Справа № 739/1630/16-к
Провадження № 1-кп/739/83/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" грудня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,,

його захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000352 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щорс Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого:

- 20 листопада 2006 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за частиною першою статті 121, частиною першою статті 129 Кримінального кодексу України (далі КК України) із застосування статей 69, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 03 червня 2010 року Новгород-Сіверським районним судом за частиною другою статті 307 із застосуванням статей 69, 70 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією ј майна;

- 09 вересня 2016 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за частиною першою статті 185 КК України до 3 місяців арешту, покарання не відбуте, судимості у встановлено законом порядку не зняті та не погашені,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 121 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

В С Т А Н О В И В:
13 серпня 2016 року, приблизно о 23 год. 50 хв., ОСОБА_6 , знаходячись у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході сварки, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, переслідуючи мету спричинення тілесних ушкоджень, умисно завдав одного удару ножем в живіт ОСОБА_8 , в результаті чого спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки з ушкодженням поперечно-ободової кишки та сальника, розлитого середнього перитоніту, малого гемоперитонеуму, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень з небезпекою для життя в момент їх спричинення.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України визнав частково та дав показання про те, що 13 серпня 2016 року приблизно о 23 год. він прийшов до будинку ОСОБА_8 розташованого в с. Комань Новгород-Сіверського району. Там перебували його знайомі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Всі були в стані сп`яніння. Він поцікавився де знаходиться його співмешканка ОСОБА_12 і йому відповіли, що вона в будинку в іншій кімнаті. Далі він запропонував ОСОБА_12 йти додому. Вони присіли за стіл в першій кімнаті, навпроти нього знаходилася Юлія, поряд сидів ОСОБА_13 , а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 стояли. Далі він відчув ударі по спині. Повернувшись побачив ОСОБА_8 який тримав металевий «палець» з трактору. Останній ще раз вдарив його вказаним предметом. Тоді він схопив перше, що потрапило до рук, не зрозумівши що саме, підвівся і наблизився до ОСОБА_8 . Останній замахнувся ще раз, але він випередив ОСОБА_8 і щоб налякати останнього уколов його один раз предметом який був у руці в область живота з правого боку, та зрозумів, що цей предмет є ножем, після чого вибіг з будинку і пішов до себе додому. Вказані дії вчинив з метою захисту від неправомірних дій потерпілого. У подальшому його затримали співробітники поліції. До описаних подій вони з потерпілим не конфліктували, але був випадок коли ОСОБА_8 вдарив його обухом топора, чому останній бив його металевим «пальцем» не знає, під час описаних подій він був тверезий.

Допитаний у судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_8 дав показання про те, що він є інвалідом 3 групи, знайомий з обвинуваченим, проживає у своєму будинку разом з матір`ю співмешканки обвинуваченого ОСОБА_12 . В один із днів серпня 2016 року увечері до них прийшла ОСОБА_12 . Згодом прийшов обвинувачений і між ним та ОСОБА_12 в кухні виникла сварка. Тоді він сказав їм, аби вони йшли додому. У відповідь на це обвинувачений запропонував йому відійти поговорити. Вони з ним пішли до другої кімнати будинку, тобто зали, в якій не горіло світло. Коли вони зайшли туди і він повернувся до обвинуваченого, то відчув удар в живіт після чого у нього на одягу з`явилася кров. Тоді присутні в будинку, зокрема ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , які грали в карти та вживали спиртне, а також ОСОБА_12 почали надавати йому допомогу. Також потерпілий вказав, що ОСОБА_6 під час описаних подій він не бив і між ними конфлікту не було. У кухні його будинку є металева деталь з гусениці трактора якою він підпирає дверцята груби. Перед виходом з ОСОБА_6 до зали будинку він підпер нею вказані дверцята, однак нею ОСОБА_6 ударів не завдав і в сторону останнього не замахувався.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 дав показання про те, що він знайомий як з обвинуваченим, так і з потерпілим. У один із днів серпня 2016 року у вечірній час він знаходився в будинку потерпілого у с. Комань, де грав у карти з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . При цьому потерпілий теж знаходився в будинку, в іншій кімнаті. Згодом до будинку прийшла ОСОБА_12 яка сказала, що посварилася з ОСОБА_6 . Далі прийшов ОСОБА_6 який шукав ОСОБА_12 . Між ними виникла сварка. ОСОБА_12 вибігла до першої кімнати будинку за нею вийшов ОСОБА_6 . Потерпілий сказав їм аби вони йшли додому. При цьому потерпілий взяв металевий штир яким підпер дверцята груби. ОСОБА_6 запропонував потерпілому піти поговорити. Тоді потерпілий пішов в другу кімнату будинку, а за ним пішов ОСОБА_6 у якого в руці він побачив ніж. Він сказав про ніж потерпілому, але той не почув його. За лічені секунди ОСОБА_6 вибіг з будинку на вулицю, а за ним вийшов потерпілий на футболці якого було видно кров. Присутні почали надавати йому допомогу та викликали лікаря. Також свідок заявив, що потерпілий ОСОБА_6 ударів не завдавав.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 дав показання про те, що він знайомий як з обвинуваченим, так і з потерпілим. Пригадав, що в один із днів, коли він знаходився в будинку потерпілого разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , туди прийшла ОСОБА_12 . Згодом до будинку прийшов ОСОБА_6 щоб забрати ОСОБА_12 . Між ними відбулася розмова спершу в другій кімнаті, а потім в першій кімнаті будинку. Уваги на них він не звертав. Далі він побачив як ОСОБА_6 вийшов з другої кімнати будинку до першої, а далі вибіг з будинку. За ним вийшов потерпілий, на одязі якого була кров, він сказав, що ОСОБА_6 його «порізав». Потерпілому було надано медичну допомогу. Під час описаних подій він не бачив, щоб потерпілий завдавав удари ОСОБА_6 .

