Єдиний унікальний номер 725/734/17
Номер провадження 1-кп/725/34/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.03.2017 Першотравневий районний суд м.Чернівців
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
представника потерпілого: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000571 від 09.11.2016 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 у листопаді 2016 року вчинив умисний злочин при наступних обставинах:
Так, 08.11.2016 року о 19 год. 40 хв. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Ford Transit Connect» д.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Руській в м. Чернівці зі сторони вул.Фастівської в напрямку вул. М.Олімпіади.
Наближаючись до регульованого пішохідного переходу, який розташований навпроти будинку №183 вказаної вулиці та позначеної інформаційно-вказівним знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід», а також горизонтальною розміткою 1.14.3 «Зебра», водій ОСОБА_5 , рухаючись на світловий сигнал світлофору зеленого кольору, проявив неуважність до дорожньої обстановки, своєчасно не виявив небезпеку для руху пішохода ОСОБА_6 , який переходив проїзну частину дороги в межах вказаного пішохідного переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на останнього.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 , 1995 року народження у відповідності до висновку судово-медичної експертизи №1521 від 23.11.2016 року були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми лівої потиличної ділянки та правої тім`яної ділянки, забійної рани правої брови та правого колінного суглоба, лінійного перелому тім`яно-скроневої кістки справа з переходом на основу черепа, з забоєм головного мозку, закритого багатоскалового внутрішньо суглобового перелому хірургічної шийки правого плеча зі зміщенням, закритого перелому головки правої малогомілкової кістки з пошкодженням передньої схрещеної зв`язки правого колінного суглобу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.
Дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_5 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) та 12.3, встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія: -п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; - п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю і суду пояснив, що дійсно порушив правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода. У вчиненому щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що завдану шкоду йому відшкодовано, просить обвинуваченого суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що орган досудового слідства правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.286 ч.2 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він порушив правила безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, внаслідок чого потерпілому були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення те, що даний злочин відноситься до категорії тяжких, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно.

Суд також враховує, що ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та відшкодував завдані збитки.

Наведені вище обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлені.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілої особи, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченому мінімального покарання в межах санкції статті обвинувачення.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Крім того, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши відносно нього ст.ст.75,76 КК України та звільнивши від призначеного покарання з випробуванням.

Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_5 за вчинені протиправні діяння, а й для його виправлення.
Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити від призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу.

Речовий доказ: автомобіль марки «Ford Transit Connect» д.н. НОМЕР_1 , який переданий на збергіння ОСОБА_5 - залишити за останнім.
Речовий доказ: DVD-R диск з відеозаписом з камер зовнішнього відео спостереження, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі в розмірі 1231 грн. 44 коп.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1