АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №631/2394/15-к Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/2600/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
Іменем України
22 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 20.01.2016р. відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з неповною середньо освітою, непрацюючий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимий,

засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3(трьох) років 6(шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та покладанням обов`язків передбачених п.2-4 ч. 1 ст.76 КК України.
Згідно вироку, 15.08.2015р. о 09год. ОСОБА_8 проходив по АДРЕСА_1 і зустрів ОСОБА_9 , власницю дачного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаний час, у ОСОБА_8 , якому достовірно було відомо про те, що ОСОБА_9 є власницею зазначеного дачного домоволодіння та окрім неї там ніхто не мешкає, виник злочинний намір на скоєння крадіжки особистого майна із дачного домоволодіння ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , дочекавшись доки ОСОБА_9 відійде далі від домоволодіння та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан та проник на територію дачного домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізуючи злочинний намір на заволодіння чужим майном, шляхом зламу замка вхідних дверей, проник до житлового будинку зазначеного домоволодіння, звідки скоїв крадіжку грошових коштів в сумі 800грн., мобільного телефону «Nокіа 1650», вартістю 280грн. з сим картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 10грн., всього на загальну суму 1090грн.

Викрадене майно ОСОБА_8 незаконно обернув на свою користь та у подальшому розпорядився ним за власним розсудом, заподіявши потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 800грн.

Обвинувачений у поданій апеляції не оскаржуючи встановлені фактичні обставини та кваліфікацію просить вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та захисника в підтримку апеляційної скарги, з`ясувавши позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вироку (т.1 а.с.137-139) фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати ці обставини.

Оскільки ОСОБА_8 умисно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення то суд першої інстанції вірно кваліфікував ці його дії за ч.3 ст.185 КК України.

Далі, колегія суддів, перевіряючи вирок в частині призначеного покарання виходить з того, що відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував: характер і ступень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та обставини його вчинення;особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття за відсутністю обтяжуючих покарання обставин.

На підставі викладеного, враховуючи, що обвинувачений до цього неодноразово судимий, проте відповідно до ст.89 КК України судимість вже погашена, суд першої інстанції, за переконанням колегії суддів прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_8 необхідно обрати міру покарання у виді позбавлення волі.

Разом з цим, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до наслідків своїх діянь, а також дані про його особу, те що він визнав свою вину та щиро кається у скоєному районний суд, на думку колегії суддів, правильно призначив покарання з урахуванням вимог ст.ст.65, 75 КК України.

Таким чином, апеляційною інстанцією не встановлено жодної підстави передбаченої ст.ст.408, 409 КПК України для зміни чи скасування судового рішення, а тому, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність апеляційних вимог.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 20.01.2016р. відносно ОСОБА_8 без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 08.11.2016р. по 22.12.2016р. включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, - в той самий строк з дня вручення йому копії.

Головуючий

Судді