Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/871/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 118 (97) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.12.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0001565 на вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 травня 2016 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Знам`янка Кіровоградської області, українка, громадянка України, освіта неповна середня, не працююча, розлучена, утриманці відсутні, проживає по АДРЕСА_1 , раніше судима:

- 15 жовтня 2014 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 297, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

визнана винуватою та засуджена за ст. 118 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2014 року і остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 28 серпня 2015 року по 27 травня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вказаним вироком стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 491.00 грн. та вирішено питання щодо речових доказів
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_8 скоїла вбивство при перевищенні меж необхідної оборони, за наступних обставин.

26 серпня 2015 року, приблизно о 00.30 годин ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходилася у будинку, розташованому по АДРЕСА_1 же між нею та ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка. В ході сварки, ініціатором якої був ОСОБА_9 , останній наніс ОСОБА_8 не менше трьох ударів кулаками та долонями обох рух по тулубу та кінцівках, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому плечі в середній третині по задній поверхні, на лівому стегні в нижній третині по внутрішньо-боковій поверхні, синця і садна на правому передпліччі в середній третині по задній поверхні, садна на лівому передпліччі в середній третині по задній поверхні, які по тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В цей час ОСОБА_8 , з метою захисту свого здоров`я від суспільно - небезпечного посягання, не врахувавши належним чином характер та ступінь небезпеки посягання, схопила в праву руку кухонний ніж, та перевищуючи межі необхідної оборони, нанесла ним один удар ОСОБА_9 у живіт, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючої рани передньої стінки живота зліва з пошкодженням петель тонкого кишечника, які, згідно висновку експерта №76 від 01 жовтня 2015 року, відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Смерть ОСОБА_9 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у реанімаційному відділенні Знам`янської ЦРЛ, знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями та стала наслідком проникаючої рани передньої стінки живота зліва з пошкодженням петель тонкого кишечника, яка призвела до перитоніту з наступним розвитком інтоксикації.
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить пом`якшити її покарання.

Не заперечуючи свою вину у вчинені кримінального правопорушення зазначає, що суд першої інстанції при призначені покарання не врахував причини вчиненого нею злочину, що на час його вчинення вона не перебувала у стані алкогольного сп`яніння, судом не були допитані всі свідки, а показання співмешканки потерпілого вважає неправдивими.
Заслухавши доповідача, обвинувачену та її захисника, які підтримали вимоги поданої ОСОБА_8 апеляції, висновок прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції обвинуваченої, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Як убачається із матеріалів справи досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, є взаємоузгодженими між собою та відповідають фактичним обставинам справи.
