Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
09 серпня 2017 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
власника майна ОСОБА_6 ,
його захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу судді Рівненського міського суду Рівненської області від 22 травня 2017 року,
в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_6 про зняття арешту на майно.
В обгрунтування висновку судом зазначено, що вирок Рівненського міського суду від 18 червня 2012 року, яким засуджено ОСОБА_6 до шести років позбавлення волі з конфіскацією 1/4 частини майна, набрав законної сили. Хоча апеляційним судом він не скасований, проте в частині конфіскації майна вирок не виконаний. За таких обставин підстав для скасування арешту майна немає. Крім того, частки співвласників квартири АДРЕСА_1 не виділено в натурі.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначив, що згідно ч.2 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) виділення частки зі спільного майна є обов`язком державного виконавця, який повинен звернутися до суду з поданням про визначення частки боржника. Враховуючи вимоги ст.22 Закону, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання на протязі одного року, з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили. Однак виконавчий лист повторно, після закриття виконавчого провадження 09 січня 2013 року, пред`явленим бути не може, рішення суду в частині конфіскації 1/4 належного йому майна вже не може бути виконано. За вказаних обставин потреба в самому існуванні арешту його майна відпала, чого суд першої інстанції не взяв до уваги.
Просив ухвалу судді Рівненського міського суду від 22 травня 2017 року про

________________________________________________________________________________________________

№11сс/787/255/2017 р. Головуючий в суді 1-ї інстанції . ОСОБА_8

Категорія: ст.170 КПК Доповідач ОСОБА_1 відмову у задоволенні заяви про зняття арешту на майно скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які повністю підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_5 про залишення ухвали без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні Рівненського міського суду перебувала кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
06 січня 2011 року слідчим ОСОБА_9 було винесено постанову про накладення арешту на майно, а саме: на 1/3 належної йому частки у спільній частковій власності на квартиру АДРЕСА_1 .
18 червня 2012 року ОСОБА_6 засуджено Рівненським міським судом до шести років позбавлення волі з конфіскацією1/4 частини майна, і вказаний вирок в частини основного покарання виконаний.
При цьому колегія суддів враховує, що обов`язковість рішень суду є конституційним принципом правосуддя, закріпленим п.9 ст.129 Конституції України. Одночасно з цим також визнає, що навмисне невиконання посадовою особою рішення, вироку, ухвали чи постанови суду або здійснення перешкод для їх виконанню тягне кримінальну відповідальність за ст.382 КК України. Висловлене у листі твердження старшого державного виконавця ОСОБА_10 про неможливість виконання судового рішення унаслідок того, що частка власності ОСОБА_6 у вказаній квартирі є незначною, а тому виділити її в натурі неможливо, не підтверджено жодними даними - з клопотанням про порядок виконання конфіскації належного засудженому майна він не звертався.
Також колегія суддів зауважує, що копій вироку, клопотання про порядок виконання конфіскації належного засудженому майна та постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження ні місцевому, ні апеляційному суду надано не було.
Враховуючи, що вирок Рівненського міського суду від 18 червня 2012 року в частині конфіскації майна засудженого ОСОБА_6 не виконаний, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування арешту на майно засудженого.
За таких обставин доводи апелянта щодо неможливості виконати вирок в частині конфіскації частки квартири не заслуговують на увагу.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 до задоволення не підлягає.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407 та п.9 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,
у х в а л и л а :

Ухвалу судді Рівненського міського суду Рівненської області від 22 травня 2017 року про відмову у задоволенні заяви про зняття арешту на майно залишити без зміни, апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3