Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1456/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2016 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці кримінальне провадження №0000200, відомості про яке 19.05.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Ярмолинці Хмельницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є громадянином України, має середню освіту, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

встановив:
18 травня 2016 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пішов до свого товариша ОСОБА_6 , що проживає в АДРЕСА_2 .

Зайшовши до даного будинку, ОСОБА_4 побачив знайомого ОСОБА_7 , який лежав на дивані. Підійшовши до вказаного дивану, ОСОБА_4 сів біля ОСОБА_7 та розпочав із ним конфлікт, в ході якого вирішив нанести тілесні ушкодження ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки, бажання їх настання, почав наносити удари руками ОСОБА_8 в область голови.

В подальшому, ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , стягнув його із дивану та кинув на підлогу, після чого почав наносити йому удари ногами в область тулуба, грудної клітини, голови та інших частинах тіла.

Після завершення побиття потерпілого, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження, оскільки останній скаржився на самопочуття, вийшов із будинку ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 та направився за місцем свого проживання, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

19 травня 2016 року близько 11 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у будинку ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 , від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 відповідно до висновку судово-медичного експерта № 65 від 19.05.2016, умисно спричинено наступні тілесні ушкодження:

- тупа травма грудної клітини у вигляді переломів 3,4 ребер правої половини грудної клітини по правій передньо-підпахвинній лінії, 3,4,6 ребер лівої половини грудної клітини по лівій пригрудинній лінії, 5,6 ребер правої половини грудної клітини по правій середньо-ключичній лінії, 7,8 ребер по правій середньо-підпахвинній лінії, 9 ребра по правій лопаточній лінії, переломів 11 ребра по правій прихребтовій лінії та по правій лопаточній лінії, перелом 3 ребра лівої половини грудної клітини між лівою середньо-ключичною та лівою передньо-підпахвинною лініями, 4,5 ребер по лівій середньо-ключичній лінії, 7,8 ребер по лівій передньо-підпахвинній лінії, 9, 10, 11 ребер по лівій лопаточній лінії, 10 ребра по лівій передньо-підпахвинній лінії, 9,10,11,12 ребер по лівій при хребтовій лінії, перелому грудини на рівні 2-го міжребір`я, крововиливів в м`які тканини грудної клітини по задній поверхні в нижній третині справа та зліва, в ділянці верхньої частини тіла грудини, в м`яких тканинах грудної клітини в середній та нижній третині по передньо-бічним поверхням, крововиливів під вісцеральну плевру та в легеневу тканину лівої легені в ділянці нижньої долі по латеральній поверхні, на задній поверхні нижньої долі лівої легені, в ділянці верхньої долі лівої легені в нижній частині по передньо-бічній поверхні, в ділянці верхньої долі правої легені по передньо-бічній поверхні в нижній частині, в ділянці середньої долі правої легені по бічній поверхні, рану, крововилив в легеневу тканину та під плевру на задній поверхні нижньої долі лівої легені в нижній частині, 1 синця в ділянці правої половини грудної клітини в нижній частині по правій середньо-підпахвинній лінії, крововиливів в плевральні порожнини, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебувають в прямому причинному зв`язку з наступившою смертю.

- перелом правого поперечного відростка 2 поперекового хребця, лівих поперечних відростків 1,2,3 поперекових хребців із ознаками стиснення на передній поверхні з крововиливами в оточуючі м`які тканини, які по своєму характеру відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості;

- поодинокі синці в ділянці спинки носу зліва, лівого крила та кінчику носу, більше з ліва, в ділянці підборіддя справа, тіла нижньої щелепи справа, в правій підщелепній ділянці, в ділянці підборіддя зліва та лівій підщелепній ділянці, в ділянці лівої вушної раковини в середні та нижній третині по передній і задній поверхні, в правій передвушній ділянці, в лівій виличній ділянці, лівій щічній ділянці, в ділянці нижньої щелепи зліва від лівого куточка рота до лівої вушної раковини, в нижній частині лобної ділянки голови з ліва, на повіках лівої очної ділянки біля зовнішнього куточка лівого ока, в лівій виличній ділянці, в нижній частині лобної ділянки голови справа, в ділянки крила лівої клубової кістки по передній поверхні, в ділянці лівого промене-зап`ястного суглобу по тильній поверхні, на тильній поверхні лівої кисті в проекції 2,3 п`ясних кісток, в ділянці лівого колінного суглобу, по передній поверхні, поодинокі крововиливи в м`які покриви лобної ділянки голови в нижній частині зліва, в м`які покриви лобної ділянки голови в нижній частині справа, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Обвинувачений свою вину визнав частково, пояснив, що 18.05.2016р. він вживав горілку на ринку в обід. З обіду випив одну пляшку чи більше. Далі повертався випивший до дому, орієнтовно о 21-22 год. зайшов до будинку ОСОБА_6 поговорити про їх допомогу по господарству. Там були присутні ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . ОСОБА_7 запитав його, чого він так довго тут перебуває. ОСОБА_7 послав його, ОСОБА_4 . Він же у відповідь вдарив його 5-7 разів рукою у обличчя та грудну клітину. ОСОБА_7 впав з дивана, а він бив його 5-10 хвилин кулаками по плечах. ОСОБА_9 та ОСОБА_6 почали на нього, ОСОБА_4 , кричати і він перестав бити потерпілого, при цьому пихнув чи хляпнув ОСОБА_6 . Зазначив, що його розізлила поведінка потерпілого, при цьому він, обвинувачений був п`яний, а тому вдарив. Вважає, що ОСОБА_7 ще хтось третій побив, оскільки він не міг нанести такої кількості ударів та завдати таких тяжких тілесних ушкоджень. Заперечує те, що він бив ногами ОСОБА_7 , оскільки він хворіє тромбофлебітом вен обох нижніх кінцівок, а тому фізично не міг цього зробити.

Свої показання обвинувачений підтвердив і під час слідчого експерименту, що зафіксовано протоколом проведення слідчого експерименту від 22.06.2016 р. та відеозаписом даної слідчої дії. Зокрема, під час цієї слідчої дії обвинувачений показав місце вчинення злочину, розповів про обстановку, підтвердив, що очевидцями події були ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , розповів про те як наносив удари потерпілому ОСОБА_7 в груди, обличчя, в плечі (т.1 др а.п.116-121).

Аналізуючи показання обвинуваченого, свідків, на предмет їх послідовності, логічності, правдивості, як окремо так і у сукупності, на предмет їх узгодженості в розрізі показань окремого учасника кримінального провадження, в розрізі показань усіх учасників, оцінюючи інші наявні у справі докази окремо та усі докази разом у сукупності, суд вважає, що незважаючи на часткове визнання своєї вини, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується сукупністю зібраних стороною обвинувачення та дослідженими судом під час судового розгляду доказами та відповідно не спростовується зазначеними обвинуваченим та захисником відомостями та наданими доказами.

Вина обвинуваченого, окрім його власних показів, також підтверджується протоколом огляду місця події від 19.05.2016 р., який містить відомості щодо обстановки на місці вчинення злочину в будинку ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 ; зображення тілесних ушкоджень на тілі трупа ОСОБА_7 (т.1 др а.п. 9-23).

Вина обвинуваченого підтверджується показами свідка ОСОБА_6 . Так, під час судового розгляду свідок пояснив, що 18.05.2016 р. він разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_7 повечеряли та лягли спати біля 22 год. 00 хв. У двері постукав ОСОБА_4 , зайшов та сів біля ОСОБА_7 на диван та запитав у нього чого він там лежить. ОСОБА_7 відповів, що він не у ОСОБА_4 вдома. У відповідь на це ОСОБА_4 кулаком руки декілька разів вдарив ОСОБА_7 по голові. Після цього ОСОБА_4 встав, скинув ОСОБА_7 на підлогу та розпочав його бити ногами. ОСОБА_7 крутився намагався ухилитись від ударів. ОСОБА_10 бив потерпілого ногами в основному в живіт. Бив біля 3-ох хвилин. Він, свідок, намагався, зупинити обвинуваченого, але той його відштовхнув. Після цього ОСОБА_9 просила його зупинитись перестати бити ОСОБА_7 . ОСОБА_4 розвернувся і пішов. При цьому ще повертався за телефоном. Зранку ОСОБА_7 розбудив його, свідка, своїм проханням дати сто грам. Свідок сказав, щоб у ОСОБА_9 попросив 10 грн. Зранку ОСОБА_7 скаржився, що йому погано, показав пальцем, що погано в районі грудної клітини. При цьому він, свідок, подумав, що той хотів сто грам. Потерпілий вийшов на вулицю та повернувся, ліг спати. Він, свідок, та ОСОБА_9 до обіду спали. Біля 14 год. ОСОБА_9 виявила, що ОСОБА_7 помер. Він, свідок, пішов до сусіда та зателефонував у поліцію та швидку допомогу. Зазначив, що ОСОБА_7 проживав у них більше 2-ох тижнів, ні з ким не мав конфліктів.

Показання даного свідка є послідовними. Так, під час слідчого експерименту за його участю, що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 21.06.2016 р. та відеозаписом цієї слідчої дії, свідок ОСОБА_6 давав аналогічні показання, відтворив обставини побиття потерпілого обвинуваченим на місці скоєння злочину (т.1 др. а.п. 127-131).

Вина обвинуваченого підтверджується також показами свідка ОСОБА_9 . Так, під час судового розгляду свідок дав аналогічні за змістом показання як і свідок ОСОБА_6 , зокрема свідок ОСОБА_9 пояснила, що ОСОБА_4 взяв за одяг потерпілого та кинув на підлогу, бив його ногами. ОСОБА_7 лежав скрученим він ховався від ударів. Коли ОСОБА_6 намагався зупинити ОСОБА_4 , то ОСОБА_4 у відповідь вдарив його кулаком у груди. Тоді вже вона почала ОСОБА_4 просити заспокоїтись і він їй сказав замовкнути. Додала, що до побиття ОСОБА_4 потерпілий жив з ними та на третіх осіб чи на здоров`я не скаржився. ОСОБА_4 був у гумових чоботях, схожих на військові. Янін відмовився від швидкої. При цьому він стогнав, а вночі прокидався і ходив туди-сюди.

Ці показання свідка узгоджуються із відомостями, здобутими під час слідчого експерименту за його участю, що зафіксовані в протоколі проведення слідчого експерименту від 28.07.2016 р. та на відеозаписі даної слідчої дії (т.1 др. а.п. 133-136).

Показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_6 також узгоджуються між собою.

Означені вище тяжкі тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого, та їх причинний зв`язок з його смертю підтверджується висновком судово-медичного експерта № 65 від 19.05.2016 р. (т.1 др а.п. 28-35).

Допитана в суді експерт ОСОБА_11 роз`яснила свій висновок № 65 від 19.05.2016 р., зокрема, пояснила, що переважна більшість удаів була нанесена ногами. Обвинувачений на момент проведення експертизи пересувався впевнено, самостійно та не скаржився на біль у ногах. У нього був перелом у 2012 році, який на даний час заріс, функція ноги відновилась. Потерпілий за статурою худорлявий, мав незначну кількість м`яких тканин, які зазвичай виконують амортизаційну функцію при ударах. Це сприяло тому, що швидше виникли переломи ребер. Крім того, у положенні лежачи в горизонтальному положенні, в якому перебував ОСОБА_7 під час побиття, відсутня амортизація ребер, на відміну від положення стоячи. Від одного удару могло утворюватись кілька переломів ребер та по кількох лініях. Травма грудної клітини супроводжувалась крововиливом у плевральну порожнину, було ушкоджено праву легеню, і це супроводжувалось небезпечним для життя явищем пневмоторексом, тобто накопиченням повітря в плевральній порожнині. З цієї порожнини повітря поширювалось підшкірно-жировою клітковиною аж на рівень живота до шиї. З такими ушкодженнями людина може прожити певний проміжок часу до розвитку небезпечних для життя явищ. Такі небезпечні явища ускладнення у потерпілого наступили. Це крововиливи в плевральній порожнині, і накопичення повітря в плевральній порожнині, що спричинило зміщення органів середньостіння і розвиток серцево-судинної і дихальної недостатності, від якої він і помер. В даному випадку з моменту заподіяння до моменту смерті могло пройти в межах 16-14 годин. Більше часу з такими ушкодженнями потерпілий не міг прожити.

Показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , допитаних у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту на підтвердження версії обвинуваченого про побиття ОСОБА_7 третіми особами, не підтвердили дану версію.

Так, свідок ОСОБА_12 пояснила, що ОСОБА_7 за день до смерті в травні 2016 року приходив у магазин, де вона працює продавцем. Він розповідав, що у нього все болить, йому погано, бо він постійно п`є.

Свідок ОСОБА_13 зазначив, що після дня перемоги, орієнтовно 12-13 травня 2016 року він бачив ОСОБА_7 потовченим той лежав біля огорожі. ОСОБА_7 або падав або його хтось бив. Свідок його підняв, а він знову впав. ОСОБА_7 не міг говорити, бо був п`яним. Також даний свідок зазначив, що був понятим у даній справі. При слідчих діях ОСОБА_4 розповідав, що був у берцах під час вчинення злочину.

Суд звертає увагу, що свідок ОСОБА_9 зазначала, що ОСОБА_4 був у гумових чоботях, схожих на військові. Отже, наявні показання двох свідків про дану обставину. У зв`язку з цим показання обвинуваченого, що він взагалі не носить важкого взуття через свою хворобу суд відхиляє як неправдиві. При цьому дану обставину ОСОБА_9 підтвердила як свідок обвинувачення, а ОСОБА_13 як свідок захисту.