Так, допитана в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_8 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України, визнала повністю та пояснила, що 25 серпня 2015 року, приблизно о 22.00 годині, пішла до своєї знайомої ОСОБА_10 , яка проживає по АДРЕСА_1 де знаходились ОСОБА_11 разом з чоловіком та друзями, серед яких був також і ОСОБА_12 і його співмешканка. Під час відпочинку розпивали горілку, а приблизно через дві години пішла відпочити в іншу кімнату, де заснула. Приблизно о 00.30 годин прокинулась від того, що ОСОБА_12 , якого вона одразу не впізнала, намагався підняти її з дивана, і вона, спросоння, обома руками відштовхнула його від себе. ОСОБА_12 почав виражаючись нецензурною лайкою на її адресу, скинув з дивана, від чого вона вдарилась ліктями та колінами об підлогу, а потім вдарив її 3-4 рази по плечам та спині. В цей час вона помітила, що в дверях кімнати стоїть співмешканка ОСОБА_13 ОСОБА_14 і спостерігає за тим, що відбувається, не зробивши спроб зупинити свого співмешканця. Після цього вона підскочила та побігла до кухні, а ОСОБА_12 пішов за нею. На кухні нікого не було і ОСОБА_12 , зайшовши до кухні почав знову її ображати та намагався вдарити рукою. В цей момент вона схопила правою рукою ніж, який лежав на тумбочці лезо якого було спрямоване на ОСОБА_13 і нанесла ножем удар в область живота зліва, після чого кинула ніж на тумбочку. ОСОБА_12 схопився за бік та пішов у веранду, сівши у крісло. Після чого, ОСОБА_11 , її чоловік ОСОБА_15 та співмешканка ОСОБА_13 ОСОБА_14 , підійшли до нього. В цей час вона намагалась подзвонити в міліцію, але співмешканка ОСОБА_13 вибила мобільний телефон з руки, сказавши, що міліція тут не потрібна і вони самі розберуться. Після цього вона пішла до свого знайомого ОСОБА_16 та розповіла про даний випадок. В скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_17 під час судового розгляду надала суду показання про те, що ОСОБА_12 є її колишнім чоловіком, з яким вона проживала з 2000 року. Після того, як вони у 2015 році розійшлися, ОСОБА_12 став мешкати окремо, але все одно приходив до дітей та допомагав матеріально. 26 серпня 2015 року дізналась від матері ОСОБА_13 про те, що останній знаходиться в реанімаційному відділенні Знам`янської ЦРЛ з ножовим пораненням, який йому завдала ОСОБА_8 . Від людей їй стало відомо, що ОСОБА_12 нібито намагався побити ОСОБА_18 , але вважає, що це неможливо, оскільки ОСОБА_12 під час їх спільного проживання ніколи не піднімав руку на неї чи дітей.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що 25 серпня 2015 року, приблизно о 20.00 год. знаходилась у гостях ОСОБА_10 де бачила, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_20 виникла сварка під час якої останній змушував ОСОБА_18 лежати на дивані, притискаючи її руками до дивана, вона зайшла до кімнати та забрала ОСОБА_21 . Через дві хвилини туди прийшла ОСОБА_18 , почала ображати ОСОБА_13 та знову пішла назад до кімнати, де перед цим відпочивала. ОСОБА_12 , будучи агресивно настроєним через образи зі сторони обвинуваченої, пішов за ОСОБА_18 та хотів зайти до кімнати, але остання швидко пробігла повз нього на кухню, а ОСОБА_12 побіг за нею. В кухні було темно, але вона побачила, що ОСОБА_12 відвів праву руку ОСОБА_18 , у якій був ніж, вгору, вдарив її руку об стіл і ніж з руки ОСОБА_18 впав на підлогу. В ході боротьби ОСОБА_12 весь час стояв спиною до неї, а ОСОБА_18 стояла обличчям до ОСОБА_13 на порозі кухні. Вона підбігла до них, щоб розборонити, але ОСОБА_18 вибігла до іншої кімнати будинку. ОСОБА_12 сів в коридорі і вона побачила, що у нього кровотеча в області живота, з лівого боку, після чого вона, свідок, перев`язала його та викликала швидку.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що 25 серпня 2015 року після 18.00 години прийшов додому і ліг спати, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння. Чи був хтось вдома він не пам`ятає. Через деякий час прокинувся від крику ОСОБА_23 і незрозумілого шуму та вибіг на кухню, де побачив, що ОСОБА_12 стояв та держався за живіт. В бесіді дізнався, що ОСОБА_18 вдарила ОСОБА_13 ножем, і останній показав йому різане поранення на животі. Бійку між ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , та як ОСОБА_18 вдарила останнього ножем, він не бачив.

Свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що зранку 25 серпня 2015 року, за місцем її проживання вона з чоловіком та із знайомими ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та його співмешканкою ОСОБА_14 вживали алкогольні напої. Приблизно о 20.00 годині її чоловік пішов спати, а вона пішла до своєї знайомої. Повернувшись до дому через годину, вона побачила на кухні сліди крові, пошкоджена оббивка і ОСОБА_23 розповіла, що відбулась бійка між ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , внаслідок чого ОСОБА_18 вдарила останнього ножем в область живота, після чого ОСОБА_25 викликали швидку допомогу. ОСОБА_18 їй розповіла, що ОСОБА_12 домагався її і вона у відповідь ударила його ножем. Саму бійку, та як ОСОБА_18 вдарила ОСОБА_13 ножем, вона не бачила.

Допитаний під час судового розгляду судово-медичний експерт ОСОБА_26 надав суду показання про те, що тілесні ушкодження, які виявлені у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 могли утворитись при обставинах, на які вказувала обвинувачена ОСОБА_8 при проведенні 27 серпня 2015 року слідчого експерименту шляхом відтворення обстановки і обставин події.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_8 в скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення, її вина підтверджується також дослідженими матеріалами кримінального провадження, зокрема:

- витягом з кримінального провадження № 0001565 (а.с.1); довідкою Знам`янської ЦРЛ №285 від 26 серпня 2015 року (а.с.5); протоколом огляду місця події від 26 серпня 2015 року (а.с.13-19); протоколом огляду предмета від 28 серпня 2015 року (а.с.20); протоколом огляду місця події від 26 серпня 2015 року (а.с.23-26); протоколом огляду предмета від 28 серпня 2015 року (а.с.27); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_8 (а.с.30); протоколом огляду трупа від 27 серпня 2016 року (а.с.40-42); лікарським свідоцтвом про смерть №2352/76 від 27 серпня 2015 року та довідкою про причину смерті №2351/76 (а.с.45); протоколом проведення слідчого експерименту від 27 серпня 2015 року, проведеного з участю підозрюваної ОСОБА_8 та її захисника (а.с.57-58); висновками експерта №714 від 22 вересня 2015 року, №161 від 21 вересня 2015 року, №715 від 22 вересня 2015 року, №713 від 2 вересня 2015 року, №700 від 1 вересня 2015 року, №356 від 17 вересня 2015 року, №170 від 9 жовтня 2015 року (а.с.65-67,72-73, 77-79, 86-87, 92-93, 99-103, 108-111); висновком експерта №76 від 1 жовтня 2015 року про дослідженні трупа ОСОБА_9 та виявлення тілесних ушкоджень, які утворилися я від одного травматичного впливу предмета, маючого колото-ріжучими властивостями. Потерпілий ОСОБА_9 в момент спричинення йому тілесного ушкодження міг перебувати як в горизонтальному так і в вертикальному положенні або близьким до них по відношенню до нападника, утворилось від одного травматичного впливу. Судово-медичних даних, які вказують на утворення тілесного ушкодження при падінні з висоти власного зросту на тверду поверхню або на виступаючі предмети не мається. Проникаюче поранення передньої стінки живота зліва з пошкодженням петель тонкого кишківника несуть ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як загрозливих для життя в момент спричинення по відношенню до живих осіб (а.с.144-147);
висновком експерта №92 від 27 серпня 2015 року, відповідно до якого, при судово-медичній експертизі у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому плечі в середній третині по задній поверхні, на лівому стегні в нижній третині по внутрішньо-боковій поверхні, синця і садна на правому передпліччі середній третині по задній поверхні, садна на лівому передпліччі в середній третині по задній поверхні. Вище вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, можуть відповідати часу, вказаному в обставинах справи та утворилися від не менш 4-х травматичних впливів (а.с.151-152); протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо. Відео контроль особи від 16 жовтня 2015 року (а.с.163-166), а також переглянутим в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту від 27 серпня 2015 року, проведеного з участю ОСОБА_8 , її захисника та судово-медичного експерта.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи в сукупності всі докази по даному кримінальному провадженні, суд вірно дійшов висновку про те, що вину обвинуваченої ОСОБА_8 доведеною, а її дії правильно кваліфіковані за ст.118 КК України, як вбивство при перевищенні меж необхідної оборони.
Призначаючи обвинуваченій покарання суд, відповідно вимог ст. 65 КК України врахував, що ОСОБА_8 вчинила злочин невеликої тяжкості. Як особа обвинувачена раніше судима, суспільно-корисною працею не займається, характеризується за місцем проживання негативно. Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнав щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину та визнання своєї вини, а обставиною, яка обтяжує покарання, визнав вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_8 кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують її покарання, з урахуванням того, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення в період відбування покарання з випробуванням, суд правильно дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливе лише в умовах її ізоляції від суспільства. Можливості застосування до обвинуваченої положення ст.ст.69,75 КК України не вбачив.

Беручи до уваги викладене колегія суддів вважає, що обрана судом першої інстанції ОСОБА_8 мірі покарання є необхідна й достатня для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Доводи обвинуваченої про можливість пом`якшення її покарання за обставин, викладених в апеляції, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Так, відповідно вироку ОСОБА_8 призначено покарання за ст. 118 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На час апеляційного перегляду справи ОСОБА_8 перебуває від вартою з 28.08.2015 року, а враховуючи положення ч.5 ст. 72 КК України обвинувачена вже відбула призначене їй судом першої інстанції зазначене покарання.

Крім того, обвинувачена в апеляції зазначає, що показання співмешканки потерпілого вважає неправдивими, але не зазначає в чому саме їх неправдивість. Однак показання свідка ОСОБА_19 узгоджуються із показаннями інших допитаних в судовому засіданні свідків.

Також є безпідставними твердження обвинуваченої про те, що судом не були допитані всі свідки, так як із протоколів судових засідань та матеріалів справи не вбачається, що обвинуваченою, її захисником чи стороною обвинувачення заявлялось клопотання про допит інших свідків.

Твердження обвинуваченої про те, що під час вчинення злочину вона не перебувала у стані алкогольного сп`яніння спростовується як її показаннями, так і показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, які зазначали, що під час відпочинку в будинку ОСОБА_27 вони розпивали спритні напої, а також висновком медичного огляду, відповідно якого ОСОБА_8 перебувала у стані алкогольного сп`яніння. з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_8 .

Крім того суд першої інстанції, в сукупності з дослідженими доказами, враховуючи обставини справи, призначив ОСОБА_8 майже мінімальне покарання, визначене санкцією ст. 118 КК України, що спростовує посилання обвинуваченої в апеляції про те, що суд при призначені покарання не врахував причини вчинення нею злочину.

Будь-яких не перевірених судом першої інстанції обставин в апеляції не наведено, а тому колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції щодо призначеного ОСОБА_8 покарання без змін.

Однак вирок суду першої інстанції підлягає зміні, оскільки судом першої інстанції не в повній мірі було застосовано положення вимог ч.5 ст. 72 КК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404-405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 травня 2016 року, змінити.

На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання ОСОБА_8 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 28 серпня 2015 року по 20 грудня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної

інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченою в той самий строк з моменту отримання її копії.
Судді підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2