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 дав показання про те, що він знайомий з обвинуваченим та потерпілим. Пригадав як в один із днів він перебував у будинку потерпілого де разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 де грав у карти. Згодом туди прийшов ОСОБА_6 , який шукав свою співмешканку. Далі між ОСОБА_6 та його співмешканкою відбувалася якась розмова на яку він уваги не звертав. Потім побачив як ОСОБА_6 вийшов з другої кімнати після чого залишив будинок. За ним вийшов потерпілий у якого на футболці була кров. Останній сказав, що ОСОБА_14 вдарив його ножем. Присутні надали йому допомогу та викликали лікаря. Жодної бійки між потерпілим і обвинуваченим чи ударів він не бачив.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 дав показання про те, що він не був свідком заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень і того дня лише приходив до потерпілого для того, щоб взяти цвяхи.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 дала показання про те, що обвинувачений є її співмешканцем, а потерпілий живе з її матір`ю. Раніше між ОСОБА_6 та потерпілий був конфлікт. В один з днів серпня 2016 року вона прийшла до своєї матері для того, щоб взяти кабачків. Згодом прийшов ОСОБА_6 . Він сказав, що більше вони не будуть приходити до будинку її матері та потерпілого. Коли вона сиділа в першій кімнаті будинку, а ОСОБА_6 стояв перед нею, то потерпілий, який стояв позаду ОСОБА_6 , взяв металевий «палець» і двічі вдарив ним ОСОБА_6 по спині. Перед цим потерпілий також завдав ОСОБА_6 один удар рукою. ОСОБА_6 повернувся до потерпілого, штовхнув його в іншу кімнату будинку та пішов до нього. Що там відбувалося вона не бачила, оскільки в тій кімнаті не було світла. Далі ОСОБА_6 вийшов з другої кімнати, а за ним вийшов потерпілий у якого на одязі була кров. Він сказав, що його вдарив ОСОБА_6 . Потерпілому було викликано швидку медичну допомогу. Свідок зазначила, що у потерпілого в будинку досить часто збираються компанії людей, які вживають спиртні напої. Того дня як потерпілий, так і його гості вживали спиртні напої. Також свідок заявила, що під час досудового розслідування вона не розповідала про завдані потерпілим ОСОБА_6 удари, оскільки потерпілий сказав їй, що не буде «садити» ОСОБА_6 і не матиме до нього претензій, однак згодом заявив, що «посадить» ОСОБА_6 , тому вона й вирішила розповісти про завдані потерпілим ОСОБА_6 удари.

