Справа №721/434/16-к
Провадження 1-КП/721/4/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Путильський районний суд Чернівецької області в складі:
Головуючого - судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
потерпілого: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Путила кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого штабелювальником ДП «Путильський держлісгосп», раніше не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, -

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, а саме 18.05.2015 року Путильським районним судом Чернівецької області за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням на один рік шість місяців
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
24.05.2015 року о 15 годині ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також дві особи, відносно яких матеріали досудового розслідування виділенні в окреме провадження знаходячись в с. Гробище Путильського району Чернівецької області неподалік магазину п.п. ОСОБА_7 на грунті неприязних відносин вчинили конфлікт з ОСОБА_4 під час якого нанесли останньому численні удари руками та ногами в область обличчя, голови, тулуба, під час побиття ОСОБА_4 впав на землю та втратив свідомість.

Згідно висновку експерта №668 мд від 12.06.2015 року ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна на шкірі живота нижче мечевидного відростка, в ділянці спинки носа, в ділянці грудної клітки зліва на рівні 6-8 ребер, задньоаксилярній лінії дещо нижче лівого ліктьового суглоба, синці в ділянці спинки носа, в ділянці лівого ліктьового суглоба, травматичний вивих центрального верхнього різця з права, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді рани забійної по середині верхньої губи на слизовій, струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиросердно розкаявся. Та пояснив суду, що в нього з ОСОБА_4 на протязі тривалого часу неприязні стосунки, він весь час провокує конфлікти. Так 24.05.2015 року він разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 перебували с. Гробище Путильського району неподалік магазину п.п. ОСОБА_10 , в той час йому зателефонував його син ОСОБА_11 та повідомив про те, що його батька ОСОБА_12 побив ОСОБА_4 .. В подальшому вони наздогнали ОСОБА_4 та нанесли декілька ударів, під час конфлікту у нього не було наміру порушувати громадський порядок він хотів тільки провчити потерпілого, за те, що він ображав його батька. Щодо заявленого цивільного позову визнає частково, а саме в частині стягнення матеріальних витрат, щодо моральної шкоди не визнав.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні надав покази аналогічні показам ОСОБА_5 . Додатково повідомив, що в нього з ОСОБА_4 на протязі тривалого часу неприязні стосунки, він весь час провокує конфлікти. Під час конфлікту у нього не було наміру порушувати громадський порядок він хотів тільки провчити потерпілого. Щодо заявленого цивільного позову визнає частково, а саме в частині стягнення матеріальних витрат, щодо моральної шкоди не визнав. Щиросердечно розкаявся, просив суд суворо не карати.

В судовому засіданні потерпілий пояснив, що 24.05.2015 року він разом з своїм племінником ОСОБА_13 , близько 14год. ішли до толоки, яка розташована в с. Гробище. Коли вони проходили біля магазину вийшов ОСОБА_12 , який почав його ображати. На його образи він не реагував. В подальшому приблизно через 15хв. він з своїм племінником повертались з толоки, в той час він побачив біля магазину п`ятьох чоловік, які кричали в його адресу щоб він підійшов до них, так як вони хочуть з ним поговорити, а саме чому він побив ОСОБА_12 . Не бажаючи конфлікту він обійшов компанію. Проходивши неподалік будинку культури його перестріли вищевказані чоловіки це були ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 та почали конфліктувати, в подальшому нанесли йому численні удари руками та ногами в область обличчя, голови, тулуба, від чого він впав на землю та втратив свідомість. Зазначив, що між ним та обвинуваченими на протязі тривало часу перебувають неприязні стосунки. Щодо заявленого цивільного позову просив суд його задовольнити.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що 24.05.2015 року вона допомагала своєму синові в магазині пп. ОСОБА_7 , що розташований в с. Гробище. Інцидент який виник між обвинуваченими та потерпілим не бачила, в подальшому дізналась від працівників міліції. Також зазначила, що з ОСОБА_4 більшість односельчан перебувають в неприязних стосунках, оскільки в нього конфліктний характер.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 24.05.2015 року близько 14год. 30хв. він перебував біля магазину пп. ОСОБА_7 , що розташований в с. Гробище. Коли проходив ОСОБА_4 з своїм племінником, він з ним в конфлікт не вступав. В подальшому коли він ішов додому то зустрів ОСОБА_4 який повертався з толоки, коли вони зустрілись між ними виник конфлікт, в ході конфлікту ОСОБА_15 його вдарив від чого він впав. До нього підбіг його внук ОСОБА_16 та допоміг йому піднятись та провів додому, конфлікт який виник між обвинуваченими та потерпілим він не бачив.

