справа № 274/3233/17 провадження №1-кс/0274/779/17

У Х В А Л А
29.08.2017 року м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 щодо оскарження постанови заступника начальника СВ Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 про часткову відмову в задоволенні клопотання потерпілого,-
В С Т АН О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову заступника начальника СВ Бердичівського ВП ГУНП ОСОБА_4 від 09.08.2017 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілого про допит свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в його присутності.
Скаргу обгрунтовує тим, що постановою від 09.08.2017 року заступник начальника СВ Бердичівського ВП ГУНП ОСОБА_4 відмовив у задоволенні його клопотання, як потерпілого, про допит свідків в його присутності на території ТОВ "Нове тисячоліття", тобто за місцем роботи, а також у перекваліфікації кримінального провадження з частини першої та частину третю статті 296 КК України.
Вважає, що доводи слідчого про те, що допит свідків в присутності безпосереднього керівника за місцем роботи не є можливим у зв"язку з психологічним тиском, є безпідставними, оскільки інших свідків (працівників ТОВ "Нове тисячоліття") було допитано в його присутності.
В судове засідання ОСОБА_3 не з"явився, надав заяву, в якій вимоги скарги підтримав та просить її задовольнити.
Заступник начальника СВ Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 надав заяву, в якій просить відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на доводи, викладені ним у постанові.
Дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального Кодексу України( далі КПК України), предметом оскарження є рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій. Існування такого предмета оскарження зумовлене задекларованою та імплементованою в КПК України засадою змагальності сторін у кримінальному провадженні, оскільки одне із законодавчих положень, завдяки якому реалізується зазначена засада, передбачене у ч. 2 ст. 22 КПК України, якою встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Також реалізація відповідної засади забезпечується положеннями ст. 220 КПК, якою встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а в разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Таким чином, наведені законодавчі положення передбачають, з одного боку, право учасників кримінального провадження ініціювати здійснення процесуальних, у тому числі слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, а з іншого - регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування.
Необхідно зауважити, що п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачене право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому.
Правова природа аналізованого виду проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим, зокрема це стосується доцільності проведення допиту.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 56 КПК України, закріплено право потерпілого заявляти клопотання протягом кримінального провадження.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 56 КПК України, під час досудового розслідування потерпілий має право брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі.
У відповідності до ст. 223 ч. 6 КПК України, слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній.
Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу.
З постанови слідчого вбачається, що слідчий не заперечує проти допиту вказаних свідків, при цьому зазначає, що допит вказаних потерпілим свідків буде проведено в приміщенні Бердичівського ВП ГУНП, а не на підприємстві, оскільки ОСОБА_3 є їх безпосереднім керівником. Крім того, потерпілому пропонується надати перелік питань, відповіді на які він бажає почути.
Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна в тому числі, повинна складатись з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Положеннями ст. 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Проаналізувавши постанову, слідчий суддя вважає, що постанова була прийнята передчасно, оскільки не були належним чином проведені всі слідчі дії та не надана їх оцінка.
А тому слідчим при винесенні даної постанови порушенні права потерпілого під час досудового розслідування, у звязку з чим клопотання потерпілого про допит свідків в його присутності підлягає до задоволення, тому постанову заступника начальника СВ Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 в частині відмови у присутності під час допиту свідків потерпілого скасувати.
Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 задовільнити частково.
Постанову заступника начальника СВ Бердичівського ВП ГУ НП ОСОБА_4 від 09.08.2017 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілого про допит свідків в присутності потерпілого - скасувати.
Клопотання потерпілого ОСОБА_3 про допит свідків в присутності потерпілого задовольнити частково:
Копію ухвали направити до слідчого відділу Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1