Справа № 515/6/17
Провадження № 1-кп/515/193/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
Іменем України
20 січня 2017 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000477 від 23 серпня 2016 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Одеса, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого одну малолітню дитину, без офіційного місця працевлаштування, військовозобов`язаного, перебуваючого на обліку в Татарбунарському РВК, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 22 серпня 2016 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання у будинку АДРЕСА_2 , вчиняв протиправні дії відносно членів своєї сім`ї, у зв`язку з чим за їх викликом на місце події прибув сільський голова Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області ОСОБА_4 , який зайшов на подвір`я та намагався заспокоїти ОСОБА_5 . ОСОБА_5 , перебуваючи у будинку, взяв в руки сокиру та вийшовши на подвір`я, з метою виклику у ОСОБА_4 боязні, словесно погрожував йому вбивством, піднявши її над своєю головою. Далі, з метою переконання в реальності погрози, ОСОБА_5 опустив сокиру донизу та, тримаючи її в руці, продовжував йти до ОСОБА_4 , висловлюючись на його адресу нецензурною лайкою, який, при виниклих обставинах маючи підстави сприймати погрозу, як реальну загрозу для свого життя, вибіг з подвір`я та залишив місце події.

Обвинувачений, якому роз`яснено право на захист, в тому числі і право на кваліфіковану правову допомогу, висловив намір здійснювати свій захист самостійно.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення, пояснивши, що примирився з ОСОБА_5 . Зазначив також, що його відмова від обвинувачення є добровільною, тиск на нього з боку обвинуваченого або будь-якої іншої особи не здійснювався, матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_5 не має.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні підтвердив, що примирився з ОСОБА_4 та попросив вибачення у нього.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання потерпілого та закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу (далі - КПК) України кримінальне провадження закривається, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, відповідно до п.1 ч.1 ст. 477 КПК України, належить до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ч. 4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Беручи до уваги вказані положення кримінального процесуального закону, пересвідчившись у добровільності відмови ОСОБА_4 від обвинувачення, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, які не заперечували проти задоволення клопотання потерпілого, суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 - закриттю у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Цивільний позов у справі не заявлено, судових витрат немає.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Відповідно до п.4 ч.9 ст.100 КПК України вилучену сокиру, визнану речовим доказом у кримінальному провадженні постановою слідчого Татарбунарського відділення АВП ГУНП в Одеській області від 23.08.2016року та передану на зберігання до камери зберігання речових доказів Татарбунарського відділення поліції Арцизького ВП ГУНП в Одеській області (а.с.а.с.29,30), слід знищити як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане.

З огляду на викладене, керуючись ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1, ч. 7 ст. 284, ст.ст. 369, 371, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000477 від 23 серпня 2016 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, - закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Речовий доказ білий пакет з вилученою сокирою - знищити як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Суддя: