Справа № 303/3492/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

03.05.2017
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів :
ОСОБА_1 /головуючої /
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7
Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 20.01.2012 Мукачівським міськрайонним судом за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Строк відбуття покарання постановлено рахувати ОСОБА_6 з 22.04.2016.
Зараховано у строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 22.04.2016 до вступу вироку в законну силу.
Запобіжній захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишено до вступу вироку в законну силу.
Речовий доказ по справі мобільний телефон марки «Nokia Asha 302», постановлено повернути потерпілій ОСОБА_8 , у якої він знаходиться на зберіганні.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати у справі за проведення експертизи в сумі 525 гривень 60 коп.
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 11 квітня 2016 року близько 02 години 20 хвилин повторно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, через незамкнені на замок вхідні двері проник до будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , підійшов до ліжка де лежала потерпіла ОСОБА_9 та застосував до неї фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, а саме наніс удар рукою в область шиї зліва та подряпин нігтями рук в область обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у виді синця в області шиї зліва, саднини в області лівої щоки по центру та в області підборіддя по центру, після чого, з крісла біля ліжка відкрито викрав мобільний телефон марки «Nokia Asha» золотистого кольору, бувший у користуванні, вартістю 500 гривень, і вибіг з будинку та з подвір`я дворогосподарства викрав бувший у користуванні велосипед марки «Люкс», вартістю 950 гривень, після чого зник у невідомому напрямку.
У апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі. ОСОБА_6 заперечує фактичні обставини встановлені вироком суду першої інстанції, пояснює, що 11 квітня 2016 року він справді зайшов до будинку потерпілої ОСОБА_10 та скориставшись її відсутністю викрав мобільний телефон, проте він не застосовував до потерпілої насильство так як взагалі нікого не бачив у будинку та не викрадав велосипед. З наведених підстав вважає вирок необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню .
В запереченні на апеляційну скаргу потерпіла ОСОБА_10 просить відхилити апеляційну скаргу обвинуваченого, вважає вирок суду обгрунтованим, а призначене ОСОБА_6 покарання правильним. Просить врахувати, що обвинувачений говорить неправду щодо обставин події, вказує, що обвинувачений проник до її будинку о 2 годині ночі, коли всі спали, вона прокинулась від того, що на ній хтось сидить, вона з просоння не усвідомлювала, що відбувається, після цього обвинувачений запалив запальничку та почав погрожувати, що заріже її, в той же час тримаючи її руки, вона сильно злякалась та закричала і ОСОБА_6 почав закривати їй рот та застосовувати фізичне насильство, що достовірно підтверджено результатами експертизи. Потерпіла вказує, що зловмисник почав втікати лише тому, що почув голос її батька, який прокинувся від галасу, після чого він схопив її телефон та побіг. В наступному вона та її батьки викликали поліцію. Потерпіла пояснює, що внаслідок цієї події вона пережила сильний стрес, неодноразово зверталась до лікаря та відвідувала психолога.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, прохання про залишення вироку без зміни, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Суд першої інстанції розглядаючи кримінальне провадження, в повній мірі дослідив та перевірив докази як сторони обвинувачення, так і сторони захисту та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
Вирок суду відповідає вимогам ст.370, ст. 374 КПК України, тобто є законним, обгрунтованим, вмотивованим.
Заперечення обвинуваченого ОСОБА_6 щодо фактичних обставин, а відтак і кваліфікації вчиненого, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_9 , її батька ОСОБА_11 , висновком судово-медичної експертизи про ступінь тяжкості отриманих потерпілою тілесних ушкоджень внаслідок неправомірних дій ОСОБА_6 .. Вважати, що потерпіла обмовила обвинуваченого підстав немає, оскільки обвинувачений з потерпілою, як і її батьками незнайомий. Сам ОСОБА_6 показав апеляційному суду, що ішов вночі з роботи та мимохідь зайшов у будинок потерпілої, бо захотів пити води, що і стало наслідком крадіжки.
Те, що обвинувачений всіх обставин не пригадує пояснюється висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи, проведеної за ухвалою апеляційного суду від 06.12.2016, з якої убачається, що ОСОБА_6 психічним захворюванням чи недоумством не страждав, але виявляв органічний розлад особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку змішаного генезу з наростаючим психороганічним синдромом та значними емоційно-вольовими порушеннями. Порушення в інтелектуально-мнестичній та емоційно-вольовій сфері мали значний вплив на прийняття ним рішень, розуміння власного місця і ролі, передбачення наслідків своїх дій та здатність регулювати свою поведінку, і в період вчинення злочину не повною мірою міг усвідомлювати значенння своїх дій та керувати ними (висновок судово-психіатрчиної експертизи № 5 від 18.01.2017 а.с. 258-262).
Вказана обставина відповідно до ст. 20 КК України дає підстави для визнання обвинуваченого особою обмежено осудною, однак ОСОБА_6 підлягає кримінальній відповідальності з урахуванням цієї обставини, як пом`якшучої покарання.
Разом з тим убачається, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 мінімальний строк покарання, передбачений санкцією ч.3 ст. 186 КК України. А інших пом`якшуючих обставин, окрім зазначеної, які б давали підстави для застосування ст. 69 КК України, тобто призначення більш м`якого покарання ніж передбачене санкцією статті, апеляційний суд не вбачає.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не переконують апеляційний суд у тому, що він може виправитись без ізоляції від суспільства, тому не знаходить підстав і для застосування ст. 75 КК України та приходить до висновку, що судом призначено покарання у відповідності до ст. 65 КК України. Підстав для його зміни немає.
Таких порушень вимог КПК України, які б слугували підставою для скасування вироку та призачення нового судового розгляду, апеляційним судом не встановлено.
З наведених підстав апеляційна скарга обвинуваченого є необгрунтованою.
Як видно з вироку, що і підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_12 перебуває під вартою з 22.04.2016, строк попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання судом першої інстанції зарахований, однак апеляційний суд вважає за необхідне вказати конкретний період який слід обчислювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст. 72 КК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України,апеляційний суд , -
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а
вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 7 липня 2016 року щодо нього - залишити без зміни.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 22 квітня 2016 року по 03 травня 2017 року включно.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в цей же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: