У Х В А Л А

Іменем України

справа № 552/2150/15-к провадження 1-в/610/9/2017

м. Балаклія 13.01.2017 року
Балаклійський районний суд Харківської області -
головуючий: ОСОБА_1 ,

за участі

представника ПВК (№ 17): ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

секретаря: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду спільне подання Покровської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№17) та спостережної комісії Балаклійської РДА Харківської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, раніше судимого 6 разів,
засудженого:
17.06.2015р. Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 309, 71 КК України до 2р. 1міс. позбавлення волі. За ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.01.2016р. строк попереднього ув`язнення зарахований за правилами ч. 5 ст. 72 КК України,
кінець строку відбування покарання 14.06.2017р., не відбута частина покарання становить 05 місяців 01 день, -

в с т а н о в и в:

Подання обґрунтоване тим, що засуджений відбув необхідну частину строку покарання, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Представник ПВК (№ 17) подання підтримав з наведених у ньому підстав.

Прокурор вважав відсутніми підстави для задоволення подання внаслідок: неодноразового притягнення до кримінальної відповідальності, призначення покарання з випробуванням і умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, вчинення після цього нових злочинів, участі у програмі диференційованого виховного впливу лише з недавнього часу, тому не довів своє виправлення.

Засуджений просив розглянути подання за його відсутності, підтримав його (а.с. 15).

Представник належним чином повідомленої спостережної комісії в судове засідання не з`явився (а.с. 13).

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений фактично відбув необхідну частину покарання, передбаченого вироком суду, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Дійсно, засуджений 07.12.2016р., з урахуванням правил ч. 5 ст. 72 КК України, відбув необхідні 3/4 частини строку покарання.

Як убачається з матеріалів судової справи і особової справи засудженого:

Внаслідок захворювання на туберкульоз прибув до Покровської ВК (№17) 07.02.2016р., де характеризується позитивно, з 05.03.2016р. працевлаштований, з 08.11.2016р. приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», має 3 заохочення, стягнень не має. За висновком характеристики за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002р. «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Однак, у той же час ОСОБА_5 , до кримінальної відповідальності притягнутий вже в 7-ме; має 6 не знятих і не погашених в установленому законом порядку судимостей; раніше 3-чі призначалося покарання з випробуванням, підставами для чого є переконання суду про можливість виправлення засудженого без відбування покарання; 3-чі умовно-достроково звільнявся від відбування покарання (підставою для чого є переконання адміністрації ВК і суду у тому, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення), тобто з аналогічних даному поданню підстав, однак продовжував вчиняти нові злочини, з них 2 рази, у т.ч. крайній раз, в період відбування покарання після УДЗ.

На переконання суду ці дані про його особу і значний кримінальний досвід свідчить про його виняткові зухвалість, стійку злочинну, антисоціальну спрямованість, вперте небажання ставати на шлях виправлення і перевиховання, і необхідність утримання його в умовах ізоляції від суспільства.

Не зважаючи на позитивні дані характеристики, ОСОБА_5 не виявив бажання приймати участі у самодіяльності та бути членом ради колективу засуджених, а приймати участь у програмі диференційованого виховного впливу став лише 2 місяці тому, хоча у виправних колоніях перебуває з 03.08.2015р. Засуджений за час відбування покарання зарекомендував себе неоднозначно.

На даного засудженого застосовані судом заходи покарання, метою якого також є і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, не мають свого очікуваного та дієвого впливу.

Він знецінив свої обіцянки та завіряння у своєму розкаянні, щирості та не поверненні до злочинної діяльності, про що раніше вже неодноразово завіряв суд та адміністрацію ВК.

Сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу, не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних, що характеризують його особу.

Поведінку засудженого, яка стала підставою для внесення даного подання, на основі сукупності даних про особу засудженого і його значний злочинний досвід, суд розцінює як штучне намагання в черговий раз створити про це враження перед адміністрацією ВК та судом, намагання маніпулювати системою на свою користь, кінцевою метою якою є отримання для себе преференцій в умовах утримання, чергового УДЗ, тощо.

Абсурдно буде стверджувати, що відбуваючи чергове покарання після застосування УДЗ цей засуджений в черговий раз сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Можливо він лише стає на цей шлях.

Не знайшли в суді свого підтвердження доводи подання про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці вже довів своє виправлення, цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

А тому його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є передчасним.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України та ст.ст. 537-539 КПК України,
у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні спільного подання Покровської ВК УДПтС України в Харківській області (№ 17) та спостережної комісії Балаклійської РДА Харківської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 днів з дня її оголошення, через Балаклійський районний суд. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Головуючий ОСОБА_1