Роздільнянський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________
Справа № 511/2744/16-к
Номер провадження: 1-кп/511/51/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2017м.Роздільна

Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2
за участю

прокурора ОСОБА_3

потерпілого та цивільного позивача - ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого та цивільного відповідача - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна кримінальне провадження №0001248 від 01.10.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 , 01.10.2016, близько 02 години 30 хвилин, знаходився біля універсаму «Дружба», розташованого по вул. Одеській, с. Кучурган, Роздільнянського району, Одеської області, де між ним та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих особисто неприязних відносинах виникла лайка. В ході лайки ОСОБА_6 почав наносити удари дерев`яною битою по голові та тулубу ОСОБА_4 , а саме 1 удар в область лівої частини обличчя потерпілого, 1 удар в область голови потерпілого, 1 удар в область тулуба потерпілого, тим самим спричинивши своїми навмисними діями ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді садна у ділянці спинки носа і на правій щоці, крововилив у склеру (білкову оболонку) лівого ока, які згідно висновку судово-медичного експерта № 121 Роздільнянського районного відділення ООБСМЕ від 24.11.2016 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинені злочину визнав частково, зазначивши, що він не наносив удари битою ОСОБА_4 ,а діяв з метою самооборони та свого самозахисту відштовхував його, тримаючи своїм тулубом. Вважає, що ці тілесні пошкодження ОСОБА_4 міг отримати від того, що він його відштовхував і той вдарявся головою о землю. Суду дав такі пояснення: 01.10.2016 року в ночі він знаходився біля універсаму «Дружба», розташованого по вул. Одеській, с. Кучурган, Роздільнянського району, Одеської області, а саме на ринку, неподалік від піцерії де вживав зі своїми друзями спиртні напої. В метрах 20 від піцерії була гора кавунів. Він знав, що їх продає його знайомий ОСОБА_7 , однак його на місці не було і він вирішив взяти один кавун. Після того, як вони з`їли цей кавун і допили спиртне, він розтавщись з друзями, вирішив взяти ще один кавун та понести його до дому. Біля кавунів він бачив охоронця ОСОБА_4 , зазначивши йому, що він завтра прийде і розрахується з господарем кавунів ОСОБА_8 . Коли він дійшов до перехрестя, його догнав на своєму автомобілі ОСОБА_8 , який машиною вдарив його по ногам. Він розлютившись на це, кинув кавун в лобове скло автомобілю. Потім пішов до свого дому, взяв свою биту для самозахисту і вже близько 02 години 30 хвилин пішов на те місце, де продавалися кавуни, щоб вияснити стосунки з господарем кавунів, однак ОСОБА_4 почав сваритися та кидатися на нього, в ході цієї перепалки він тримав свою біту у руках, захищаючись від нападу ОСОБА_4 , він скрутив його за руку та повалив на землю, тримаючи його під вагою свого тіла.. Ніяких ударів битою по тулубу та обличчю ОСОБА_9 він не наносив.

Такі покази обвинуваченого суд до уваги не приймає та вважає, що обвинувачений намагається ввести суд в оману, перекручуючи свої покази на свою користь і надає їх з метою свого захисту та уникнення від відповідальності. Крім того покази обвинуваченого повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема показами потерпілого, свідків та письмовими доказами.

Так, при проведені слідчого експерименту, який проводився за участю підозрюваного ОСОБА_6 , останній добровільно розповідав про події які відбувалися вночі 01 жовтня 2016 року біля торгової точки, що розташована біля універсаму «Дружба» в с.Кучурган та показував за допомогою статиста яким чином він ховав спочатку бейсбольну биту за своєю спиною, а потім наносив удари по обличчю ОСОБА_4 , що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 29.11.2016 року та зафіксовано фотознімками (а.к.п.85-90)

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він на прохання свого сина ОСОБА_10 у жовтні місяці охороняв торгову лавку з продажу кавунів. 01 жовтня вночі він бачив, як обвинувачений вживав спиртні напої, потім підійшов до нього, і без дозволу та без будь-яких пояснень взяв один кавун, потім через деякий час прийшов знову взяв другий кавун. Він, в свою чергу зателефонував своєму сину і повідомив, що ОСОБА_11 направляється в сторону свого будинку на АДРЕСА_2 . Син виїхав на своєму автомобілі, а він сів на свій велосипед і поїхав на зустріч сину. Він бачив, як син зупинився біля ОСОБА_11 і почав з ним розмовляти, після чого той кинув кавун в лобове скло автомобіля, від чого скло розбилося. ОСОБА_11 побіг, а через деякий час повернувся з битою в руках та розпочав його бити битою по голові та тулубу.