Неповнолітній свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що 24.05.2015 року близько 13год. 30хв. він пішов до магазину пп. ОСОБА_7 , що розташований в с. Гробище. Біля магазину він зустрів свого діда ОСОБА_12 . Через деякий час його дід пішов додому, йдучи дорогою додому біля будинку культури він зустрів ОСОБА_4 , між ними виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_15 вдарив його дерев`яною палкою, від чого він ( ОСОБА_12 ) упав, а ОСОБА_4 пішов в напрямку свого будинку. У зв`язку з чим виник конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , який є його батьком.

В судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що 24.05.2015 року він та ОСОБА_4 ішли до толоки, яка розташована в с. Гробище. Коли вони проходили біля магазину вийшов ОСОБА_12 , який почав ображати ОСОБА_4 . В подальшому вони повертались з толоки, біля магазину стояли чоловіки, які кричали в адресу ОСОБА_4 щоб він підійшов до них, так як вони хочуть з ним поговорити чому він побив ОСОБА_12 . Проходивши неподалік будинку культури їх наздогнала дана компанія та почали бити ОСОБА_4 , від чого він впав на землю та втратив свідомість. Одразу ж він зателефонував своїй матері та повідомив, що ОСОБА_17 побили.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні суду пояснила, що 24.05.2015 року в обід зателефонував її син ОСОБА_13 та повідомив, що ОСОБА_4 побили. Після чого вона зателефонувала до міліції. Після даного інциденту вона навідала вдома ОСОБА_4 та побачила його в ліжку з численними гематомами та травмами.

Не зважаючи на повне визнання вини обвинуваченими, їх вина повністю доведена наступними дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 24.05.2015 року, згідно якого ОСОБА_4 звернувся до Путильського РВ з заявою, про те, що 24.05.2015 року його безпричинно побили ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 /а.с.9/;

-протоколом огляду місця події від 24.05.2015 року та таблицею ілюстрації /а.с.15-18/;

-висновком експерта за №668-мд від 12.06.2015 року, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_4 були виявленні наступні тілесні ушкодження, а саме садна на шкірі живота нижче мечевидного відростка, в ділянці спинки носа, в ділянці грудної клітки зліва на рівні 6-8 ребер, задньоаксилярній лінії дещо нижче лівого ліктьового суглоба, синці в ділянці спинки носа, в ділянці лівого ліктьового суглоба, травматичний вивих центрального верхнього різця з права, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді рани забійної по середині верхньої губи на слизовій, струс головного мозку, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Виявленні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, можливо їх виникнення в строк та при обставинах вказаних в фабулі постанови /а.с.79-80/;

Аналізуючи всі докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинувачених органом досудового слідства кваліфіковано не вірно за ст. 296 ч.2 КК України, при цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року за №10 «Про судову практику у справах про хуліганство», - суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом (пункт 4).

Отже при відмежуванні хуліганства від, зокрема, посягань проти життя і здоров`я людини судам необхідно враховувати, що суспільно небезпечне діяння не може бути кваліфіковано як хуліганство за наявності у сукупності таких обставин справи (провадження) : 1) засуджені і потерпілі між собою були знайомі; 2) до злочинного посягання перебували в особистих неприязних стосунках; 3) поштовхом до заподіяння тілесних ушкоджень стала поведінка самих потерпілих; 4) зі змісту протиправних дій кожного із засуджених простежується бажання завдати шкоди власне здоров`ю потерпілих через особисту неприязнь до них.

В судовому засіданні було встановлено, що між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 на протязі тривалого часу наявні неприязні стосунки, що підтвердили в судовому засіданні потерпілий, а також обвинуваченні. Даний факт також підтверджується висновками Путильського РВ УМВС України в Чернівецькій області про результати перевірки звернень ОСОБА_4 /а.с.224-228/. Обвинуваченні заподіяли тілесні ушкодження потерпілому, після того як виник конфлікт між потерпілим та свідком ОСОБА_12 , який є особою похилого віку та батьком ОСОБА_5 . Даний розвиток подій підтвердили в судовому засіданні обвинуваченні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевказані обставини та аналізуючи всі докази по справі в їх сукупності, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд виходить за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, та приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та про необхідність кваліфікації дій обвинувачених за ч.2 ст.125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що вчинений злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані що характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та нарколога, позитивно характеризується по місцю проживання, а також обставини, що пом`якшують так і обтяжують покарання.

