Справа № 191/1455/17
Провадження № 1-кп/191/250/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000445 від 14 березня 2017 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження в с.Вільне, Синельниківського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого:

- 21.07.1992 року Синельниківським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 140, ч.2 ст.141, 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 30.10.1996 року Синельниківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання на 2 роки;

- 23.07.2001 року Синельниківським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст. 145, 42 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,

- 28.05.2004 року Синельниківським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 , ч.3 ст. 185 , ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнився 13.02.2007р.;

- 18.05.2009 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 187 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 11.11.2016р. по відбуттю строку покарання з Роменської ВК №56,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, за участю в судовому розгляді: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
10 лютого 2017 року приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні залізничного вокзалу ст. Синельникове-2 Придніпровської залізниці, що в м.Синельникове, Дніпропетровської області, побачив біля входу у вокзал раніше не знайомих йому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які знаходячись в стані алкогольного сп`яніння сварилися між собою Спостерігаючи за вказаними особами, ОСОБА_3 вирішив втрутитися в сварку та припинити її. Реалізуючи свої наміри, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 та бажаючи припинити сварку, діючи зі злочинною недбалістю, не бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, які б виразились у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг їх передбачити, так як бачив, що ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння та погано тримався на ногах, наніс останньому три удари рукою, стуленою у кулак в обличчя з лівої сторони. Від вказаних ударів потерпілий впав на землю та вдарився об бетонне покриття правою потиличною областю голови. В результаті необережних дії ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 спричинено тяжкі тілесні ушкодження.

Своїми необережними злочинними діями, ОСОБА_3 , у відповідності висновками судового експерта №77-Е від 17.03.2017 року, спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, пара орбітальної гематоми зліва, забитої рани в області лоба зліва, забою головного мозку ІІ-го ступеню, гострої субдуральної гематоми зліва, субдуральної гематоми у правій тьмяній області, які у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, я необережне тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав, та пояснив, що дійсно викладені вище обставини мали місце 10.02.2017 року. У вчиненому щиро розкаюється.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 , пояснив суду, що разом зі своїм батьком ОСОБА_6 10.02.2017 року у вечірній час знаходились на ст. Синельникове -2, де ОСОБА_3 втрутився в їх сварку з батьком та завдав йому тяжке тілесне ушкодження, та він упав. Зазначає, що претензій матеріального та морального характеру не має, просить на розсуд суду призначити обвинуваченому покарання.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку. Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, відтак суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими безпосередньо в судовому засіданні, показаннями потерпілого ОСОБА_5 , які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_3 діяння і ніким не оспорюються, дослідивши матеріали кримінального провадження ті, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. Суд кваліфікує умисні злочинні дії ОСОБА_3 за ст.128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує: тяжкість вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу підсудного, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює.

Згідно до вимог ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд, враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-нарколога чи психіатра не перебуває, раніше судимий, повністю визнав свою провину, розкаявся у скоєному.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням обставин справи та обставин, що характеризують обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті 128 КК України в вигляді громадських робіт.

Цивільний позов по справі потерпілим ОСОБА_6 не заявлено.

Відповідно до положень ч.3,ч.5, п.7, ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят) годин.

Міра запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_3 не обиралася.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1