Справа № 215/379/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,

представника ПАТ «ТЕРНИ-АВТО» ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 27.01.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.05.2017 р. заступник начальника СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому зазначив, що невстановлена особа, не маючи відповідних дозволів уповноважених державних органів, на території комплексу, розташованому за адресою: м. Кривий Ріг, вул. І. Сірка, 70б займається утилізацією шин вантажних автомобілів, внаслідок чого забруднюють природні властивості атмосферного повітря шкідливими для життя, здоров`я людей або для довкілля речовинами, відходами та іншими матеріалами виробництва, що створює небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля.

27.01.2017 р. вказані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України.

Під час досудового розслідування допитано мешканців Тернівського району м. Кривого Рогу, які пояснили, що приблизно на протязі 2016 року та початку 2017 року за адресою: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг, вул. І. Сірка, 70Б знаходилось підприємство ТОВ «Екотранс-сервіс», яке у вечірній час доби спалювало автомобільні шини в наслідок чого мешканці відчувають їдкий запах горіння.

28.01.2017 року приблизно о 12:00 годині громадською організацією «Всеукраїнське об`єднання визвольний рух» було проведено мирну акцію біля території ПАТ «ТЕРНИ-АВТО», яка перебувала у користуванні ТОВ «ЕКОТРАНС-СЕРВІС» по вул. І. Сірка, 70Б під час якої членами ГО «ВОВР» було викликано пожежників для гасіння насипу, котрий розташований на вищевказаній території.

Крім того, 14.05.2017 заступником начальника СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області проведено обшук на території комплексу, розташованому за адресою вул. І. Сірка, 70б в Тернівському районі м. Кривого Рогу, який належить ПАТ «ТЕРНИ-АВТО», під час якого було виявлено стаціонарну великогабаритну установку «УПР-3000» по переробці гумовмісних та пластмасових відходів, яка складається з двох стаціонарних печей з установочним обладнанням, яка на момент проведення обшуку перебувала у працюючому стані.

Згідно договору оренди нерухомого майна № АН 008/16 від 01.02.2016, додатку до нього та акту прийому-передачі комплекс «УПР-3000» по переробці ТРВ та древесних відходів, розміщений за адресою Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. І. Сірка, 70б перебуває на балансі ПАТ «ТЕРНИ-АВТО».

Згідно пояснення, наданого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює директором ТОВ «ЕНЕРГО-КР», вказане підприємство в ПАТ «ТЕРНИ-АВТО» орендує комплекс, розташований за адресою вул. І. Сірка, 70б в Тернівському районі м. Кривого Рогу та він має документи, що підтверджують вищевказане. Однак до теперішнього часу до СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області вказаних документів надано не було.

З урахуванням викладеного слідчий вважає, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що установка «УПР-3000» по переробці гумовмісних та пластмасових відходів, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. І. Сірка, 70б та належить ПАТ «Терни-Авто» та ймовірно перебуває у користуванні ТОВ «ЕНЕРГО КР», на даний час функціонує, а посадові особи, не маючи відповідних дозволів уповноважених державних органів, займаються утилізацією шин вантажних автомобілів, внаслідок чого забруднюють природні властивості атмосферного повітря шкідливими для здоров`я людей або для довкілля речовинами, відходами та іншими матеріалами виробництва, що створює небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля, тобто вказана установка є знаряддям скоєння злочину. Таким чином, отримання достатніх доказів про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України, а саме про функціонування даної установки без передбаченого законом дозволу та припинення її незаконного функціонування в інший спосіб, окрім накладення арешту та заборони на її використання неможливо. Крім того, накладення арешту допоможе запобігти ризику продовження посадовими особами злочинної діяльності, а також знищення та переховування ними матеріалів виробництва, що мають істотне значення для кримінального провадження як докази для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до розділу другого п. 2.6 п. 2 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведеного Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ за 2014 рік, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Щодо осіб, які не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Згідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

В клопотанні про накладення арешту і у витязі з ЄРДР відсутні дані про осіб, яким повідомлено підозру, також відсутні відомості про третіх осіб, майно яких може бути арештовано, чи перебуває на цей час майно у власності, кому належить це майно, що знаходиться на балансі ПАТ «Терни-Авто».

Таким чином, на даний час неможливо чітко встановити власника майна, на яке слідчий просить накласти арешт.

У клопотанні не вказано, чому саме, враховуючи обставини скоєння злочину, арешт майна є розумним та співрозмірним заходом.

Також слідчим не зазначено, які конкретно особи та якого конкретно підприємства підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, по даний час ніхто не повідомлений про підозру у вчиненні даного злочину.
Виходячи з того, що потреби досудового розслідування можуть бути забезпечені у встановленому законом порядку, у разі повідомлення обґрунтованої підозри винним особам, керуючись загальними засадами кримінального провадження, визначеними статтею 7 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного клопотання, оскільки слідчий не довів належними доказами, обставин на які він посилається в своєму клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 171, 173 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити заступнику начальника СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про арешт майна, а саме: установки «УПР-3000» по переробці гумовмісних та пластмасових відходів, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. І. Сірка, 70б та перебуває на балансі ПАТ «Терни-Авто» за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 27.01.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: