АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадж. № 11-кп/778/579/17 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянула 13 квітня 2017 рокуу відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь при розгляді провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 січня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0003607 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Глухів Сумської області, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

16 грудня 2016 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник адвокат ОСОБА_8 , заперечували проти призначення кримінального провадження до розгляду та просили повернути обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме кваліфікація дій та описання ознак діяння ОСОБА_7 , в обвинувальному акті не відповідає злочинності діяння, яка діяла на час скоєння злочину. Крім того, місцем вчинення правопорушення вказано приміщення відділу інспекції за адресою: АДРЕСА_2 , у той час, як протоколи за наслідком перевірки складаються за місцем розташування об`єкту. Також в обвинувальному акті не встановлено причинного зв`язку дій ОСОБА_7 з вказаними у обвинувальному акті наслідками, так само як і неможливість складання протоколу після виявлення дій ОСОБА_7 ; також обвинувальний акт містить вказівку на те яким чином, ОСОБА_7 перешкоджала складанню протоколу про порушення в сфері містобудівної діяльності підлеглому ОСОБА_9 , шляхом надання йому вказівки, щодо необхідності збору додаткових даних, однак у підозрі висунутій ОСОБА_7 вказаний спосіб відсутній, що спричинило порушення права обвинуваченої на можливість захиститися від висунутої підозри; обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, є мотиви: корисливі, інші особисті чи інтереси інших осіб, у обвинувальному акті не вказано в чому полягав інтерес обвинуваченої, яку саме користь вона отримала; крім того, в ухвалі апеляційного суду Запорізької області від 27.05.2015 р по справі №320/13072/14-к, провадження №11-кп/778/585/15 вказано, що твердження про настання тяжких наслідків від дій ОСОБА_7 суперечить як Посадовій інструкції начальника Мелітопольського відділу контролю будівництва управління ліцензування і контролю за виробництвом будівельних матеріалів та підприємств та будівництвом об`єктів інспекції ДАБК у Запорізькій області, Закону України «Про відповідальність підприємств, їх об`єднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування», що на думку суду залишилось поза увагою прокурора і дані обставини перешкоджають призначенню справи до розгляду.
В апеляційній скарзі прокурор вказує, що висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, апитання про те, чи вірно прокурором сформульоване обвинувачення та чи є правильною кваліфікація кримінального правопорушення є предметом судового розгляду справи. Крім того, без проведення судового розгляду справи суд всупереч вимогам кримінального процесуального закону встановив, що між діями ОСОБА_7 та вказаними у обвинувального акті наслідками не встановлено причинного зв`язку. Зазначає, що суд першої інстанції, повторно повертаючи обвинувальний акт прокурору, безпідставно ухиляється від проведення судового розгляду провадження. Прокурор просить ухвалу скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу повернути на новий судовий розгляд, думку обвинуваченої щодо законності оскаржуваного судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо він містить положення, що суперечать одне одному, містить недопустиму натуралізацію опису злочину, не підписаний слідчим (крім випадків, коли прокурор склав його самостійно) чи не затверджений прокурором та у випадку коли до нього не долучено передбачені законом додатки.
Так, статтею 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема, обвинувальний акт повинен містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Дані вимоги кримінального процесуального закону слідчим та прокурором виконані належним чином.
Колегія суддів вважає безпідставними фактичні твердження суду першої інстанції про неконкретність пред`явленого обвинувачення, оскільки суд під час підготовчого судового засідання не вправі давати оцінку доказам та вирішувати питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту в даному кримінальному провадженні, він в цілому відповідає вимогам вищезазначеної статті Кодексу, оскільки слідчий відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, правову кваліфікацію цього правопорушення з посиланням на положення КК України, сформулював обвинувачення та виконав інші вимоги, передбачені вказаною статтею.

Натомість, висновки суду з цього приводу суду першої інстанції виходять за межі його компетенції на підготовчій стадії судового розгляду, оскільки фактично мають ознаки оцінки доведеності обвинувачення, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції істотно порушив кримінальний процесуальний закон.

Таким чином, судом першої інстанції допущена невідповідність висновків, викладених в судовому рішенні, вимогам вищенаведених статей кримінально-процесуального кодексу.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду про повернення обвинувального акта стосовно ОСОБА_7 скасуванню з призначенням нового судового розгляду провадження в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 січня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4