Провадження № 1-кп/161/568/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 12 липня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002846 від 16 червня 2017 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з неповною вищою освітою, не працюючого, неодруженого, не маючого утриманців, задовільним станом здоров`я, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.387 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

В С Т А Н О В И В :
Біля 20-ої години 13 червня 2017 року, ОСОБА_3 , будучи потерпілим у кримінальному провадженні №0002786 від 13.06.2017 року , перебуваючи за адресою свого фактичного проживання у квартирі АДРЕСА_3 ,діючи умисно, будучи попередженим у встановленому законом порядку про обов`язок не розголошувати дані досудового розслідування, розголосив їх у вказаному кримінальному провадженні, без дозволу прокурора та слідчого, всупереч вимог ст.222 КПК України та п.3 ч.1 ст.57 КПК України, з власного акаунта в загальнодоступній соціальній мережі «Facebook», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмістив постанову про проведення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №0002786, яка містить таємницю досудового розслідування, зокрема: місце, час та спосіб вчинення злочину, анкетні дані неповнолітньої особи, котра вчинила злочин, речі, котрі були викрадені під час вчинення злочину, номер кримінального провадження та його кваліфікація.

27 червня 2017 року, між прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості, згідно з угодою ОСОБА_3 беззастережно визнав винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.387 КК України, обставини вчинення інкримінованого йому злочину, що викладені в обвинувальному акті.

Сторонами погоджена кваліфікація інкримінованого обвинуваченому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 387 КК України, в розголошенні без дозволу прокурора, слідчого, даних досудового розслідування особою, попередженою у встановленому законом порядку про обов`язок не розголошувати такі дані.

Сторони погодили що обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, за відсутності обставин, що обтяжують покарання.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 , зазначеного в санкції ст.387 ч.1 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить в грошовому виразі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, віднесений до злочинів невеликої тяжкості, тобто угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не звертався.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 53,65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд, вважає, вірною юридичну оцінку діям ОСОБА_3 за ч.1 ст. 387 КК України, в розголошенні без дозволу прокурора, слідчого, даних досудового розслідування особою, попередженою у встановленому законом порядку про обов`язок не розголошувати такі дані.

Обставини, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання суд не встановив.

Суд, враховуючи обставини угоди, ступінь тяжкості вчиненого злочину, як за рівнем суспільної небезпеки так і за класифікацією злочину, як невеликої тяжкості, дані про особу винного, що указані вище, наявність пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих обставин покарання, визнанням своєї вини, приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення зазначеного в угоді покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
Угоду від 27 червня 2017 року по кримінальному провадженню №0002846 від 16 червня 2017 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Луцької місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.
Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.387 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50(п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить в грошовому виразі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання вини між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення в наступному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами, затвердження судом угоди в у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, захиснику і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1