Справа № 197/1279/16-к
Номер провадження № 1-кп/197/37/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2017 року Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000550, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Марївка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, безробітного, одруженого, маючого на утриманні диттину, 2011 року народження, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

13.10.2016 року, приблизно о 23.30 годині, ОСОБА_5 , ввівши в оману ОСОБА_6 про приналежність твердопаливного котла КЧМ йому, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, шляхом вільного доступу через не замкнену хвіртку незаконно зайшов на територію домоволодіння, що належить ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна, користуючись відсутністю власниці домоволодіння та інших очевидців, з двору таємно за допомогою ОСОБА_6 , який був впевнений що твердопаливний котел належить ОСОБА_5 , викрав з вказаного домоволодіння твердопаливний металевий котел КЧМ. Після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 згідно висновків експертизи №2854 від 24.11.2016 року матеріальної шкоди на суму 2000 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
На підставі ч.1 ст.474 КПК України, до суду разом з обвинувальним актом, надійшла угода про примирення від 30 листопада 2016 року, укладена між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.
Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, відповідно до угоди ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість, розмір шкоди, завданої потерпілій, в розмірі 2000 грн. зобов`язується відшкодувати в строк до 07.12.2016р., сторони узгодили міру покарання за вчинене кримінальне правопорушення у вигляді 120 годин громадських робіт.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, у скоєному щиро розкаюється, потерпілій шкоду відшкодував, та просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Потерпіла ОСОБА_4 також просить суд затвердити угоду про примирення, ніяких претензій до обвинуваченого вона не має, шкода їй обвинуваченим відшкодована
Прокурор ОСОБА_3 проти затвердження угоди про примирення не заперечує, та просить призначити ОСОБА_5 узгоджену міру покарання у вигляді громадських робіт.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з такого.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення. Згідно приписів ч.4 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Права обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_4 при складанні угоди повністю дотримані, останні пояснили суду, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства.
Угода була підписана сторонами добровільно і відсутні будь-які підстави вважати, що при цьому було застосовано насильство, примус, погрози чи обіцянки.
Таким чином, надана суду угода про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України. Судом також не встановлено підстав, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, для відмови в затвердженні угоди.
Суд вважає правильною правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України сторонам роз`яснені та зрозумілі, обвинувачений цілком розуміє обставини, зазначені в ч. 5 ст. 474 КПК України.
Приписами ч.1 ст.475 КПК України передбачено, що якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Суд в якості обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 враховує його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суддом не встановлені.
Суд враховує, що покарання, яке узгодили сторони кримінального провадження у вигляді 120 годин громадських робіт, та обране з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України, відповідає покаранню, яке передбачено санкцією ч.1 ст. 185 КК України, та буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , та попередження вчинення ним нових злочинів.
Вході досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався. Прокурор вважає, що підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому відсутні. Оскільки прокурор не знаходить підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , суд з цим погоджується.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 374- 376, 394,395, 471, 474, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 30 листопада 2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.
Визнати ОСОБА_5 винним за ч.1 ст.185 КК України і призначити йому узгоджене між сторонами покарання - у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Речові докази
- котел твердопаливний металевий КЧМ, що належить потерпілій ОСОБА_4 , та знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 , повернути власнику ОСОБА_4 ,
- візок (тачку) саморобну дерев`яну, що належить ОСОБА_5 , та знаходиться в нього на зберіганні, конфіскувати в дохід держави.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим … виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим … виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст.474 КПК України;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику кримінального провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1