Такі покази потерпілий ОСОБА_4 надавав і слідчому при проведенні слідчого експерименту, що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицями, який проводився за його участю 22.11.2016 року (а.к.п.67-73).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , пояснив, що він приватний підприємець і має декілька торгових точок. ОСОБА_4 є його батьком. Так, в ніч на 01 жовтня 2016 року його батько охороняв торгову точку з продажу кавунів, яка розташована поруч універсаму «Дружба» по вул..Одеській в с.Кучурган. Приблизно о 2.30 йому зателефонувала мати та повідомила, що батька хтось кривдить. Він взяв свій автомобіль і поїхав на ринок до батька. На перехресті, неподалік від ринку він побачив батька на велосипеді і незнайомця з кавуном в руках. Він вийшов з машини і побачив, що кавун тримає його знайомий ОСОБА_13 . Батько зазначив, що той, забрав без грошей цей кавун, на що ОСОБА_11 почав ображати батька нецензурною лайкою. Він намагався заспокоїти ОСОБА_11 , сказавши, що це його батько і запропонував йому прийти завтра вранці. Батьку він сказав, щоб той повертався на базар, а він сів в машину і хотів поїхати до дому, однак через декілька хвилин ОСОБА_11 кинув в лобове скло автомобілю кавун, внаслідок чого скло розбилося. Він вийшов з машини, хотів поговорити з ОСОБА_11 , однак той почав затівати бійку. Він дістав палку з багажнику свого автомобіля і почав бігти за ОСОБА_11 , однак не зміг його догнати. Потім він приїхав додому, декілька разів телефонував батьку, той казав, що все гаразд, а вже через деякий час батько зателефонував та повідомив, що знову прийшов ОСОБА_11 з битою в руках і він намагається його побити. Як ОСОБА_11 наносив удари батьку, він не бачив, але вранці він побачив батька, у якого було розбите обличчя та він тримався за ребра.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними досудовим слідством та дослідженими в судовому засіданні і іншими письмовими доказами.

Так, з витягу з кримінального провадження №0001248 вбачається, що в ЄРДР 01.10.2016 року за повідомленням ОСОБА_4 були внесені дані про те, що 01.10.2016 року близько 02.30 годин біля універсаму «Дружба», розташованого на вул..Одеській в с.Кучурган, малознайомий чоловік на ім`я ОСОБА_14 наніс громадянину ОСОБА_4 тілесні ушкодження (а.к.п.58).

Таке саме підтверджується і протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.10.2016 року (а.к.п.60-61)

Як було встановлено в судовому засіданні, обвинуваченого ОСОБА_6 односельці називали « ОСОБА_14 », оскільки таке прозвище походило від його прізвища.

Також про бійку яка відбулася 01.10.2016 року близько 02.30 годин біля універсаму «Дружба» було повідомлено громадянкою ОСОБА_15 по телефону, що підтверджується карткою первинного обліку інформації, яка зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень Роздільнянського ВП за №5655 01.10.2016р. (а.к.п.59)

З висновку експерта №221 від 24.11.2016 року вбачається, що у ОСОБА_4 були виявлені ушкодження у вигляді: садна у ділянці спинки носа і на праві щоці, крововилив у склеру (білкову оболонку) лівого ока. Дані ушкодження заподіяні, можливо у зазначений вище термін 01 жовтня 2016 року, внаслідок неодноразових дій тупими предметами (предметом). Не виключається що таким предметом, зокрема, могла бути бейсбольна бита, приймаючи до уваги смугасту та півовальну форму саден спинки носа і правої щоки. Наявні у ОСОБА_4 ушкодження не є небезпечними для життя, мають скороминущі наслідки тривалістю 6 днів і за вказаним критерієм кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (а.к.п.62-63)

Згідно протоколу огляду з фототаблицею від 22.11.2016 року, було оглянуто місце події, а саме ділянка місцевості, що розташована за адресою вул..Одеська, с.Кучерган, Роздільнянського району Одеської області. Ділянка розташована на відстані 150 метрів від універсаму «Дружба». Під час огляду нічого не вилучалось (а.к.п.64-66)

Протоколом обшуку з фото таблицями від 23.11.2016 року, який проводився на підставі ухвали слідчого судді від 21.11.2016 року, підтверджується наявність у ОСОБА_6 двох дерев`яних бейсбольних бит, оскільки такі були виявлені та в подальшому вилучені з домоволодіння по АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_6 (а.к.п74, 75-83)

