017 року десь о 20:25 год. невідомий чоловік, знаходячись в буд. АДРЕСА_2 , спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді різаної рани середнього пальця лівої руки (т.2, а.с.36);

- протокол від 27.02.2017 року про пред`явлення потерпілій ОСОБА_8 особи для впізнання за фотознімками, згідно якого потерпіла ОСОБА_8 за рисами обличчя та елементами одягу впізнала на фотознімку №2 чоловіка, який 26.02.2017 року о 20 год. 20 хв. не законно проник до будинку за місцем її мешкання, буд. АДРЕСА_2 , де, застосовуючи ніж, вчинив напад з метою заволодіння належними їй грошовими коштами. Згідно додатку до вказаного протоколу, на фотознімку за №2 зображений ОСОБА_5 (т.2 а.с. 34-35);

- протокол від 27.02.2017 року про пред`явлення потерпілому ОСОБА_9 особи для впізнання за фотознімками, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав за характерними рисами обличчя на фотознімку №2 чоловіка, який 26.02.2017 року о 20 год. 20 хв. не законно проник до будинку за місцем її мешкання, буд. АДРЕСА_2 , вчинив розбійний напад відносно його матері ОСОБА_8 та спричинив йому тілесні ушкодження, а саме різану рану середнього пальця лівої руки. Згідно додатку до вказаного протоколу, на фотознімку за №2 зображений ОСОБА_5 (т.2, а.с. 40-41);

- протокол від 27.02.2017 року про пред`явлення свідку ОСОБА_10 особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнала за рисами обличчя та елементами одягу на фотознімку №2 чоловіка, затриманого 26.02.2017 року о 20 год. 35 хв. на території домоволодіння по АДРЕСА_2 після вчинення ним розбійного нападу відносно ОСОБА_8 . Згідно додатку до вказаного протоколу, на фотознімку за №2 зображений ОСОБА_5 (т.2, а.с. 44-45);

- протокол від 27.02.2017 року про пред`явлення свідку ОСОБА_12 особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_13 впізнав за рисами обличчя та елементами одягу на фотознімку №2 чоловіка, затриманого 26.02.2017 року о 20 год. 35 хв. на території домоволодіння по АДРЕСА_2 після вчинення ним розбійного нападу відносно ОСОБА_8 . Згідно додатку до вказаного протоколу, на фотознімку за №2 зображений ОСОБА_5 (т.2, а.с. 47-48);

- протокол від 27.02.2017 року про пред`явлення свідку ОСОБА_11 особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_11 впізнав за рисами обличчя та елементами одягу на фотознімку №2 чоловіка, затриманого 26.02.2017 року о 20 год. 35 хв. на території домоволодіння по АДРЕСА_2 після вчинення ним розбійного нападу відносно ОСОБА_8 . Згідно додатку до вказаного протоколу, на фотознімку за №2 зображений ОСОБА_5 (т.2, а.с. 50-51);

- повідомленням про підозру від 27.02.2017 року, встановлено, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України за фактом вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло (т.2, а.с. 83-85);

- протокол проведення слідчого експерименту від 06.04.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_8 , який фіксувався за допомогою цифрової відеокамери та диск із записом вказаного слідчого експерименту (т.2, а.с.96-98);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.04.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_9 який фіксувався за допомогою цифрової відеокамери та диск із записом вказаного слідчого експерименту (т.2, а.с. 99-101);
- висновком судово-медичної експертизи №23/4.5-192 від 11.04.2017 року доведено, що клинок та руків`я з фрагментом клинка, вилучені 26.02.2017 року в ході огляду місця події домоволодіння АДРЕСА_2 , не відносяться до холодної зброї та є частинами кухонного ножа, що має пряме господарсько-побутове призначення (т.2, а.с. 107-109);

- постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 30.03.2017 року (т.2, а.с. 110-111);

- постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 12.04.2017 року (т.2, а.с. 113);

- висновком експерта №191від 12.04.2017 року встановлено, що виявлене тілесне ушкодження у вигляді різаної рани, нанесеної потерпілому ОСОБА_14 , відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлене тілесне ушкодження утворилось від дії гострого предмету, маючого ріжучі або колюче-ріжучі властивості, давність спричинення тілесного ушкодження може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого, тобто 26.02.2017 р. (т.2, а.с. 119-120);

- повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 14.04.2017 року встановлено, що ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України за фактом вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло (т.2, а.с. 123-125).

Сторонами кримінального провадження клопотань щодо отримання додаткових доказів, в тому числі і в порядку ст.333 КПК України, суду заявлено не було.

Судом також досліджені характеризуючи матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які свідчать проте, що останній був раніше судимий за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02.12.2015 року за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, до відпрацювання громадських робіт обвинувачений не приступив; за місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно, оскільки жодних скарг від сусідів не надходило, згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у обвинуваченого ОСОБА_5 ознак сп`яніння не було виявлено, на обліку у лікарів нарколога, психіатра і фтизіатра не перебуває, постановою Орджонікідзевського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 17.02.2016 року перебував в розшуку. Крім того, судом враховується, що ОСОБА_5 є громадянином України, українцем за національністю, навчався у навчальних закладах м. Покров, де викладалась українська мова, що свідчить про розуміння державної мови обвинуваченим при розгляді даного кримінального провадження, що підтверджується й активною позицією обвинуваченого у судовому процесі щодо захисту своїх прав.

Даючи юридичну оцінку всебічно, повно та неупереджено дослідженим в судовому засіданні вище вказаним доказам, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та такими, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_5 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Показам обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо відсутності у нього ножа та умислу на вчинення розбійного нападу, суд надає критичну оцінку, оскільки ці покази обвинуваченого не відповідають встановленим судом обставинам у справі, не узгоджуються з показами потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і свідків допитаних по справі, та наявні в матеріалах справи письмові докази, зокрема, висновки експертиз, слідчі експерименти, протоколи впізнання та інше, спростовують ці покази, що свідчить про їх надуманість і є способом захисту обвинуваченого ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне ним кримінальне правопорушення за ч.3 ст.187 КК України.

Таким чином, в судовому засіданні доведено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_5 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України за ознаками напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, та обвинувачений ОСОБА_5 дійсно винуватий у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Призначаючи відповідно до ст. 65 КК України вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину, позицію обвинуваченого щодо фактичного невизнання вини у вчиненому ним кримінального правопорушення за ч.3 ст. 187 КК України, молодий вік обвинуваченого та досліджені матеріали, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_5 .

Як пом`якшуюча покарання обставина, згідно до вимог ст. 66 КК України, судом визнається вибачення обвинуваченого перед потерпілими в судовому засіданні та прийняття цих вибачень з їх боку, враховуючи їх позицію щодо можливості призначення мінімального покарання.

Крім цього, судом як обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 в силу вимог ст. 67 КК України визнається рецидив злочинів, оскільки обвинувачений до цього був судимий за вчинення умисного злочину.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання в межах санкції ч.3 ст.187 КК України у вигляді позбавлення волі, що враховуючи встановлені судом обставини по справі буде достатнім для попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Крім цього, судом встановлено, що за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02.12.2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.125 КК України, з призначенням йому покарання у виді 100 годин громадських робіт.
Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2013 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст. 71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Згідно з ч.ч.1,4 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 3 ст. 187 КК України, вчинено ОСОБА_5 після ухвалення вироку Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02.12.2015 року, за яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.125 КК України з призначенням йому покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин, враховуючи те, що на даний час до відпрацювання громадських робіт обвинувачений не приступив, то суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому необхідно призначити за сукупністю вироків, за правилами ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком. Не відбута частина покарання за попереднім вироком складає 100 годин громадських робіт, які за правилами ч.1 ст. 72 КК України підлягають переведенню в більш суворий вид покарання, що складає 12 днів позбавлення волі.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження заявлено не було.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходить з положень ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 100, 124, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією всього належного йому майна.
На підставі ч.1 ст.72 КК України невідбуте покарання, призначене ОСОБА_5 , вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2015 року у виді 100 годин громадських робіт перевести в 12 (дванадцять) днів позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати до покарання призначеного ОСОБА_5 за цим вироком, не відбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2015 року у виді 10 (десяти) днів позбавлення волі, і остаточно визначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років 10 (десять) днів з конфіскацією всього належного йому майна.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його фактичного затримання та взяття під варту, а саме з 27 лютого 2017 року.
Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення відбутий ним у межах цього кримінального провадження, з 27.02.2017 року по 09.06.2017 року включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.
Речові докази по справі, а саме: руків`я та лезо ножа, рукавички, шапку - «балаклава», змиви РБК з рук та підлоги, зрізи нігтів, які зберігаються в камері схову Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити, кросівки чоловічі синьо-білого кольору, які передано під розписку матері ОСОБА_5 ОСОБА_15 після набрання вироком законної сили залишити матері ОСОБА_5 ОСОБА_15 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової експертизи по даній справі у розмірі 703, 68 грн.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Орджонікідзевський міській суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому який перебуває під вартою протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3