Справа № 457/7000/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/725/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові матеріали кримінального провадження № 000247 від 07.06.2014р. за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 квітня 2016р. відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинськ, Донецької області, громадянина України, українця, із середньою освітою, учень третього курсу МАУП м. Трускаця, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Стебник. Львівської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Стебник, Львівської області, громадянина України, українця, із середньою технічною освітою неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

з участю прокурора ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
в с т а н о в и л а:
Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 квітня 2016р визнано винуватими та засуджено:

ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 296 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_7 визначено у вигляді 5 років позбавлення волі.

Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 16.06.2014р., який становить 2 дні, постановлено зарахувати в строк відбуття покарання і на підставі ч. 5 ст. 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 визначено у виді 4 років 11 місяців 29 днів позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст. 76 ОСОБА_7 зобов`язано: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави постановлено залишити без змін, до вступу вироку у законну силу, після чого заставу у сумі -48 720 грн. повернути ОСОБА_13 .

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати у сумі 393 грн. 40 коп.

Цивільний позов прокурора задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь Дрогобицької міської лікарні витрат на лікування потерпілого ОСОБА_14 у сумі 3164 грн.

ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 296 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 ОСОБА_9 зобов`язано: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 296 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_10 від основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 ОСОБА_10 зобов`язано: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог закону.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 06.06.2014р. приблизно о 1 год. 30 хв. за попередньою змовою із ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_10 , знаходячись у громадському місці поблизу кафе-бару «Апельсин», що по вул. Грушевського, 9 в м. Стебнику, Львівської області, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, із хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень вчинив хуліганські дії.

Окрім цього, ОСОБА_7 06.06.2014р. приблизно о 1 год. 30 хв. поблизу кафе-бару «Апельсин», що по вул. Грушевського, 9 в м. Стебнику, Львівської області, під час вчинення умисних хуліганських дій в групі з ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_10 , заподіяв потерпілому ОСОБА_14 умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Так, ОСОБА_9 із ОСОБА_10 у вказаний час та у зазначеному місці, підійшли до ОСОБА_15 з вимогою надати їм його мобільний телефон для здійснення дзвінків у власних потребах. Коли ОСОБА_15 відмовив їм в наданні телефону, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , використовуючи малозначний привід, виражений у відмові надати їм мобільний телефон, діючи узгоджено між собою, підійшли до ОСОБА_15 та ОСОБА_9 умисно, з хуліганських спонукань наніс рукою один удар в обличчя ОСОБА_16 , після чого вони втекли у невідомому напрямку. Коли ОСОБА_16 із своїм друзями ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які на той час знаходились в приміщенні кафе-бару «Апельсин», вийшли на вулицю та направились до автомобіля з метою їхати додому, до них знову підійшли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 із одягнутими на руках боксерськими рукавицями. Продовжуючи свої умисні злочинні хуліганські дії, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знову підійшли до ОСОБА_16 та умисно безпричинно нанесли йому руками і ногами удари по різних ділянках тіла. У подальшому, коли ОСОБА_15 його друзі забрали у автомобіль, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , виражаючи явну неповагу до суспільних відносин та діючи умисно з хуліганських спонукань, продовжили конфлікт із ОСОБА_14 , в ході чого до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 приєднався ОСОБА_7 . При цьому, ОСОБА_7 умисно безпричинно наніс дерев`яною палицею (фрагментом більярдного кия із вмонтованим в середину металевим стержнем) не менше як чотири удари в голову ОСОБА_14 , у тому числі останній удар наніс йому в потиличну ділянку голови, від чого ОСОБА_14 впав на землю. Продовжуючи свої умисні протиправні хуліганські дії та не реагуючи на вимоги присутніх сторонніх осіб припинити побиття потерпілого ОСОБА_14 , ОСОБА_7 із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжили наносити удари руками та ногами ОСОБА_14 , який лежав на землі, а також нанесли такі удари ОСОБА_17 і ОСОБА_20 , спричинивши тим самим тілесні ушкодження.

ОСОБА_17 згідно висновку судово-медичної експертизи № 343 від 10.06.2014р. отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді : садна в лівій ділянці правої кістки, садна та синця навколо нього в ділянці правого плеча.

