Справа № 173/2334/16-к
Номер провадження1-кп/173/108/2017
В И Р О К
іменем України

10 липня 2017 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Жовті Води П`ятихатського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, неодруженого, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, працюючого прибиральником виробничих приміщень дільниці № 3 «Верхньодніпровський елеватор»,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України (ЄРДР № 0000572),

встановив:

ОСОБА_5 у відповідності до виконавчого листа № 2-1046, виданого 6 жовтня 2011 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дитини доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15 серпня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на злісне ухилення від сплати аліментів, за період з 15 серпня 2011 року по теперішній час, аліменти за виконавчим листом згідно рішення суду на користь ОСОБА_4 на доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не сплачував, іншої матеріальної допомоги не надавав, на попередження державного виконавця відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про необхідність погашення заборгованості та про відповідальність за ухилення від сплати аліментів не реагував, про зміну місця свого працевлаштування та отримані доходи відділ державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції не повідомляв, тим самим злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

В результаті цього тривалого злісного ухилення ОСОБА_5 від виконання обов`язку по сплаті встановлених рішенням суду коштів на користь ОСОБА_4 на утримання дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 1 листопада 2016 року утворилася заборгованість на загальну суму 41 480 грн. 38 коп., що значно перевищує сукупну суму виплат за шість місяців відповідних платежів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, суду пояснив, що дійсно сплачував аліменти, проте нерегулярно, хоча про рішення суду йому було відомо. Державний виконавець його не викликав. Сплачував аліменти за можливістю. З 2011 до 2014 роки не працював взагалі, оскільки хворів. Про своє місце роботи державного виконавця дійсно не повідомляв, місце проживання не змінював. Він вважав, що сплачував аліменти, тому про заборгованість нічого не знав. Проте суму заборгованості по аліментам не заперечує.

Окрім часткового визнання вини у вчиненому злочині самим обвинуваченим його вина також підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні пояснила, що обвинуваченому було відомо про рішення суду, проте аліменти сплачував нерегулярно, заборгованість не погашав.

Також в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що 10 жовтня 2011 року було відкрите виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на дитину. ОСОБА_5 було відомо про наявну заборгованість по аліментам, необхідність її погашення, що підтверджується відповідними письмовими поясненнями обвинуваченого, які є в матеріалах виконавчого провадження. Жодних відомостей про своє працевлаштування ОСОБА_5 державному виконавцю не надавав.

Окрім того вина ОСОБА_5 підтверджується також письмовими доказами, які були дослідженні безпосередньо в судовому засіданні, а саме:

-постановою про відкриття виконавчого провадження від 10 жовтня 2011 року щодо виконання виконавчого листа № 2-1046 від 6 жовтня 2011 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 аліментів на доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ? частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15 серпня 2011 року із зазначенням необхідної явки боржника до державного виконавця 20 жовтня 2011 року;

-супровідним листом про направлення ОСОБА_5 копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 жовтня 2011 року;

-постановою про привід боржника ОСОБА_5 до ВДВС від 12 липня 2012 року у зв`язку з неявкою боржника на виклики державного виконавця та наявну заборгованість по аліментам;

-відомостями з Верхньодніпровського районного центру зайнятості від 19 липня 2012 року про те, що ОСОБА_5 станом на 19 липня 2012 року на обліку в районному центрі зайнятості не перебуває;

-відомостями з Управління ПФУ у Верхньодніпровському районі від 7 вересня 2012 року про те, що ОСОБА_5 на обліку у відділі з питань призначення пенсій не перебуває;

-постановою про привід боржника ОСОБА_5 до ВДВС від 5 листопада 2012 року у зв`язку з неявкою боржника на виклики державного виконавця;

-поясненнями ОСОБА_5 від 26 липня 2012 року про причини несплати аліментів (відсутністю роботи) та зобов`язання погасити наявну заборгованість;

-виконавчим листом, який виданий 6 жовтня 2011 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 аліментів на доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ? частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15 серпня 2011 року до повноліття дитини;

-відомостями з Верхньодніпровського районного центру зайнятості від 14 листопада 2016 року про те, що ОСОБА_5 на обліку не перебуває;

-Відомостями з Верхньодніпровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року про те, що ОСОБА_5 на обліку не перебуває, пенсію не отримує;

-розрахунком заборгованості по аліментам, згідно з яким станом на 1 листопада 2016 року заборгованість становить 41 480 грн. 38 коп. та згідно з цим розрахунком аліменти не сплачувались ОСОБА_5 з грудня 2013 року.

Отже, дослідженими безпосередньо в судовому засіданні доказами та показаннями свідка підтверджується, що обвинуваченому було відомо про наявне судове рішення про стягнення з нього аліментів, про наяву суму заборгованості та відсутність будь-яких відомостей про доходи боржника.

Відповідно до примітки ст. 164 Кримінального кодексу України під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) або на утримання непрацездатних батьків слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за шість місяців відповідних платежів.

Суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає доведеною вину ОСОБА_5 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліменти), оскільки обвинувачений знав про стягнення з нього аліментів за рішення суду, проте свідомо не сплачував їх, на виклики до виконавчої служби не реагував, відомості про свої доходи та місце роботи не надавав.

При цьому суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого про те, що він надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки такі доводи не спростовують висновків суду про доведеність злісного ухилення від сплати аліментів, з огляду на суму заборгованість та тривалість невиконання рішення суду про стягнення аліментів, а саме протягом п`яти років. Розписки, надані обвинуваченим, про отримання ОСОБА_8 від нього коштів в сумі 500 грн. в серпні 2015 року та в квітні, липні, вересні, жовтня 2014 року на загальну суму 1350 грн., квитанція про грошовий переказ 27 серпня 2013 року в сумі 200 грн. суд не приймає до уваги, оскільки суму заборгованості по аліментам обвинувачений в судовому засіданні не оспорював. Інші докази, надані обвинуваченим, квитанції про грошові перекази, суд не приймає до уваги, та вважає такі докази неналежними, оскільки платником в них зазначена ОСОБА_10 .

Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 Кримінального кодексу України належить до злочинів невеликої тяжкості, дані про його особу, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, має постійне місце роботу, раніше не судимого.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу ОСОБА_5 , а також висновок органу пробації згідно з яким ОСОБА_5 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, можливість його виправлення без позбавлення та обмеження волі, з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України.

В той же час суд, враховуючи тяжкість злочину, поведінку винного під час досудового слідства та судового розгляду, особу винного, керуючись ст. 75 Кримінального кодексу України, доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1,2 ч.1 ст. 76 Кримінального кодексу України.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 56, 65, 75, 76 Кримінального кодексу України, ст.ст. 368, 370, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з встановленням іспитового строку один рік.

У відповідності до ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1