Справа № 522/8378/17
Провадження по справі № 1-кс/522/8062/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2017 року Місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Вилкове, Кілійського району, Одеської області, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,-

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, за наступних обставин.

04.05.2017 приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у приміщенні магазину «Обжора», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Шевченко, 19, визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, яке належить ТМ «Обжора», а саме пляшка віскі «Highlend Queen» об`ємом 1 літр, вартість без НДС 365 гривень 95 копійок.

Реалізуючи свій злочинний умисел та скориставшись відсутністю очевидців ОСОБА_7 підійшов до зазначеної торгівельної полиці та взявши вище зазначену пляшку зірвав з неї магніт-безпеки, після чого поклав зазначену пляшку під свою куртку та направився до виходу з магазину, минаючи касову зону.

Зазначені дії ОСОБА_7 були помічені охоронцем магазину ОСОБА_8 , який почав переслідувати ОСОБА_7 по проспекту Шевченка. Наздогнавши ОСОБА_8 звернувся до ОСОБА_7 з проханням повернути викрадене майно, на що ОСОБА_8 , розуміючи що його злочинні дії викрито та з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, дістав з правого кішені куртки предмет, зовні схожий на гранату «Ф1» та став погрожувати ОСОБА_8 застосуванням останньої.

При виді вище зазначеного предмету ОСОБА_8 , сприймаючи дії ОСОБА_7 як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, припинив переслідувати останнього.

ОСОБА_7 усунувши перешкоду для доведення свого злочинного наміру до кінця, разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник.

В подальшому ОСОБА_7 було затримано працівниками патрульної поліції.

Згідно акту №194 від 04.05.2017 вилучений у ОСОБА_7 є металевим корпусом від гранати «Ф 1».

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 даної статті.

У зазначеному випадку метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. В ході проведення досудового розслідування встановлено ряд об`єктивних даних, які вказують на реальну наявність вищевказаних ризиків.

Так, характер та обставини вчинених злочину, який інкримінується

ОСОБА_7 , свідчать про наявність реального ризику, що за відсутності менш суворого запобіжного заходу, підозрюваний перебуваючи на свободі матиме можливість та буде незаконно впливати на потерпілих, свідків, схиляючи останніх до викривлення показів.

Зібраними у провадженні матеріалами, встановлено, що

ОСОБА_7 раніше не судимий, неодружений, не працевлаштований, не має місця проживання в м. Одесі, відсутні міцні соціальні зв`язки, та враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним, є велика вірогідність його переховування від органів досудового розслідування та суду, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи характер скоєного злочину, негативну характеристику на ОСОБА_7 , є всі підстави вважати що підозрюваний буде перешкоджати органу досудового розслідування у встановленні істини у провадженні та повному, всебічному дослідженні всіх доказів, що передбачено п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того ОСОБА_7 , ніде не навчається та не працює, не працевлаштований, вчинив злочин майнової спрямованості, що свідчить про відсутність коштів для існування, враховуючи це можна із впевненістю стверджувати про наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення перебуваючи в суспільстві, що зазначено у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання, щодо обрання запобіжного заходу також враховано, що у практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення особою тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою. Хоча, поряд з цим Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

Також у своїх рішеннях ЄСПЛ звертає увагу на те, що тяжкість злочину, вчиненого особою, та ризик його ухилення від слідства залишаються єдиними підставами для відмови суду у задоволенні клопотань про звільнення. При цьому, згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі «I.A. проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у нашому випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Тому слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з наведених підстав.

Захисник вважає клопотання необґрунтованим, а тому просив суд відмовити у його задоволенні. На думку сторони захисту, прокурор не обґрунтував належним чином наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний є громадянином України, має стійкі соціальні зв`язки, реєстрацію та постійне місце проживання, підозра ОСОБА_7 не ґрунтується на будь-яких доказах.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

На цей час досудове розслідування триває, збираються докази та виконуються необхідні слідчі і процесуальні дії.

За таких обставин є достатні підстави вважати, що підозрюваний може перешкоджати досудовому розслідуванню, здійснюючи вплив на свідків, тощо.

Таким чином встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Проте, в судовому засіданні прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст.194 КПК України, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний є громадянином України, зареєстрований, постійно проживає в м.Одесі, працює поваром, має матір та двох сестер, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

З огляду на викладене, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особам з приводу обставин вказаного кримінального правопорушення;

2) з`являтись за викликом до слідчого, прокурора чи суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Повідомити підозрюваному письмово під розпис про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом пяти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя:

06.05.2017