ОСОБА_20 згідно висновку судово-медичної експертизи № 347 від 12.06.2014р. отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді : садна у поперековій ділянці.

ОСОБА_15 згідно висновку судово-медичної експертизи № 353 від 12.06.2014р. отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді: синця на боковій поверхні правого ліктя, саден на тильній поверхні правої кисті, над середньою фалангою третього пальця її, над суглобом дистальної фаланги великого пальця на правій кисті.

ОСОБА_14 згідно висновку судово-медичної експертизи № 342 від 13.06.2014р. отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді: забою лівої нирки, винці в лівій завушній ділянці, в ділянці восьмого ребра зліва, садна на спинці носа, на спинкових поверхнях правої китиці, обох; променево-запясних суглобів, лівого передпліччя, на зовнішній поверхні лівого стегна. Окрім цього, згідно висновку даної експертизи, ОСОБА_14 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя у момент виникнення, у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому луски потиличної кістки, забою головного мозку середнього ступеня з крововиливом під оболонки мозку.

Окрім цього, під час вчинення вищевказаних хуліганських дій було пошкоджено автомобіль ОСОБА_14 марки «Шевроле Авео» р.н. НОМЕР_1 , чим спричинено потерпілому матеріальну шкоду на суму 3298 грн.

Вирок суду щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в апеляційному порядку не оспорюється.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінальних правопорушень, просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Ставить питання про ухвалення нового вироку, яким ОСОБА_7 визнати винним та призначити покарання: за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі, за ч.4 ст. 296 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі. Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 16.06.2014р., який становить 2 дні, зарахувати у строк відбуття покарання і на підставі ч. 5 ст. 72 КК України остаточно покарання ОСОБА_7 визначити у виді 5 років 11 місяців 29 днів позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

Вважає, що наведені висновки суду в частині звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання належним чином не обґрунтовані, і є такими, що не дають підстав для застосування положень ст. 75 КК України. Так, шкода потерпілому була відшкодована ОСОБА_7 майже через два роки з часу події. Обвинувачений ОСОБА_7 як на стадії досудового розслідування, так і в процесі судового розгляду своєї вини в інкримінованих злочинах не визнавав та не розкаявся у вчиненому. Звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання, суд, надавши перевагу даним про особу обвинуваченого та обставинам, які пом`якшують покарання, достатньою мірою не врахував, що злочини, вчинені ОСОБА_7 , є тяжкими.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування покликається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що дії ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 296 КК України кваліфіковано невірно. Зазначає, що в діях обвинуваченого наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. Звертає увагу, що згідно пояснень у судовому засіданні ОСОБА_7 , останній заперечив спричинення потерпілому ОСОБА_14 тяжкого тілесного ушкодження, а лише наніс йому один раз в діяльну плеча. Окрім цього, дерев`яну палицю він заздалегідь не заготовляв і спеціально не застосовував для того. Щоб бити потерпілого. Фрагмент більярдного кия йому передав ОСОБА_21 , щоб він захищався від ОСОБА_14 , оскільки останній нападав на обвинуваченого із автомобільним ключем для бортування коліс. Звертає увагу на висновок експерта комісійної судово-медичної експертизи № 246 п.2,3, з якого вбачається, що при проведенні даної експертизи і вивченні комп`ютерної томографії кісток черепа та головного мозку членами комісії не було виявлено перелому потиличної кістки. ОСОБА_14 від додаткових контрольних рентген обстежень відмовився. У зв`язку з чим, на даний час комісія не може не стверджувати, ні заперечувати наявність у потерпілого перелому кісток черепа.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та заперечив апеляційну скаргу захисника, обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_12 , які підтримали апеляційну скаргу захисника та заперечили апеляційну скаргу прокурора, обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які заперечили апеляційну скаргу прокурора та підтримали апеляційну скаргу захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі до задоволення не підлягають, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку дотримані.

Вирок суду ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У вироку суду наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та вірність кваліфікації їх дій за ч. 2 ст. 296 КК України, за наведених у вироку суду обставин, є правильним і в апеляційному порядку учасниками провадження не оспорюється.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, за наведених у вироку обставин.
Так, вина ОСОБА_7 у вчиненні наведених злочинів, стверджується, зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_14 , даними ним у суді першої інстанції, з яких вбачається, що, коли він відпочивав у кафе-барі «Апельсин» у кафе забіг Малинівський, який повідомив, що його побили двоє хлопців із-за того, що він не дав їм подзвонити по мобільному телефону. Коли вони вибігли на вулицю, згодом до них підійшли всі троє обвинувачених та ще багато хлопців. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знову почали бити Малинівського руками та ногами, а до нього підійшов ОСОБА_7 і розпочав з ним конфлікт. В цей час він сидів на багажнику автомобіля, взяв гайочний ключ і відмахувався у повітрі для самооборони, при цьому нікого не вдарив. Тоді обвинувачений ОСОБА_7 витяг більярдний кий і почав наносити йому удари по голові. Окрім цього, його вдарив ОСОБА_9 , у якого була боксерська рукавиця на правій руці. Обвинувачений ОСОБА_7 відштовхнув його дружину ОСОБА_22 та вдарив його києм по голові, після чого він знепритомнів і впав.
Аналогічними за змістом показаннями потерпілої ОСОБА_17 , яка є дружиною потерпілого ОСОБА_14 .
Показаннями свідка ОСОБА_15 , який у суді першої інстанції пояснив, що коли він вийшов з кафе-бару «Апельсин» до нього підійшли двоє незнайомих хлопців, які попросили у нього телефон для здійснення дзвінка, на що він їм відмовив. У подальшому дані хлопці його вдарили, він впав, а піднявшись повернувся у кафе. Коли вийшов з кафе, побачив цих хлопців, це були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також ще багато хлопців. Вони мали вдягнені боксерські рукавиці. Тоді ОСОБА_10 підбігши вдарив його, він впав і його почали бити ногами. Після цього його підняв потерпілий ОСОБА_14 і забрав його до автомобіля. Як били ОСОБА_14 він не бачив. Зі слів товаришів йому було відомо, що ОСОБА_14 забрали у лікарню. Труби у нього в руках не було.
Аналогічними за змістом показаннями ОСОБА_18 , яка є дружиною ОСОБА_15 .
Показаннями свідка ОСОБА_20 , яка у судовому засіданні суду першої інстанції зазначила про те, що вийшовши із кафе-бару «Апельсин», побачила ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були одягнені у боксерські рукавиці та почали бити ОСОБА_15 руками та ногами, а ОСОБА_23 та ОСОБА_24 почав їх розбороняти та забрали ОСОБА_15 до автомобіля, оскільки йому було погано. Потерпілий ОСОБА_14 , сидячи на багажнику автомобіля, розмовляв із ними, тоді підійшов ОСОБА_7 та збив потерпілого більярдним києм з багажника і він впав. ОСОБА_7 наніс удар у ділянку голови потерпілому ОСОБА_14 , який впав на землю, і ОСОБА_7 знову вдарив потерпілого по голові, а обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 теж почали бити ОСОБА_14 . Побиття потерпілого тривало до п`яти хвилин. Потерпіла ОСОБА_22 теж отримала тілесні ушкодження, проте хто її бив вона не бачила, оскільки її шарпнули і вона впала на землю. Малинівський у руках ніякої труби не мав.
Наведеним вище показанням суд першої інстанції дав належну оцінку та вірно взяв до уваги, оскільки такі є послідовні, узгоджуються між собою, а також із іншими належними та допустимими доказами, а саме:
- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 06.06.2014 р. про те, що потерпілий ОСОБА_14 звернувся в органи внутрішніх справ з усною заявою у якій вказує, що 06.06.2014 року в період часу 01.30 год. невідомі особи завдали йому тілесні ушкодження та пошкодили його автомобіль (Т.1 а.с. 95-96);
- даними висновку судово-медичної експертизи № 342 від 13.06.2014 року про те, що ОСОБА_25 отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді: забою лівої нирки, синці в лівій завушній ділянці, в ділянці восьмого ребра зліва; садна на спинці носа, на спинкових поверхнях правої китиці, обох променево-запясних суглобів, лівого передпліччя, на зовнішній поверхні лівого стегна, а також тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя у момент виникнення, у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому луски потиличної кістки, забою головного мозку середнього ступеня з крововиливом під оболонки мозку (Т.1 а.с. 129-131);
- даними висновку судово-медичної експертизи № 343 від 10.06.2014 року про те, що ОСОБА_17 отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді: садна у лівій ділянці правої кисті, садна та синця навколо нього у ділянці правого плеча, синця у ділянці правого плеча (Т.1 а.с. 123-124);
- даними висновку судово-медичної експертизи № 347 від 12.06.2014 року про те, що ОСОБА_20 отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді: садна у поперековій ділянці (Т.1 а.с. 125-126);
- даними висновку судово-медичної експертизи № 353 від 12.06.2014 року про те, що ОСОБА_15 отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді: синця на боковій поверхні правого ліктя, саден на тильній поверхні правої кисті, над середньою фалангою третього пальця її, над суглобом дистальної фаланги великого пальця на правій кисті (Т.1 а.с. 127-128);
- даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 06.06.2014 року та фото таблиці до нього, з яких вбачається, що у присутності понятих здійснювався огляд місця події, а саме автомобіля марки «Шевроле Авео» де виявлено на задній боковій поверхні у районі багажника пошкодження у вигляді двох вм`ятин. Також виявлено фрагмент дерев`яної палиці зовні окрашеної у червоний та чорний колір зі слідами взлому з однієї сторони, де вбачається наявність у середині палиці металевого стержня (Т.1 а.с. 110-117);
- даними протоколу огляду речей і документів від 25.06.2014 р. та фототаблиці до нього, з яких вбачається, що у присутності понятих здійснювався огляд фрагмента дерев`яної палиці зовні окрашеної у червоний та чорний колір зі слідами взлому з однієї сторони, де вбачається наявність у середині палиці металевого стержня. (Т.1 а.с. 171-172);
- даними висновку судово-медичної експертизи № 398 від 25.06.2014р. про те, що у ОСОБА_7 , тілесних ушкоджень не виявлено, окрім ділянок ущільнення шкіри біля основи пальців на обох китицях, що може бути наслідком тривалих контактів (ударів) з твердим тупим предметом. (Т.1 а.с. 174-175);
- даними протоколу проведення слідчого експеримента від 30.07.2014 року та фото таблиці до нього з яких вбачається, що ОСОБА_7 відтворив обставини, які відбулися 06.06.2014 року між ним та ОСОБА_14 , що стверджує його причетність до вчинених ним кримінальних правопорушень (Т.1 а.с. 200-207);
- даними протоколу проведення слідчого експеримента від 14.08.2014 року та фото таблиці до нього, з яких вбачається, що потерпілий ОСОБА_14 відтворив обставини, які відбулися 06.06.2014 року між ним, ОСОБА_15 та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , що підтверджує причетність обвинувачених до вчинених ними кримінальних правопорушень (Т.2 а.с. 30-45);
- даними протоколу проведення слідчого експеримента від 14.08.2014р. та фото таблиці до нього вбачається, що потерпіла ОСОБА_17 відтворила обставини, які відбулися 06.06.2014 року між нею, ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , що підтверджує причетність обвинувачених до вчинених ними кримінальних правопорушень (Т.2 а.с. 45-62);
- даними протоколу проведення слідчого експеримента від 21.08.2014р. та фото таблиці до нього, з яких вбачається, що свідок ОСОБА_18 відтворила обставини, які відбулися 06.06.2014 року між ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , що підтверджує причетність обвинувачених до вчинених ними кримінальних правопорушень (Т.2 а.с. 63-74);
- даними протоколу проведення слідчого експеримента від 21.08.2014р. та фото таблиці до нього, з яких вбачається, що свідок ОСОБА_20 відтворила обставини, які відбулися 06.06.2014 року між ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , що підтверджує причетність обвинувачених до вчинених ними кримінальних правопорушень (Т.2 а.с. 75-87);
- даними протоколу проведення слідчого експеримента від 21.08.2014р. та фото таблиці до нього вбачається, що свідок ОСОБА_15 відтворив обставини, які відбулися 06.06.2014 року між ним, ОСОБА_14 та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , що підтверджує причетність обвинувачених до вчинених ними кримінальних правопорушень (Т.2 а.с. 88-94).
Заперечення сторони захисту того факту, що обвинувачений ОСОБА_7 не заподіював потерпілому ОСОБА_14 умисне тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя у момент заподіяння, застосовуючи предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень (дерев`яну палицю - фрагмент більярдного кия із вмонтованим у середину металевим стержнем) колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такі спростовуються вищенаведеними доказами.
Фактичні обставини справи, які судом першої інстанції встановлені вірно, свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_7 розуміючи, що виникла реальна загроза спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, оскільки обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 наносили йому удари руками та ногами по різних частинах тіла, умисно, безпричинно наніс ОСОБА_14 дерев`яною палицею не менш як чотири удари у голову потерпілого, у тому числі останні удар у потиличну ділянку голови, від чого потерпілий впав на землю. У результаті таких дій ОСОБА_7 , ОСОБА_14 отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя у момент виникнення, у вигляді закритою черепно-мозкової травми з переломом луски потиличної кістки, забій головного мозку середнього ступеня з крововиливом під оболонку мозку. Дії ОСОБА_7 свідчать про спрямованість таких на спричинення шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_14 , а тому вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України. Доказів того, що дерев`яна палиця, якою ОСОБА_7 наносив удари потерпілому ОСОБА_14 , була випадково підібрана обвинуваченим ОСОБА_7 у ході бійки у матеріалах справи немає, а тому покликання сторони захисту на необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_7 на ч. 2 ст. 296 КК України є безпідставними.
Покликання захисника на неоднозначність висновку судово-медичної експертизи № 342 від 13.06.2014р. щодо виявлення у потерпілого ОСОБА_14 тяжких тілесних ушкоджень, з огляду на висновок експерта комісійної судово-медичної експертизи № 246 п.2,3, з якого вбачається, що при проведенні даної експертизи і вивченні комп`ютерної томографії кісток черепа та головного мозку членами комісії не було виявлено перелому потиличної кістки, а ОСОБА_14 від додаткових контрольних рентген обстежень відмовився, у зв`язку з чим, на даний час комісія не може не стверджувати, ні заперечувати наявність у потерпілого перелому кісток черепа, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки дані висновки не містять суперечностей.

