1Справа № 335/6105/17 1-кс/335/4102/2017
У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2017 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0000245 від 28.04.2017 року за підозрою
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з вищою освітою, працівника Шевченківського ВП ГУНП в Запорізькій області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту,

встановив:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді домашнього арешту.

Клопотання мотивоване тим, що 28.04.2017, у період часу приблизно з 03 години 00 хвилин по 05 годину 00 хвилин, більш точний час уході досудового розслідування не встановлено, дільничий офіцер поліції сектору превенції Шевченківського ВП ОСОБА_5 перебуваючи поряд з адміністративною будівлею Шевченківським ВП, за адресою: вул. 8 березня, м. Запоріжжя та в приміщенні зазначеної будівлі, перевищуючи владу та службові повноваження працівника поліції, діючи умисно, усупереч вимогам ст.43 Закону України «Про Національну поліцію», без попередження, за відсутності підстав, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», застосував до ОСОБА_9 фізичну силу, шляхом нанесення ОСОБА_9 не менше 3 ударів руками та ногами, по голові, чим спричинив останньому забиту рану м`яких тканин, лівої брови та забій м`яких тканин обличчя.

Слідчий зазначає, що допитаний 19.05.2017 в якості підозрюваного ОСОБА_8 відмовився давати показання на підставі ст.63 Конституції України, однак, вина ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині повністю підтверджується зібраними у провадженні доказами:

- повідомлення УСБУ в Запорізькій області від 28.04.2017;

- інформацією УСБУ в Запорізькій області від 28.04.2017;

- заявою ОСОБА_9 від 28.04.2017;

- протоколами допитів потерпілого ОСОБА_9 від 28.04.2017 та 15.05.2017;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 19.05.2017;

- матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій;

- іншими матеріалами провадження у їх сукупності.

Вбачає, що існують ризики можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, можливості чинення перешкод іншим чином.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання слідчого, при цьому зазначила, що підозрюваному оголошено підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.365 КК України, а встановлені досудовим розслідуванням обставини підтверджують наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний клопотання заперечив, зазначив, що протиправних дій не вчиняв, а відтак просив відмовити в задоволенні клопотання. Захисник підтримав позицію підзахисного.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують його доводи, доводи сторони захисту, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, виходжу з наступного. За фабулою витягу з ЄРДР працівники поліції перевищуючи свої службові повноваження застосували насильство до ОСОБА_9 чим спричинили останньому тілесні ушкодження. Відтак учасниками зазначеної події був сам потерпілий та декілька працівників поліції (а.с.1).

Працівники СБУ та дружина потерпілого не були учасниками події, а відтак не сприймали її особисто, повідомлення останніх є результатом проведення відповідних слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Потерпілий ОСОБА_9 подаючи заяву про вчинення злочину також зазначив що його побили працівники поліції (а.с.12). При допиті потерпілого 28.04.2017 року, останній вказав, що один з працівників, який наносив йому тілесні ушкодження називається «Нікіта».

А при повторному допиті, уже 15.05.2017 року, вказав, що зі слів дружини ОСОБА_11 був присутнім при передачі коштів, та він зможе за певними ознаками його впізнати, як особу, яка наносила йому удари (а.с.19).

За повідомленням слідчого, така слідча дія, як впізнання особи, зокрема, за фотознімками, матеріалами відеозапису не проводилася.

Допитаний у судовому засіданні за клопотанням захисника свідок ОСОБА_12 повідомив про обставини розмови із дружиною потерпілого, однак зазначені показання не приймаються до уваги з вищевикладених міркувань, оскільки дружина потерпілого не була свідком події, правопорушника сприймала лише за описом самого потерпілого.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст.5, а саме захисту особи від свавілля.

У пункті п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати обєктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series А, № 182).

Зважаючи, що за матеріалами клопотання тілесні ушкодження завдавалися потерпілому декількома особами, при чому потерпілий прямо не вказав на особу, якій була оголошена підозра у даному кримінальному провадженні, доходжу висновку про її необґрунтованість матеріалами клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Оскільки прокурором не доведеного наявності основної обставини, передбаченої п.1 ч.1 ст.194 КПК України клопотання про застосування запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 194, ст.ст.196-198, 309 КПК України,
ухвалив:
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення;

Суддя: ОСОБА_1