Дата документу Справа № 314/566/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/222/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/566/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 лютого 2017 року,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 лютого 2017 року задоволено клопотання слідчого СВ Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП України в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене з прокурором прокуратури Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області молодшим радником юстиції ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Нововолинська Волинської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів; кінцевим днем тримання під вартою визначено 13 квітня 2017 року.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, дані про особу, та дійшов висновку, що інші запобіжні заходи чим тримання під вартою не забезпечать виконання обов`язків підозрюваним.

Так, слідчий суддя врахував наступні обставини: слідчим доведено, що існує обґрунтована підозра у тому, що ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість сховатися від органів досудового розслідування і суду, так як підозрюваний розуміє тяжкість вчиненого ним діяння та невідворотність покарання, незаконно впливати на свідків, так як останні являються його сусідами та знайомими, тим самим перешкодити кримінальному провадженню, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки до теперішнього часу точне знаряддя злочину не встановлене, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_10 схильний до зловживання спиртними напоями.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану ухвалу від 13.02.2017 року скасувати, посилаючись на наступні обставини:

-в ухвалі суд не обґрунтував наведені ризики, а саме, не навів факти, які б свідчили про ухилення ОСОБА_10 від органів досудового слідства і суду; жодним чином не підтверджені дані про будь-який вплив на свідків, оскільки ОСОБА_10 за власною ініціативою повідомив сусіду - свідку ОСОБА_11 про те, що зарізав чоловіка і прохав викликати працівників поліції, інші свідки у справі не були безпосередніми учасниками спілкування 11.02.2017 року між ОСОБА_10 і ОСОБА_12 , а свідчать про обставини, які не відносяться до предмету доказування у даному кримінальному провадженні;

-працівниками поліції було проведено огляд місця - житлового будинку АДРЕСА_1 , з якого вилучені всі предмети, які можуть бути речовими доказами у даному кримінальному провадженні, що відображено у відповідному протоколі слідчої дії від 11.02.2017 року;

- до приїзду працівників поліції ОСОБА_10 не залишав місця свого постійного проживання, де відбувались інкриміновані йому події, що свідчить про бажання не ухилятись від спілкування з працівниками органів досудового слідства і суду, а також вказує на наміри співпрацювати з правоохоронними органами для встановлення істини у справі;

- суд не врахував факт зізнання ОСОБА_10 у скоєнні інкримінованих злочинів, що виключає будь-який вплив на свідків і потерпілих з його боку, а також не врахував, що ОСОБА_10 має постійне місце реєстрації і постійно проживає в окремому житловому будинку з земельною ділянкою, огородженою парканом, що дає змогу самостійно обслуговувати себе без спілкування з сусідами, він є особою похилого віку, пенсіонер, за місцем проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, скарг на нього до органів місцевого самоврядування не надходило.

За таких обставин апелянт вважає, що обставини, викладені в ухвалі, не підтверджені слідчим, прокурором і судом; за відсутності конкретних підтверджених даних щодо наявності ризиків, жодних правових підстав для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, а одна тяжкість інкримінованого злочину і можливе покарання за нього не можуть бути безумовною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також апелянт вважає, що стороною обвинувачення не обґрунтована наявність існуючих ризиків, слідчий і прокурор не довели наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, проігнорована вимога КПК України щодо доведеності обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо ОСОБА_10 для запобігання ризикам, жоден із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, навіть не згаданий у клопотанні слідчим прокуратури і прокурором в суді, отже, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 і постановленні ухвали була допущена неповнота судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, захисника, який підтримує доводи скарги, прокурора із запереченнями проти скарги, вивчивши матеріали та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, в провадженні СВ Вільнянського відділення поліції Пологівського відділу ГУНП перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000177 від 11.02.2017 року, за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

11.02.2017 року ОСОБА_10 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

13.02.2017 року слідчий СВ Вільнянського ВП Пологівського відділу ГУНП ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_10 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, систематично зловживає спиртними напоями, за місцем мешкання характеризується посередньо, що в подальшому може призвести до вчинення ним нових злочинів, на підставі чого органом досудового слідства відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування і суду, так як розуміє тяжкість вчиненого ним діяння та невідворотність покарання, незаконно впливати на свідків, так як останні є його сусідами та знайомими, тим самим перешкодити кримінальному провадженню, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як до теперішнього часу точне знаряддя злочину не встановлено, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_10 схильний до зловживання спиртними напоями, а тому, на думку органу досудового розслідування, застосування більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

13.02.2017 року ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області клопотання слідчого було задоволено та застосовано відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме до 13.04.2017 року включно, без визначенням застави.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_10 кримінального правопорушення.

З урахуванням того, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з чим погоджується і колегія суддів.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як зазначається в рішеннях Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Слідчий суддя також правильно, відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначав розмір застави, виходячи з того, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 , спричинив загибель людини.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 , обставин кримінального правопорушення, даних про його особу, обрав запобіжний захід у виді тримання його під вартою без визначення застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 лютого 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП України в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене з прокурором прокуратури Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області молодшим радником юстиції ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів та кінцевим днем тримання під вартою визначено 13 квітня 2017 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4