До пом`якшуючих вину обвинуваченого обставин суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає, що до нього слід застосувати покарання у виді штрафу, і воно є тією мірою покарання яка необхідна для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Підстав для застосування ст. 69,75,76 КК України суд не вбачає.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що вчинений злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані що характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_19 вчинив злочин під час іспитового строку, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та нарколога, позитивно характеризується по місцю проживання, а також обставини, що пом`якшують так і обтяжують покарання.

До пом`якшуючих вину обвинуваченого обставин суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Також у відповідності до ч.2 ст.66 КК України, до обставини яка пом`якшує покарання суд визнає молодий вік обвинуваченого.

Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину, його суспільну небезпечність, відношення підсудного до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного неможливе без ізоляції від суспільства, а тому підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України по справі суд не вбачає, оскільки обмеження волі є тією мірою покарання яка необхідна для виправлення та перевиховання підсудного.

Обраний обвинуваченим такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинувачених, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Крім того суд при призначенні міри покарання ОСОБА_6 враховує не відбуту частину строку покарання згідно вироку Путильського районного суду Чернівецької області від 18.05.2015 року.

Щодо цивільного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що дана вимога підлягає частковому задоволенню при цьому суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як вище встановлено судом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили злочин відносно ОСОБА_4 , а саме нанесли тілесні ушкодження у вигляді садна на шкірі живота нижче мечевидного відростка, в ділянці спинки носа, в ділянці грудної клітки зліва на рівні 6-8 ребер, задньоаксилярній лінії дещо нижче лівого ліктьового суглоба, синці в ділянці спинки носа, в ділянці лівого ліктьового суглоба, травматичний вивих центрального верхнього різця з права, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді рани забійної по середині верхньої губи на слизовій, струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 13.03.1995р. з подальшими змінами роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації (останнє залежить від характеру діяльності потерпілого, посади, часу й зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, наміру, з якими діяв заподіювач шкоди тощо).

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер моральних страждань ОСОБА_4 , а саме те, що внаслідок злочинних дій обвинувачених, шляхом нанесення легких тілесних ушкоджень, потерпілий отримав, фізичний біль, моральний стрес, що призвело до душевних страждань та моральних переживань, приниження честі, гідності.

Враховуючи вищевказані обставини, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 було спричинено моральну /немайнову/ шкоду заподіяну злочинними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яку враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд оцінює у сумі 6000грн. і цю суму моральної шкоди належить стягнути солідарно з обвинувачених.

Щодо цивільного позову ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, то суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню. Оскільки судом встановлено причинний зв`язок між діями обвинувачених та спричиненою матеріальною шкодою потерпілому, а також дана шкода, що полягає у витратах на лікування документально підтверджена, внаслідок чого необхідно стягнути солідарно з обвинувачених матеріальну шкоду в сумі 4787грн. 75коп.

Також суд вважає, що речові докази, а саме: дерев`яна палка, що зберігається в камері схову Путильського відділення поліції Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області, згідно квитанції за №7 від 24.05.2015 року необхідно знищити; військову куртку зеленого кольору, зелену футболку та штани пісочного кольору, що переданні під відповідальне збереження потерпілому, необхідно залишити останньому.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.71,72,78 КК України, ст.ст.368-371,374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави.

Визнати винним ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ч.3 ст.78 та ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків та на підставі п.п.б п.1 ч.1 ст.72 КК України перевести менш суворий вид покарання в більш суворий, а саме одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, остаточно призначити ОСОБА_6 міру покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 18.05.2015 року, і остаточно призначити йому міру покарання за сукупністю вироків у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_6 до набрання вироку законної сили змінити з домашнього арешту на взяття під варту взявши з залу суду негайно.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 06 лютого 2017 року.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 6000 (шість тисяч) гривень завданої моральної шкоди та 4787грн. (чотири тисячі сімсот вісімдесят сім гривень) 75коп. матеріальної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази, а саме:

дерев`яну палку, що зберігається в камері схову Путильського відділення поліції Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області, згідно квитанції за №7 від 24.05.2015 року - знищити;

військова куртка зеленого кольору, зелена футболка та штани пісочного кольору, що переданні під відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_4 - залишити останньому.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області через Путильський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1