Виявлені та вилучені під час санкціонованого обшуку дві дерев`яні бейсбольні бити були приєднані до кримінального провадження в якості речового доказу, що підтверджується відповідною постановою від 23.11.2016 року. (а.к.п.84)

Отже, оцінивши вказані докази в сукупності, суд вважає, що приведений об`єм доказів є достатнім, самі докази допустимими та такими, що повністю підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_6 і його дії правильно кваліфіковані за ст. 125 ч.1 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до злочину невеликої тяжкості, особу обвинуваченого та враховує ті обставини, що він характеризується позитивно за місцем проживання (а.к.п 92), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п. 91) і є особою раніше не судимою (а.к.п.94).

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи особу обвинуваченого, його матеріальний та сімейний стан, позитивну характеристику по місцю проживання , а також думку потерпілого щодо призначення обвинуваченого найсуворішого покарання, передбаченого ст..125 КК України, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе із застосуванням до нього покарання у виді громадських робіт і що саме таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та для попередження скоєння нових злочинів. Суд не вбачає підстав для призначення іншого виду покарання передбаченого санкцією ст.125 ч.1 КК України.

Крім того, до початку судового розгляду, потерпілим ОСОБА_4 було заявлено цивільний позов, згідно якого він просить стягнути з ОСОБА_6 на його користь завдану матеріальну шкоду у сумі 1000 грн. та моральну(немайнову) шкоду у сумі 3000 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у результаті заподіяння йому громадянином ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, він лікувався, не працював, фізично та морально страждав, а через те, що досудове слідство велось халатно, йому довелося звертатися за правовою допомогою та нести відповідні витрати. Так відповідно до квитанції про правову допомогу, він поніс матеріальні витрати в розмірі 1000 грн. Моральну шкоду , заподіяну йому фізичними стражданнями, втратою часу, пов`язаними з поїздками в органи поліції та до суду, у зв`язку з цими переживаннями та незручностями, він оцінює в розмірі 3000 грн.

Прокурор під час судових дебатів не заперечувала щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов визнав частково, не погодився з визначеним потерпілим розміром моральної шкоди, вважаючи її завищеним, погодився виплатити за моральні страждання 1000 грн. та повністю погодився сплатити матеріальну шкоду, пов`язану з правовою допомогою.

Як передбачено ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

До того ж, ч. 5 зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд задовольняє цивільний позов повністю або частково, якщо в судовому засіданні були доведені стороною обвинувачення та цивільним позивачем матеріально-правові підстави позову.

У разі повного або часткового задоволення позову суд має навести відповідні докази, провести розрахунки розміру відшкодування, а також вказати норми матеріального права, на підставі яких вирішується позов.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Розглядаючи позовні вимоги у частині відшкодування матеріальної шкоди, суд приходить до висновку, що стягнення матеріальної шкоди, пов`язаної з витратами на правову допомогу у розмірі 1000 грн, яка підтверджена документально, може бути задоволено, оскільки сам обвинувачений такий розмір визнав і не заперечував щодо його розміру.

Що стосується моральної шкоди спричиненої потерпілому ОСОБА_4 , то суд враховує тяжкість спричинених йому тілесних ушкоджень, а саме: садна у ділянці спинки носа і на правій щоці, крововилив у склеру лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що дійсно завдало фізичних страждань та душевні переживання.

Відповідно до роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», із внесеними змінами, при визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень, фізичних і душевних страждань потерпілого, яких він зазнав, їх тривалості, можливості відновлення і змін у його життєвих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Разом з тим, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, необхідності дотримання норм чинного законодавства щодо їх меж, а також реальної платоспроможності обвинуваченого, який на теперішній час не працює. Тому, на думку суду, реальною, достатню за вище зазначених обставин буде сума у рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 гривень.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст..100 КПК.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Роздільнянським РС ГУДМС України в Одеській області 26.02.2014 року) на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 1000 грн. (одна тисяча гривень) та на відшкодування витрат, пов`язаних з правовою допомогою 1000 грн. (одна тисяча гривень).

В іншій частині позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 100,349, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Роздільнянським РС ГУДМС України в Одеській області 26.02.2014 року) на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 1000 грн. (одна тисяча гривень) та на відшкодування витрат, пов`язаних з правовою допомогою 1000 грн. (одна тисяча гривень).

Речові докази по справі дві дерев`яні бейсбольні бити, які зберігаються у камері речових доказів Роздільнянського ВП (а.к.п.84), після набрання вироком законної сили, повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1