Окрім цього, висновок судово-медичної експертизи № 342 від 13.06.2014р. щодо виявлення у потерпілого ОСОБА_14 тілесних ушкоджень підтримав у суді першої інстанціїсудово-медичний експерта ОСОБА_26 , який повідомив про огляд потерпілого на предмет виявлення у нього тілесних ушкоджень, з приводу чого було складено даний висновок, у якому вказано, що ОСОБА_14 отримав легкі тілесні ушкодження, а також тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя у момент виникнення, у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому луски потиличної кістки, забою головного мозку середнього ступеня з крововиливом під оболонки мозку, та зазначив, що даний висновок був підтверджений основним мікрохірургом Львівської області.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувачений ОСОБА_7 своїми умисними діями, заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_27 , небезпечне для життя у момент заподіяння, а також своїми умисними діями, у групі осіб, вчинив хуліганство у формі грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета (дерев`яної палиці - фрагменту більярдного кия із вмонтованим у середину металевим стержнем) спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, а тому кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України колегія суддів вважає вірною.
Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, то такі, на переконання колегії суддів, є необґрунтовані, оскільки, призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Так, при призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, раніше не судимий, є особою молодого віку, вину визнав частково, відшкодував потерпілим завдану шкоду, що визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, думку потерпілих, які не мають до нього претензій та просили його суворо не карати, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного переконання про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання пов`язаного з позбавленням волі, та обґрунтовано застосував до нього положення ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробовуванням, із визначенням іспитового строку та покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом першої інстанції не допущено.

За наведених обставин, колегія суддів визнає подані апеляційні скарги безпідставними, та вважає оскаржуваний вирок суду законним та обґрунтованим, підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 квітня 2016р. щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4