Справа № 629/4090/16-к
Номер провадження 1-кп/629/333/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002124 на підставі угоди про примирення за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садове, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , військовозобов`язаного, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 3 ст. 357 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 31 липня 2016 року близько 05-00 години знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , куди прийшов спільно зі своїм знайомим ОСОБА_7 , після перебування в кафе «Берізка» м. Лозова, Харківської області, де останні розпивали спиртне. Знаходячись біля вказаного будинку, ОСОБА_3 зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_8 , з яким у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник конфлікт. Під час вказаного конфлікту, ОСОБА_3 наніс ОСОБА_8 один удар ногою по голові. Далі, після конфлікту, який мав місце біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_8 , прийшли в квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , де мешкав ОСОБА_8 . Перебуваючи в зазначеній квартирі, ОСОБА_3 продовжив конфлікт з ОСОБА_8 , під час якого ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, висловлюючи своє негативне ставлення до способу життя ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні кухні вказаної квартири умисно наніс останньому один удар ногою в область голови, при цьому не маючи умислу на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому, проявив злочинну недбалість, не передбачаючи настання тяжких наслідків для життя та здоров`я потерпілого хоча повинен був і міг передбачати, що голова ОСОБА_8 знаходиться на незначній відстані від залізної батареї, а також потерпілий перебуває в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку із цим обвинувачений ОСОБА_3 повинен був і міг передбачати можливість спричинення тілесного ушкодження ударом ногою в область голови потерпілого і настання від цього суспільно-небезпечних наслідків у виді смерті. В результаті таких злочинно недбалих дій обвинувачений ОСОБА_3 в той час, коли потерпілий ОСОБА_8 сидячи знаходився поряд із залізною батареєю, наніс один удар ногою в область голови ОСОБА_8 , внаслідок чого останній вдарився тім`яно-потиличною частиною голови о залізну батарею, отримавши тупу травму голови з крововиливами під оболонки головного мозку та послідуючим гострим порушенням мозкового кровообігу. Від вказаної тупої травми голови ОСОБА_8 помер в ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно висновку експерта № 177-ЛЗт/16 від 24.09.2016 року причиною смерті ОСОБА_8 явилось гостре порушення мозкового кровообігу, обумовлене тупою травмою голови з крововиливами під оболонки головного мозку.

Крім цього, ОСОБА_3 , 31 липня 2016 року близько 05-00 години, знаходячись в квартирі АДРЕСА_5 діючи з прямим умислом направленим на незаконне заволодіння паспортом громадянина України та іншими важливими особистими документами, які належать ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрито заволодів паспортом громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 05 грудня 2001 року, який належить ОСОБА_5 , а також іншими особистими важливими документами останньої, а саме: карткою платників податків; свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 , серії НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 від 25 січня 2002 року; свідоцтвом про народження ОСОБА_10 , серії НОМЕР_4 від 08.07.2015 року; договором найму (оренди) житла, укладеного між ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та комунальним підприємством «Житлова управляюча компанія» від 05.10.2015 року. З місця вчинення злочину ОСОБА_3 зник, викраденими документами розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 119 КК України, тобто вбивство, вчинене через необережність. Також ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 357 КК України, тобто незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом.

01 листопада 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 , була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України. Згідно даної угоди ОСОБА_3 визнає свою вину у скоєнні вищевказаних кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 119, ч. 3 ст. 357 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 1 ст. 119, ч. 3 ст. 357 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачений, а саме відповідно до ч. 1 ст. 119 КК України покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, відповідно до ч. 3 ст. 357 КК України покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді 5 років позбавлення волі. Крім цього даною угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та пояснив, що щиро кається у скоєних ним злочинах. Вказав, що дійсно скоїв злочини при зазначених обставинах, а саме 31 липня 2016 року близько 05-00 години знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , куди прийшов спільно зі своїм знайомим ОСОБА_7 , після перебування в кафе «Берізка» м. Лозова, Харківської області, де останні розпивали спиртне. Знаходячись біля вказаного будинку, він зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_8 , з яким у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник конфлікт. Під час вказаного конфлікту, він наніс ОСОБА_8 один удар ногою по голові. Далі, після конфлікту, який мав місце біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , він спільно з ОСОБА_8 , прийшли в квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , де мешкав ОСОБА_8 . Перебуваючи в зазначеній квартирі, знов виник конфлікт між ним та ОСОБА_8 , під час якого він наніс один удар ногою в область голови ОСОБА_8 , внаслідок чого останній вдарився тім`яно-потиличною частиною голови о залізну батарею, отримавши тупу травму голови. Від вказаної тупої травми голови ОСОБА_8 помер в ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім цього, він 31 липня 2016 року близько 05-00 години, знаходячись в квартирі АДРЕСА_5 відкрито заволодів паспортом громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 05 грудня 2001 року, який належить ОСОБА_5 , а також іншими особистими важливими документами останньої, а саме: карткою платників податків; свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 , серії НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 від 25 січня 2002 року; свідоцтвом про народження ОСОБА_10 , серії НОМЕР_4 від 08.07.2015 року; договором найму (оренди) житла, укладеного між ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та комунальним підприємством «Житлова управляюча компанія» від 05.10.2015 року. З місця вчинення злочину зник, викраденими документами розпорядився на власний розсуд. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що претензій до обвинуваченого будь-якого характеру не має, зазначену угоду укладала добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Також просила затвердити зазначену угоду.

Суд, заслухавши думку прокурора, який проти затвердження угоди заперечував та потерпілу, обвинуваченого, захисника, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а також визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч. 1 ст. 119, ч. 3 ст. 357 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені абзацами 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом також з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, не відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. Крім того судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілим, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 119, ч. 3 ст. 357 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, виходячи з позиції обвинуваченого, висловленої в судовому засіданні щодо погодження із призначенням узгодженої сторонами міри покарання, позиції потерпілої, яким зрозумілі наслідки затвердження угоди, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення від 01 листопада 2016 року, укладеної між потерпілою та обвинуваченим по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

У обвинуваченого ОСОБА_3 термін дії запобіжного заходу тримання під вартою закінчився 02.11.2016 року.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 , укладену 01 листопада 2016 року.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень ч. 1 ст. 119, ч. 3 ст. 357 КК України та піддати його покаранню:

- за ч. 1 ст. 119 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції).

Речові докази по справі:

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 05 грудня 2001 року на ім`я ОСОБА_5 ; картка платника податків на ім`я ОСОБА_5 ; свідоцтво про смерть ОСОБА_9 , серії НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 від 25 січня 2002 року; свідоцтво про народження ОСОБА_10 , серії НОМЕР_4 від 08.07.2015 року; договір найму (оренди) житла, укладений між ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та комунальним підприємством «Житлова управляюча компанія» від 05.10.2015 року; додаток до диплома НОМЕР_5 на ОСОБА_10 ; листи з різноманітними чорновими записами; окремі листи з інструкцій, загалом в кількості 20 штук; фотографії, на яких зображені чоловік та жінка; ікона з зображенням «Божої матері»; квитанції по оплаті послуг по квартирі за використання води, електроенергії, теплової енергії, газопостачання, вивіз ТПВ, загалом в кількості 21 штук; квитанції по оплаті послуг по квартирі АДРЕСА_5 , які передані потерпілій ОСОБА_5 згідно зберігальної розписки, залишити у останньої;

- два марлеві тампони зі змивами речовини бурого кольору, спортивна кофта, червоного кольору, з написом та емблемою «Іспанія», які знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Лозівського ВП ГУНП в Харківській області, знищити, як такі, що не представляють цінності.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1