АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/841/17 Справа № 209/1592/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000545 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Адігені Республіки Грузія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року ОСОБА_6 визнано винним та призначено покарання за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

05 березня 2015 року близько о 14.00 годині, (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) обвинувачений ОСОБА_6 знаходився біля будівлі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська за адресою вул. Петровського 166 м. Дніпродзержинськ , де перебувала також його колишня дружина ОСОБА_9 де вони зустрілися після судового засідання щодо сплати аліментів . Балахашвілі ОСОБА_10 на неповнолітнього сина на користь ОСОБА_9 .
Між обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на ґрунті особистих, раніше виниклих неприязних відносин спалахнула сварка, в ході якої у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи близько 14.20 годин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) біля приміщення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська по вул. Петровського 166, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи, що шляхом завдання удару по тілу людини, можливо спричинити їй тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, передбачаючи такі наслідки своїх дій та свідомо допускаючи їх настання, застосовуючи достатню м`язову силу, наніс ОСОБА_9 правою рукою, кулаком один прямий удар в обличчя , а саме в верхню губу, та хватав її за руки спричинивши таким чином ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи №1328-Е від 01.12.2015 року тілесні ушкодження у вигляді синців на лівій верхній кінцівці, крововилив у слизову верхньої губи , які відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.
Крім того 24.11.2015 року близько 17.00 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) обвинувачений ОСОБА_6 знаходився на зупинці громадського транспорту «МИР» по пр. Перемоги в м. Дніпродзержинську , де зустрів свою колишню дружину ОСОБА_9 . Між обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на ґрунті особистих, раніше виниклих неприязних відносин спалахнула сварка, в ході якої у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_6 перебуваючи близько 17.15 годин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) на зупинці громадського транспорту «МИР» по пр. Перемоги в м. Дніпродзержинську, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи, що шляхом завдання удару по тілу людини, можливо спричинити їй тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, передбачаючи такі наслідки своїх дій та свідомо допускаючи їх настання, застосовуючи достатню м`язову силу, наніс ОСОБА_11 шв ОСОБА_12 правою рукою, кулаком один прямий удар в обличчя, хватав за руки при цьому висловлювався в її адресу нецензурною лайкою . Після чого схватив ОСОБА_9 ззаду за шию та потягнув в сторону кафе «Неон», спричинивши таким чином ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи №1329-Е від 01.12.2015 року тілесні пошкодження у вигляді синця та садни на голові, синців на шиї, крововиливу під нігтьову пластину третього пальця правої кисті які відносяться до легких тілесних пошкоджень які мають незначні скороминущі наслідки.
Не погоджуючись з судовим рішення прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та вирішення цивільного позову і ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 200 годин громадських робіт, стягнувши з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 грн.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також неправильне вирішення цивільного позову.

Так прокурор вказує, що судом першої інстанції недостатньо враховано при призначенні покарання підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який у скоєному не розкаявся, поводився в судових засіданнях та у приміщенні суду зухвало, порушуючи громадський порядок, висловлював на адресу потерпілої погрози фізичною розправою.

Також на думку прокурора судом не було враховано позицію потерпілої, яка просила про сурове покарання обвинуваченого.

Крім того, прокурор вказує, що судом необґрунтоване часткове задоволення позову потерпілої, оскільки заявлені позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. повністю відповідають понесеним її фізичним та душевним стражданням, що настали внаслідок протиправних дій обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції скасувати та направити кримінальне провадження на новий розгляд в суд першої інстанції.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 посилається на допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема відсутність в матеріалах провадження журналу судового засідання від 12 грудня 2016 року та технічної фіксації судового засідання від 17 лютого 2017 року, що є на думку обвинуваченого безумовною підставою для скасування судового рішення.

Також обвинувачений вказує, що судом першої інстанції неправильно визначено місце вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, що не відповідає вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК України, а до показів свідка ОСОБА_13 , які суд поклав в основу обвинувального вироку суду слід віднестись критично, оскільки остання є матір`ю потерпілої та являється зацікавленою особою.

В суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_9 заявила клопотання, просила скасувати оскаржуваний вирок та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , так як вона відмовляється від обвинувачення і примирилася із обвинуваченим.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, обвинуваченого, який відмовився від своєї апеляційної скарги, та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені у клопотанні, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання потерпілої належить задовольнити на таких підставах.

Відповідно до положень п.7 ч.1 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

При цьому відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України ,у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 , є злочином невеликої тяжкості і згідно зі ст. 477 КПК України належить до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Згідно ст. 417 цього ж Кодексу суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Колегія суддів дійшл висновку про те,що кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, підлягає закриттю у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_9 від обвинувачення.

Таким чином, з урахуванням наведених норм закону та з огляду на те, що винний примирився з потерпілою, про що свідчать їх письмові заяви, а також колегія суддів вважає за необхідне у зв`язку з примиренням винного з потерпілою та відмовою останньої від обвинувачення скасувати вирок першої інстанції та закрити кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року щодо ОСОБА_6 , засудженого за ч.1 ст.125 КК України скасувати та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді:
______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4