Також судом у ході судового розгляду були досліджені наступні письмові докази:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17 серпня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_8 повідомив до Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області про те, що 13 серпня 2016 року в нічний час ОСОБА_6 завдав йому один удар ножем в живіт (а.с. 45);

- протокол огляду місця події від 14 серпня 2016 року відповідно до якого в ході огляду будинку потерпілого, розташованого в с. Комань Новгород-Сіверського району Чернігівської області, у першій кімнаті виявлено сліди речовини бурого кольору схожі на кров та кухонний ніж (а.с. 46-48);

- протокол проведення слідчого експерименту від 14 серпня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_9 в ході даної слідчої дії розповів та продемонстрував як після вимоги потерпілого до ОСОБА_6 піти з будинку, останній запропонував потерпілому піти до іншої кімнати. Потім ОСОБА_6 вийшов з другої кімнати з ножем в руці, а слідом за ним вийшов потерпілий у якого на футболці була кров. Останньому було надано першу медичну допомогу. Також свідок вказав, що під час описаних подій потерпілий не бив ОСОБА_6 металевим прутом (а.с. 49-53);

- протокол проведення слідчого експерименту від 14 серпня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_11 в ході даної слідчої дії розповів та продемонстрував як 13 серпня 2016 року до будинку потерпілого прийшла ОСОБА_12 яка повідомила, що посварилася зі своїм співмешканцем ОСОБА_16 . Згодом останній прийшов до будинку потерпілого, оскільки шукав ОСОБА_12 . Між ОСОБА_6 та потерпілим виникла сварка і вони пішли до другої кімнати будинку звідки через мить ОСОБА_6 вийшов та пішов на вулицю. За ним вийшов потерпілий у якого на одязі в області живота була кров, а на тілі було ушкодження у вигляді порізу (а.с. 54-57);

- протокол проведення слідчого експерименту від 14 серпня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_10 в ході даної слідчої дії розповів та продемонстрував як 13 серпня 2016 року до будинку потерпілого спершу прийшла ОСОБА_12 , яка посварилася зі своїм співмешканцем ОСОБА_16 , а згодом прийшов і сам ОСОБА_6 . Потерпілий сказав ОСОБА_6 аби він йшов додому. Далі вони вдвох пішли до другої кімнати будинку звідки через мить ОСОБА_6 вийшов та пішов на вулицю. За ним вийшов потерпілий у якого на одязі в області живота була кров, а на тілі було ушкодження у вигляді порізу (а.с. 58-61);

- протокол проведення слідчого експерименту від 14 серпня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_12 в ході даної слідчої дії розповіла та продемонструвала як 13 серпня 2016 року біля 23 год. 30 хв. вона прийшла до будинку потерпілого до своєї матері. Згодом туди прийшов ОСОБА_6 , який шукав її. Коли вона сиділа за столом, а ОСОБА_6 стояв біля неї то потерпілий знаходячись позаду ОСОБА_6 вдарив його правою рукою по правому плечу та сказав аби ОСОБА_14 йшов додому. Після цього ОСОБА_6 повернувся до потерпілого і вони пішли до іншої кімнати будинку в якій не було світла. За деякий час ОСОБА_6 вийшов з другої кімнати після чого за ним вийшов потерпілий у якого на футболці в області живота була кров (62-66);

- протокол проведення слідчого експерименту від 15 серпня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_6 в ході даної слідчої дії розповів та продемонстрував, як 13 серпня 2016 року він прийшов до будинку потерпілого оскільки шукав свою співмешканку ОСОБА_12 . Останню він знайшов в будинку під ліжком. Коли знаходився в першій кімнаті будинку потерпілий взяв до рук металевий прут та наніс ним один удар йому в область правого плеча. Він сказав потерпілому не чіпати його, але той знову наніс йому удар в область право плеча. Тоді він розізлившись взяв зі столу ніж, виставив великий палець по довжині ножа для того, щоб лезо ножа не пошкодило внутрішні органи та один раз наніс удар ножем в область живота потерпілого який в той час стояв на проході між двома кімнатами будинку. Після завдання удару вийшов з будинку і пішов додому. В ході проведення слідчого експерименту з будинку було вилучено металевий прут (а.с. 67-68);

- висновок експерта №108 від 30 вересня 2016 року, відповідно до якого за результатами проведеної судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_8 встановлене тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки з ушкодженням поперечно-ободової кишки та сальника, розлитий середній перитоніт, малий гемоперитонеум. Дане тілесне ушкодження спричинене дією предмету, що має колюче-ріжучу поверхню по механізму удару і відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень з небезпекою для життя в момент спричинення. Тілесне ушкодження на тілі ОСОБА_8 спричинене дією предмету, що має колюче-ріжучу поверхню, не виключено ножем наданим на дослідження. По тілу ОСОБА_8 було нанесено один удар. Під час отримання тілесного ушкодження потерпілий по відношенню до нападника міг перебувати у різноманітних положеннях (стоячи, боком, задом, тощо). Виявлене тілесне ушкодження на тілі потерпілого могло утворитись в процесі боротьби, тілесних ушкоджень, характерних для самооборони з його боку не виявлено. Тілесне ушкодження виявлене у ОСОБА_8 , по давності утворення може відповідати даті в ніч з 13 на 14 серпня 2016 року, як на це вказано в постанові про призначення експертизи. В наданій медичній документації клінічно встановлене алкогольне сп`яніння, відсутні дані щодо забору крові для кількісного визначення алкоголю в лабораторних умовах (а.с. 72-74);

