Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1318/16-к
Провадження № 1-кп/280/65/17
ВИРОК
Іменем України
21 березня 2017 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Коростишів, Житомирської області обвинувальний акт, який надійшов до суду від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000662 від 09.09.2016 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мінійки, Коростишівського району, Житомирської області, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, не працює,не одружений, депутатом на інвалідом не являється, утриманців не має, не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 07 вересня 2016 року, близько 14 год.30 хв., перебуваючи за місцем свого проживання,за адресою: АДРЕСА_1 та,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення,з корисливих мотивів прийшов до господарства АДРЕСА_3 ,який належить ОСОБА_5 , де реалізуючи свій злочинний умисел, через незамкнену хвірточку потрапив на територію вказаного домогосподарства.

У подальшому, ОСОБА_4 ,переконавшись у відсутності сторонніх осіб,які могли помітити його дії,підійшов до господарського приміщення(гаражу),який знаходиться на території вищевказаного домоволодіння,де,вільно відкрив ворота до гаражу,та незаконно проник у середину зазначеного приміщення(гаражу).

Перебуваючи у вищевказаному приміщенні(гаражу), ОСОБА_4 ,усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій,діючи з корисливим наміром,таємно,викрв 20 літрів дизельного пального по ціні 20,99 грн. за один літр,на загальну суму 419,80 грн.,машину шліфувальну кутову,вартістю 625 грн.,подовжувач електричного кабелю,довжиною 10 метрів,вартістю 125 грн.

Після вчинення крадіжки, ОСОБА_4 місце вчинення злочину залишив,викрадене майно привласнив та розпорядився ним на власний розсуд,тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1169 грн.80 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння,07.09.2016 року працював у потерпілого,гараж був не зачинений,у гаражі потерпілого викрав солярку,шліфувальну машину,подовжувач електрокабелю,вказане викрадене майно продав,виручені грошові кошти витратив на особисті потреби.

Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності,претензій до обвинуваченого не має,просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 , прокурор, не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз,яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст.185 ч.3 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднані з проникненням у інше приміщення.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч.3 ст.185 КК України є тяжким злочином, ОСОБА_4 не судимий, не працює, не одружений,утриманців не має, на диспансерному психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Обставин,які обтяжують покарання,судом не встановлено.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що його виправлення і перевиховання, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону,із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України,особі,яка вчинила злочин,має бути призначене покарання,необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів,а згідно ч.2 ст.50 КК України,покарання має на меті не тільки кару,а й виправлення засуджених.

На думку суду, застосування звільнення від покарання з випробуванням у даному випадку, є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого,таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_4 та запобігання останнім нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.75 КК України,з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 1(один) рік, в період якого, відповідно до ст.76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1