Свідок ОСОБА_14 також не підтвердив версію про побиття ОСОБА_7 третіми особами.

Отже, дана версія захисту є лише припущенням, об`єктивними доказами не підтверджується.

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно, обвинуваченим підтверджуються.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, яке інкримінується обвинуваченому. Це діяння містить склад злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання, суд виходить з меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, обставин, які пом`якшують покарання відповідно ст. 66 КК України, не було встановлено. Каяття, про яке зазначив обвинувачений у дебатах, не знайшло свого підтвердження протягом судового розгляду, адже у судових засіданнях за участю потерпілих, обвинувачений навіть не намагався вибачитись перед ними.

Обставинами, які обтяжують покарання відповідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Суд вважає дану обставину обтяжливою, оскільки вона сприяла агресивності обвинуваченого та нанесенні саме такої кількості тілесних ушкоджень, їх локалізації та важкості.

Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується добре, на обліках у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягається вперше, неофіційно працював на ринку займався ремонтом господарського обладнання, а також враховуючи думку потерпілих, які просили призначити обвинуваченому покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, суд вважає, що досягти мети покарання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення покарання у вигляді позбавлення волі.

При прийнятті рішення судом береться до уваги, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №326 від 01.06.2016 р. обвинувачений на період вчиненння кримінального правопорушення будь-яким психічним захворюванням не страждав, тимчасовий розлад особистості у нього не проявлявся; на даний час будь-яким психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1 др а.п. 92, 93).

Суд бере також до уваги, що диспозиція ч.2 ст.121 КК України передбачає декілька варіантів об`єктивної сторони складу злочину, з яких діяння, що потягло смерть потерпілого є найбільш суспільно небезпечним.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід тримання під вартою слід залишити в силі, оскільки після оголошення вироку продовжує існувати ризик переховування з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Цивільний позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Отже, законом передбачена солідарна відповідальність заподіювачів шкоди перед потерпілим. Оскільки законом не передбачено виникнення солідарної вимоги потерпілих до заподіювача шкоди (обвинуваченого), то суд стягує завдану матеріальну та моральну шкоду з потерпілого окремо на користь кожного із потерпілих.

В частині розміру матеріальної шкоди позов слід задовольнити частково, стягнувши 315 гривень на користь ОСОБА_15 , тобто за мінусом відшкодованої матеріальної шкоди у розмірі 1000 грн, які сплатив обвинувачений поштовим переказом від 21.11.2016 р, що підтверджується чеком на а.п. 160 т.1., а також стягнувши 1315 гривень на користь потерпілого ОСОБА_16 .

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п.2) ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 та ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

В частині розміру моральної шкоди, з урахуванням критеріїв, передбачених ч.3 ст.23 ЦК України, з врахуванням відсутності щирого каяття обвинуваченого, який не вибачився безпосередньо перед потерпілими за вчинене, намагався частково перекласти вину на невідомих третіх осіб, з врахуванням принципу справедливості та невідворотності відповідальності, в тому числі цивільно-правової, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши по 100000 гривень з обвинуваченого на користь кожного із потерпілих.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 374 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді 8 (восьми) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набуття вироком законної сили залишити без змін.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання - з 20 год. 05 хв. 19.05.2016 року.

Зарахувати строк попереднього ув`язнення з 20 години 05 хвилин 19.05.2016 року по час тримання ОСОБА_4 під вартою як запобіжний захід з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 351 гривню 84 коп. витрат на проведення дактилоскопічної експертизи.

Позов ОСОБА_15 та ОСОБА_17 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_15 315 (триста п`ятнадцять) гривень завданої матеріальної (майнової) шкоди та 100000 (сто тисяч) завданої моральної (немайнової) шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_17 1315 (одну тисячу триста п`ятнадцять) гривень завданої матеріальної (майнової) шкоди та 100000 (сто тисяч) завданої моральної (немайнової) шкоди.

Вирішити долю речових доказів, що перебувають в камері зберігання Ярмолинецького ВП ГУ НП в Хмельницькій області: шматки тканини із слідами речовини темно-бурого кольору, марлевий тампон із слідами речовини червоно-бурого кольору, пластикову пляшку 1,5 л. знищити, мобільний телефон марки «Ноkіа» - повернути власнику, штани-джинси синього кольору повернути власнику ОСОБА_4 (т.1 др. а.п. 155).

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Хмельницької області через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити право обвинуваченого подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1