- висновок експерта №109 від 29 вересня 2016 року відповідно до якого за результатами проведеної судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень на тілі не виявлено. Діагноз: «забій правого плечового поясу», який мається в наданій медичній документації, відповідно до примітки п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» наказу МОЗ України №6 від 17 січня 1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» в якій вказано, що «діагноз забій м`яких тканин голови, грудної клітки, живота, тощо не враховується при оціненні ступеню тяжкості за умови, що він встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними відомостями» як такі, що не підтверджені об`єктивними клінічними даними, при оціненні ступеня тяжкості до уваги не брались (а.с. 75).

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, які є належними та допустимими з точки зору їх достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття рішення суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 визнав факт завдання ним 13 серпня 2016 року умисно удару ножем в живіт потерпілого ОСОБА_8 під час перебування в будинку останнього, при цьому його твердження про те, що він завдаючи удару не усвідомлював, що у нього в руці ніж спростовується отриманими в ході проведення за участі ОСОБА_6 слідчого експерименту, під час якого останній розповів, що він розізлився на потерпілого і взявши зі столу ніж, виставив великий палець по довжині ножа для того, щоб лезо ножа не пошкодило внутрішні органи та один раз наніс удар ножем в область живота потерпілого. В результаті вказаних дій обвинуваченого потерпілому згідно дослідженого у судовому засіданні висновку судово-медичного експерта №108 було заподіяно тяжке тілесне ушкодження. Як з`ясовано, вказані злочинні дії були вчинені обвинуваченим з мотивів особисто неприязні до потерпілого, оскільки в його будинку переховувалася співмешканка обвинуваченого ОСОБА_12 , а сам потерпілий просив обвинуваченого, після того як той знайшов ОСОБА_12 , залишити його будинок.

Твердження обвинуваченого про те, що завдаючи удару ножем потерпілому він захищався від неправомірних дій останнього, який з його слів перед цим завдав йому два удари металевим прутом і мав намір завдати третій удар, суд вважає неправдивими та відкидає їх, оскільки як потерпілий, так і свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , показання яких не містять між собою протиріч, завдання таких ударів обвинуваченому заперечили, при цьому згідно висновку судово-медичного експерта №109 у обвинуваченого тілесних ушкоджень на тілі не виявлено, а діагноз «забій правового плечового поясу» не знайшов свого підтвердження об`єктивними клінічними даними.

Показання свідка ОСОБА_12 про те, що вона бачила як потерпілий завдав обвинуваченому два удари металевим прутом, спростовуються не лише наведеними вище доказами, а й показаннями самої ОСОБА_12 , наданими нею під час проведення за її участі слідчого експерименту, даючи які остання взагалі не вказувала про завдання таких ударів потерпілому, показавши, що після того, як потерпілий вдарив ОСОБА_6 рукою по плечу і сказав останньому йти додому, ОСОБА_6 підвівся і вийшов з потерпілим до іншої кімнати, з якої невдовзі вийшов спершу сам ОСОБА_6 , а потім і потерпілий зі слідами крові на одязі. З цих підстав суд вважає наведені вище показання свідка ОСОБА_12 завідомо неправдивими і такими, що надані останньою з метою допомогти обвинуваченому ОСОБА_6 , який є її співмешканцем, уникнути відповідальності за вчинений ним тяжкий злочин.

Суд враховує, що згідно частини першої статті 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Частиною третьою статті 36 КК України визначено, що перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Отже, право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли має місце суспільно небезпечне посягання, яке викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові №5-34кс14 від 27 листопада 2014 року, який є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідну норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції, для вирішення питання щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

Оскільки з фактичних обставин справи, встановлених судом, вбачається відсутність безпосередньо перед завдання обвинуваченим потерпілому удару ножем суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого, це в свою чергу виключає перебування обвинуваченого в стані необхідної оборони.

