Номер провадження: 11-сс/785/114/17
Головуючий у першій інстанції Пислар
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.01.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 01.12.2016 року про закриття провадження по скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0004626 від 02.06.2014 року, -

встановив:

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.01.2017 року провадження по скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0004626 від 02.06.2014 року закрито.

Мотивуючи прийняте рішення про закриття провадження за скаргою слідчий суддяпослався на те, щоскарга не підлягає розгляду в цьому суді, у зв`язку з тим, що постановою прокурора від 01.11.2016 року кримінальне провадження №0004626 від 02.06.2014 року було визначено підслідність вказаного кримінального провадження за СВ Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області.

Не погоджуючись з прийнятим рішення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою: зобов`язати прокурора виконати вимоги ст.214 КПК України та 220 КПК України.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді, вказують на те, що слідчий суддя безпідставно закрив провадження за їх скаргою на бездіяльність прокурора, оскільки таке рішення не передбачене положеннями ст. 307 КПК України. Вказують на те, що при прийнятті рішення слідчий суддя не врахував, щорішення прокурора щодо визначення підслідності кримінального провадження №0004626 від 02.06.2014 року, в якому вони є потерпілими, за СВ Чернігівським ВП ГУНП в Чернігівській області, є незаконним.

У відповідності до положень ч.3 ст.306 КПК України, апеляційний розгляд проведено за відсутністю прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 , який про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача; апелянтів, які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити їх скаргу в повному обсязі; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши надані матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в мажах апеляційної скарги.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Вирішуючи питання про перегляд в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, яка згідно положень ст.309 КПК України, не може бути оскаржена в апеляційному порядку, апеляційний суд керується положеннями ст.ст. 2, 7, 8, 9 КПК України, які визначають завдання та засади кримінального провадження, зокрема верховенство права, законність прийнятих рішень та застосування належної правової процедури.

З урахуванням того, що в ч.2 ст.307 КПК України законодавець визначив вичерпний перелік видів рішень слідчого судді, які можуть бути прийнятті за результатами судового розгляду, що не було враховано слідчим суддею при прийнятті оскаржуваного рішення, апеляційний суд, керуючись положеннями ст.ст. 2, 7, 8, ч.6 ст.9 КПК України, вважає, що рішення судді, яке не передбачене ч. 2 ст. 307 КПК України, може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Як свідчить зміст оскаржуваної ухвали, слідчий суддя, прийняв скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до розгляду, провів судове засідання за участю заявників, фактично розглянув скаргу, вислухав пояснення потерпілих, дослідив матеріали, якими обґрунтовувалися доводи скарги, вийшов до нарадчої кімнати, але вийшовши з нарадчої кімнати ухвалив рішення про закриття провадження за скаргою. При цьому, мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав на неможливість розгляду скарги слідчим суддею у зав`язку з тим, що прокурором вказане кримінальне провадження передане для подальшого досудового розслідування до СВ Чернігівського ВП ГУНП у Чернігівській області.

З таким рішенням слідчого судді апеляційний суд не погоджується, оскільки воно не відповідає положенням ст.ст. 2, 7, 9, 304, 305, 306, ч.2 ст.307 КПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльності під час досудового розслідування, слідчий суддя може прийняти чітко визначений законом перелік рішень:

1) скасувати рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язати припинити дію;

3) зобов`язати вчинити певну дію;

4) відмовити у задоволенні скарги.

Таким чином, встановлені апеляційним судом обставини справи свідчать проневиконання слідчим суддею вимог ст.ст. 2, 7, 9, 307 КПК України.

При цьому, посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на положення п.2 ч.2 ст.304 КПК України, як на підставу закриття провадження за скаргою, в даному випадку, є помилковим, оскільки у разі прийняття рішення про відкриття провадження по скарзі, тобто не знайшовши підстав для відмови в відкритті провадження в порядку ч.4 ст.304 КПК України та здійснивши розгляд скарги в судовому засіданні в порядку ст.306 КПК України, слідчий суддя повинен був дотриматися вимог ч.2 ст.307 КПК України.

Оскільки слідчий суддя районного суду за результатами розгляду скарги прийняв необґрунтоване та помилкове рішення щодо закриття провадження по скарзі, яке суперечить вимогам ч.2 ст.307 КПК Українита приписам ст.ст. 9, 21 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а скарга поверненню до суду першої інстанції длярозгляду.

Апеляційний суд не приймає доводи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо незаконності постанови прокурора процесуального керівника по кримінальному провадженню №0004626, якою було визначено підслідність вказаного кримінального провадження за СВ Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, оскільки за ствердженнями самих апелянтів вказана постанова не скасована, а її законність не була предметом оскарження до слідчого судді районного суду, за результатами якого було прийняте оскаржуване рішення.

З урахуванням того, що апелянти в своїй скарзі ставили питання про скасування ухвали слідчого судді та прийнятті рішення апеляційним судом по суті їх скарги на бездіяльність прокурора, рішення за результатами якої по сутті слідчим суддею не приймалося, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді, в порядку п.2 ч.3 ст.407 КПК України, підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про повернення скарги на новий розгляд в районному суді.

Керуючись вимогами ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.12.2016 року, якою було закрите провадження по скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 по кримінальному провадженні №0004626 від 02.06.2014 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0004626 від 02.06.2014 року - повернути на новий розгляд до Приморського районного суду м. Одеси .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3