137/2151/16-к

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2016р. с.м.т. Літин
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю серктеря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника КЗ "Літинська ЦРЛ" лікаря психіатра ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Літині подання Комунального закладу "Літинська центральна районна лікарня" про продовження ОСОБА_5 амбулаторного примусового лікування як заходу медичного характеру;
Лікар-психіатр комунального закладу "Літинська Центральна районна Лікарня" ОСОБА_4 звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із зазначеним поданням, у якому порушується питання про продовження ОСОБА_5 амбулаторної психіатричної допомоги з огляду на те, що ОСОБА_5 з 2014 р. хворіє на стійке психічне захворювання у вигляді хронічного маячного розладу. З 11.12.2014 р. по 03.02.2015 р. хворий перебував на стаціонарному лікуванні і обстеженні у сьомому відділенні ВОПНЛ ім.акад. Ющенка, а з 04.02.2015 р. по 05.06.2015 р. знаходився на примусовому стаціонарному лікуванні, як захід медичного характеру у дев`ятнадцятому відділенні ВОПНЛ №1. ОСОБА_5 неодноразово протягом 2015-2016 р.р. Вінницьким міським судом Вінницької області та Літинським районним судом Вінницької області продовжувались примусові заходи медичного характеру.Однак станом на даний час ОСОБА_5 потребує продовження застосування амбулаторних заходів примусового лікування, що підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів № 1161, від 25.11.2016 р., так як хворий перебуває в стані нестабільної ремісії, до лікування відноситься байдуже, що потребує постійного контролю з боку лікаря-психіатра за належним отриманням амбулаторного лікування, а також без постійного амбулаторного лікування, психічний стан хворого значно погіршиться, що може призвести до соціально-небезпечних дій з боку хворого.
В судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_4 подання підтримав з підстав наведених у ньому, суду пояснив, що у разі припинення надання ОСОБА_5 медичної допомоги у примусовому порядку стан останнього може значно загостритись внаслідок чого останній може стати соціально-небезпечною особою.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення подання не заперечила.
Захисник-адвокат ОСОБА_6 щодо задоволення подання не заперечив, з огляду на те, що таке лікування рекомендоване лікарською комісією.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що в наступному році буде 35-річчя спільного подружнього прожиття із ОСОБА_5 , відсутність останнього у судовому засіданні обгрунтувала запобіганням можливого загострення психічного стану її чоловіка, зазначивши, що він майже півтора року не виходить з дому. Лише раз на місяць вона водить його на огляд та проведення процедур до лікаря-психіатра Літинської ЦРЛ. Висловила думку, що у разі припинення примусового амбулаторного лікування психічний стан її чоловіка може сильно погіршитись.
Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії та свідка, дослідивши подання та додані до нього матеріали суд вважає, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.
Згідно з ч.1 ст. 95 КК України продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження таких примусових заходів.
Відповідно до ч. 1 та ч.3 ст.514 КПК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного заходу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст. 95 КК України та ст. 512 КПК України.
Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від № 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
Відповідно до акту комісії лікарів психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру ( ОСОБА_5 ), за № 1161, від 25.11.2016 р., лікарсько-консультативною комісією лікарів встановлено ОСОБА_5 діагноз: хронічний маячний розлад, анозогностичний тип ВКХ, дезорганізований ТПП, АРО на низькому рівні, Код згідно з МКХ-10 F 22.8. Рекомендовано продовжити надавати ОСОБА_5 амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку, як захід медичного характеру (а.с. 3-4).
За наведених обставин та враховуючи те, що особа відносно якої надійшло подання перебуває в стані нестабільної ремісії, до лікування відноситься байдуже, потребує постійного контролю з медичного боку за належним отриманням амбулаторного лікування, а також те, що без постійного амбулаторного лікування, психічний стан хворого значно погіршиться, що може призвести до соціально-небезпечних дій з боку хворого, суд вважає за необхідне подання задовольнити, продовживши ОСОБА_5 амбулаторне примусове лікування як захід медичного характеру.
Керуючись ст. 95 КК України та ст. ст. 512,514 КПК України, суд,
Подання задовільнити.
Продовжити застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання терміном на 6 (шість) місяців.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.
Суддя:ОСОБА_1