Таким чином суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений частиною першою статті 121 КК України і його дії правильно кваліфіковані як умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить до тяжких злочинів; особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтями 51, 173, 173-2, 177, 178 КУпАП, за місцем проживання характеризується негативно, має задовільний стан здоров`я. Також суд враховує відсутність перебачених статтею 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання, та вчинення злочину повторно, оскільки 20 листопада 2006 року він притягувався до кримінальної відповідальності за частиною першою статті 121 КК України і судимість за вказаний злочин не знята та не погашена, що відповідно до статті 67 КК України є обставиною, яка обтяжує покарання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частини першої статті 121 КК України оскільки таке покарання є необхідними і достатніми для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.

Враховуючи те, що злочини, передбачений частиною першою статті 121 КК України, був вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 до постановлення вироку Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області від 09 вересня 2016 року, яким ОСОБА_6 засуджено за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці, суд вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання на підставі частини четвертої статті 70 КК України за сукупністю злочинів, за правилами, встановленими частиною першою-третьою статті 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, перевівши покарання у виді арешту у покарання у виді позбавлення волі за правилами частини першої статті 72 КК України та приєднавши частину вказаного покарання до покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України.

Оскільки з 14 серпня 2016 року ОСОБА_6 утримується під вартою у зв`язку з розслідування даного кримінального провадження і покарання за вироком суду від 09 вересня 2016 року у виді арешту не відбував, підстави для застосування до ОСОБА_6 положень частини четвертої статті 70 КК України, які передбачають, що в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, відсутні.

З метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі слід обраховувати з моменту його затримання, з 09 год. 30 хв. 14 серпня 2016 року, зарахувавши відповідно до частини п`ятої статті 72 КК України у строк відбування ОСОБА_6 вказаного покарання період його попереднього ув`язнення з 14 серпня 2016 року по день набрання даним вироком законної сили виходячи з такого співвідношення одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Цивільний позов прокурора до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування витрат на лікування потерпілого у розмірі 5 637 грн. 06 коп. та стягнення їх на користь Новгород-Сіверського районного бюджету, суд, на підставі статті 1206 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), вважає за необхідне задовольнити повністю, оскільки зазначені витрати були здійснені на стаціонарне лікування тілесних ушкоджень потерпілого, заподіяних йому обвинуваченим в результаті вчинення ним злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України. Розрахунок розміру витрат на лікування, наданий прокурором, суд вважає обґрунтованим, оскільки він складений відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року «Про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання».
Оскільки доказів здійснення в ході досудового розслідування процесуальних витрат на проведення комплексної судової імунологічної експертизи, дактилоскопічної експертизи та експертизи холодної зброї у розмірі 1 869 грн. 10 коп. суду надано не було, висновки експертів, складених за результатами проведення зазначених вище експертиз суду для дослідження не надавалися, підстави для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави вказаних процесуальних витрат, зазначених в обвинувальному акті, відсутні.

Відповідно до частини дев`ятої статті 100 КПК України після набрання вироком законної сили речові докази: 2 оптичні носії інформації CD-диски з відеозаписами слідчих експериментів залишити в матеріалах справи; частини тканини з плямами бурого кольору, зразки крові ОСОБА_6 , зразки крові ОСОБА_8 , ніж та металевий прут знищити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1206 Цивільного кодексу України, статтями 100, 110 124, 126, 331, 337, 368, 370, 373, 374, 392, 393, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 місяців.

На підставі частини четвертої статті 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком та покарання, призначеного вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України у виді арешту на строк 3 місяців, яке підлягає переведенню за правилами частини першої статті 72 КК України у покарання у виді позбавлення волі, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 7 (сім) місяців.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі рахувати з моменту його затримання, з 14 серпня 2016 року, зарахувавши відповідно до частини п`ятої статті 72 КК України у строк відбування ОСОБА_6 вказаного покарання період його попереднього ув`язнення з 14 серпня 2016 року по день набрання даним вироком законної сили виходячи з такого співвідношення одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Цивільний позов прокурора до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування витрат на лікування потерпілого - задовольнити повністю.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Новгород-Сіверського районного бюджету (р/р 0334 в ГУ ДКСУ в Чернігівській області, МФО 853592, код 24060300,) витрати на лікування потерпілого ОСОБА_8 у розмірі 5 637 (п`ять тисяч шістсот тридцять сім) гривень 06 копійок.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- 2 оптичні носії інформації CD-диски з відеозаписами слідчих експериментів залишити в матеріалах справи;

- частини тканини з плямами бурого кольору, зразки крові ОСОБА_6 , зразки крові ОСОБА_8 , ніж та металевий прут знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1