АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1297/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , погоджене із заступником начальника першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_10 про накладення арешту на майно автомобіль Mercedes-Benz ML 320, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , чорного кольору в кузові універсал-В, з об`ємом двигуна 2987 куб. см., який належить на праві власності ОСОБА_8 .

Згідно ухвали слідчого судді, задоволення клопотання слідчого мотивовано тим, що, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, вказане майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_8 ,підлягає арешту у зв`язку з тим, що санкція однієї з статей, за якою підозрюється ОСОБА_11 , зокрема ч.ч. 3, 4 ст. 187 КК України, передбачає, серед іншого, конфіскацію майна. Крім того, як зазначив слідчий суддя, під час досудового розслідування встановлено, що є достатні підстави вважати, що вказане майно може бути придбано за кошти, одержані внаслідок вчинення зазначених злочинів, вказавши при цьому, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що клопотання слідчого про накладення арешту, підлягає задоволенню як обґрунтоване, з метою забезпечення відчуження, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій обґрунтовуючи обставини звернення до апеляційного суду у визначений законом строк, посилаючись на необґрунтованість ухвали слідчого судді, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

В обґрунтування своєчасного звернення з апеляційною скаргою, адвокат ОСОБА_7 зазначає, що розгляд клопотання про накладення арешту на майно був здійснений без участі ОСОБА_12 , який перебуває під вартою у Київському слідчому ізоляторі та отримав оскаржувану ухвалу 20.02.2017.

Стосовно ухвали слідчого судді, то апелянт вважає її незаконною. При цьому зазначає, що вказаний автомобіль був придбаний 30.08.2016 року, про що свідчить відмітка у технічному паспорті, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 порушене 20.10.2016 року та проводиться за подіями, які відбулися після придбання автомобіля, що об`єктивно виключає можливість стверджувати, що вказане майно одержане внаслідок подій кримінального провадження.
Крім того, в обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що вказаний автомобіль перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_8 та його дружини ОСОБА_13 , а відтак вважає рішення слідчого судді необґрунтованим.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею 13.02.2017 року без участі власника майна, який відповідно до ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 31.01.2017 року перебував під вартою у Київському слідчому ізоляторі та отримав оскаржувану ухвалу 20.02.2017, що не спростовується матеріалами провадження. З апеляційною скаргою адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 звернувся 23.02.2017 року, тобто в межах визначеного законом п`ятиденного строку, таким чином строк на апеляційне оскарження не пропущено, а тому не підлягає поновленню.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.

Як вбачається з матеріалів провадження, першим слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва здійснюється кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001680 від 20.10.2016 року за підозрою ОСОБА_14 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України; за підозрою ОСОБА_15 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України; за підозрою ОСОБА_16 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України; за підозрою ОСОБА_17 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України; за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України; за підозрою ОСОБА_18 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 14, ч.ч. 1, 3 ст. 187 КК України; за підозрою ОСОБА_19 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 187 КК України; за підозрою ОСОБА_20 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 187 КК України.

05.12.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 187 КК України.

07.12.2016 року ОСОБА_8 змінено раніше повідомлену підозру у вчиненні кримінальних правопорушень на ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31.01.2017 року строк тримання під вартою ОСОБА_8 продовжено на 60 днів.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваному ОСОБА_8 належить на праві власності автомобіль Mercedes-Benz ML 320, д.н.з. НОМЕР_1 .

10.02.2017 року заступник начальника першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , за погодженням із заступником начальника першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно автомобіль Mercedes-Benz ML 320, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , чорного кольору в кузові універсал-В, з об`ємом двигуна 2987 куб. см., який належить на праві власності ОСОБА_8 .

13.02.2017 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва задоволено клопотання начальника слідчого відділу та накладено арешт на вказане майно.

Задовольняючи дане клопотання органу досудового розслідування, внесене в межах кримінального провадження № 0001680, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна ОСОБА_8 , який обґрунтовано підозрюється у тому числі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 3, 4 ст. 187 КК України, санкція якого передбачає конфіскацію майна. При цьому врахувавши, що незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, та унеможливить виконання вироку в частині можливого задоволення конфіскації майна, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, наклав арешт на майно ОСОБА_8 , що належить йому на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_13 .

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено правовий статус майна, на яке накладено арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування та накладення арешту на майно, зазначене в ухвалі слідчого судді.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про неможливість накладення арешту на спільне майно подружжя, не заслуговують на увагу, оскільки дані обставини не є предметом розгляду на даному етапі кримінального провадження з урахуванням мети накладення арешту можливої конфіскації майна, проте підлягають перевірці під час досудового розслідування.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу відсутності доказів того, що вказане в клопотанні слідчого майно придбано за кошти, здобуті ОСОБА_8 внаслідок вчинення кримінального правопорушення, то вказані обставини є предметом розгляду справи по суті, а матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого і накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_8 , а тому вимоги апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно у даному кримінальному провадженні, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно необґрунтованості ухвали слідчого судді та порушенням вимог кримінального процесуального закону України при її постановленні слід визнати непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_21 , який діє в інтересах ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2017 року, якою задоволено клопотання заступника начальника першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , погоджене із заступником начальника першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_10 про накладення арешту на майно автомобіль Mercedes-Benz ML 320, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , чорного кольору в кузові універсал-В, з об`ємом двигуна 2987 куб. см., який належить на праві власності ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4