Справа № 457/647/17
провадження №1-кп/457/102/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року м. Трускавець
Трускавецький міський суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці матеріали кримінального провадження № 0000201 про обвинувачення: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не судимого на підставі ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-
за участю: прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 21.03.2017 року близько 01 год. 00 хв., знаходячись навпроти будинку №38, по вул. Степана Бандери, у м. Трускавці, під час раптово виниклого словесного конфлікту із ОСОБА_6 , наніс останньому декілька ударів руками і ногами по тілу, які згідно висновку судово-медичного експерта №185 від 10.05.2017 року по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень та інші тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта №185 від 10.05.2017 року по ступеню тяжкості відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що викликають тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений винним себе визнав повністю, по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що 21.03.2017 року він близько 01.00 год. ночі сидів на лавочці біля санаторію "Шахтар" та очікував автобус і задрімав. Прокинувся він від того, що його за куртку трогали двоє мужчин, один з яких йому був знайомий - ОСОБА_7 . Інший мужчина був батьком ОСОБА_8 , потепрілий по справі ОСОБА_6 . Коли вони побачили що він прокунувся, то почали втікати у різні боки, при тому ОСОБА_9 штовхнув його і він сів на лавку. Він побіг за потерпілим, наздогнав його та наніс декілька ударів по тілу. Заявлений цивільний позов прокурором визнає.
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.
Заслухавши прокурора, захисника обвинуваченого, обвинуваченого роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці
обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненому повністю доведена, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки він своїми діями вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обставини, які обтяжують обвинуваченому покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Обставини, які пом`якшують обвинуваченому покарання відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.
При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд приймає до уваги те, що обвинувачений щиро покаявся у вчиненому, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не знаходиться, раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, брав безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, однак потерпілому завдана шкода не відшкодована, тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
Що стосується заявленого прокурором цивільного позову про стягнення витрат на лікування потерпілого ОСОБА_6 в розмірі 4515.00 грн., то він є підставний та підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, ч. 1 ст. 122 КК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавленням волі на строк один рік.
У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Цивільний позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 в користь Дрогобицької міської ради (р/р 9302 ГУ ДКСУ у ЛЬвівській області, МФО 825014, ) витрати затрачені на лікування потерпілого ОСОБА_6 в розмірі 4515,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот п`ятнадцять грн.).
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: ОСОБА_1