Справа № 459/259/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/492/17 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою державного обвинувача прокурора ОСОБА_9 у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград Львівської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, раніше згідно ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 01 березня 2017 р.,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, з призначенням покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України у виді арешту строком на 2 (два) місяці;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки і 2 (два) місяці.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 визначено у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і 2 (два) місяці.

На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. Застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Згідно вироку суду 04 березня 2016 р. близько 21 год. 50 хв. ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що по вул. Сокальській, 38 в м. Червонограді Львівської області, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, взяв із торгового прилавку кавових виробів вказаного магазину одну банку кави «Якобз Монарх» вартістю 140 грн. 11 коп., яку помістив під одягнену на ньому куртку, та вийшов із приміщення магазину, не оплативши за вищевказаний товар, тобто викрав зазначену банку кави «Якобз Монарх», розпорядившись нею на власний розсуд, чим спричинив магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальні збитки на загальну суму 140 грн. 11 коп.

Окрім цього, 16 вересня 2016 р. близько 16 год. 40 хв. ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що по вул. Бандери, 11 в м. Червонограді Львівської області, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу взяв із торгового прилавку елітних алкогольних напоїв вказаного магазину одну пляшку віскі «Джек Деніелс» ємкістю 0,7 літра вартістю 396 грн. 90 коп. та прикрив курткою, яку утримував в руці, після чого вийшов із приміщення магазину, не оплативши за вищевказаний товар, тобто викрав зазначену вище пляшку віскі марки «Джек Деніелс», розпорядившись нею в подальшому на власний розсуд, чим спричинив магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальні збитки на загальну суму 396 грн. 90 коп.

Він же 17 вересня 2016 р. близько 18 год. 20 хв., знаходячись в приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що по вул. Бандери, 11 в м. Червонограді Львівської області, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу взяв із торгового прилавку елітних алкогольних напоїв вказаного магазину одну пляшку віскі «Джеймсон» ємкістю 0,7 літра вартістю 408 грн. 03 коп. та прикрив курткою, яку утримував в руці, після чого вийшов із приміщення магазину, не оплативши за вищевказаний товар, тобто викрав зазначену вище пляшку віскі марки «Джеймсон», розпорядившись нею в подальшому на власний розсуд, чим спричинив магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальні збитки на суму 408 грн. 03 коп.

Також 01 грудня 2016 р. о 16 год. 28 хв. ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні магазину «Фелічіта», що по вул. Шептицького, 12 в м. Червонограді Львівської області, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, утримуючи в руці упаковку підгузників «Хаггіс» вартістю 430 грн., сховав її під одягнену на ньому куртку, після чого вийшов із приміщення магазину, не оплативши за вищевказаний товар, тобто викрав вказану вище упаковку підгузників «Хаггіс», розпорядившись нею в подальшому на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальні збитки на суму 430 грн.

Крім цього, 16 грудня 2016 р. о 12 год. 42 хв. ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні аптеки «Подорожник», що по проспекту Шевченка, 3 в м. Червонограді Львівської області, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, таємно, діючи повторно, шляхом вільного доступу взяв із прилавку дитячого харчування вищевказаної аптеки одну банку дитячої суміші «Нутрілон» ємкістю 800 грам вартістю 409 грн. 98 коп., яку утримуючи в руці вийшов із приміщення аптеки, не оплативши за вищевказаний товар, тобто викрав вказану банку дитячої суміші «Нутрілон», розпорядившись нею в подальшому на власний розсуд, чим спричинив аптеці «Подорожник» ПП «Соломія-сервіс» матеріальні збитки на суму 409 грн. 98 коп.

Він же 31 грудня 2016 р. близько 16 год. 50 хв., знаходячись в приміщенні магазину «Єва», що по вул. Сокальська, 6 в м. Червонограді Львівської області, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, таємно, діючи повторно, шляхом вільного доступу взяв із прилавку парфумерії одну банку жіночої туалетної води марки «Версачі крістал брайт» ємкістю 50 мл. і вартістю 792 грн. 92 коп., яку сховав у кишеню свого одягу та вийшов із приміщення магазину, не оплативши за вищевказаний товар, тобто викрав зазначену банку туалетної води марки «Версачі крістал брайт», розпорядившись нею в подальшому на власний розсуд, чим спричинив магазину «Єва» ТОВ «РУШ» матеріальні збитки на суму 792 грн. 92 коп.

Окрім цього, 02 січня 2017 р. об 11 год. 45 хв. ОСОБА_7 , знаходячись у магазині «Простор», що по вулиці Шептицького, 12 в місті Червонограді, Львівської області, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, таємно, діючи повторно, шляхом вільного доступу взяв із прилавку парфумерії одну банку туалетної води марки «Versace Versense» ємкістю 30 мл. вартістю 672 грн. 36 коп., яку сховав у кишеню свого одягу та вийшов із приміщення магазину не оплативши за вищевказаний товар, тобто викрав вказану банку туалетної води марки «Versace Versense», розпорядившись нею в подальшому на власний розсуд, чим спричинив магазину «Простор» ТОВ «Стиль Д» матеріальні збитки на суму 672 грн. 36 коп.

Не зупиняючись на вчиненому, 25 листопада 2016 р. о 12 год. 45 хв. ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні магазину «Рукавичка», що по проспекту Шевченка, 18а в м. Червонограді Львівської області, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на викрадення чужого майна, діючи повторно, шляхом вільного доступу взяв із прилавку елітних спиртних напоїв вказаного магазину одну пляшку віскі «Finest Ballantines» ємкістю 0,7 л. вартістю 313 грн. 26 коп. та, утримуючи її в руках, направився до виходу із магазину, однак був помічений працівником охорони магазину, який намагався його затримати, однак ОСОБА_7 , усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, з місця події втік, тим самим відкрито заволодів майном, яким розпорядився в подальшому на власний розсуд, спричинивши магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальні збитки на суму 313 грн. 26 коп.

Також 17 грудня 2016 р. о 15 год. 57 хв. ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні аптеки «Подорожник», що по проспекту Шевченка, 3 в м.Червонограді Львівської області, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на викрадення чужого майна, діючи повторно, шляхом вільного доступу взяв із прилавку дитячого харчування вказаної аптеки одну банку дитячої суміші «Нутрілон» ємкістю 800 грам вартістю 409 грн. 98 коп., та направився до виходу із аптеки, однак був помічений працівником вказаної аптеки ОСОБА_11 та на її неодноразові вимоги повернути викрадене не реагував, у свою чергу, реалізовуючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, із зазначеною вище банкою дитячої суміші, яку він тримав у руці, з місця події втік, тим самим відкрито заволодів майном, яким розпорядився в подальшому на власний розсуд, спричинивши аптеці «Подорожник» ПП «Соломія-сервіс» матеріальні збитки на суму 409 грн. 98 коп.

Він же 03 січня 2017 р. о 12 год. 45 хв., знаходячись у приміщенні магазину «Космо», що по вулиці Шептицького, 1 в м. Червоноград Львівської області, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на викрадення чужого майна, діючи повторно, шляхом вільного доступу взяв із прилавку парфумерії зазначеного магазину одну банку жіночих парфумів марки «Аксіс Даймонд» ємкістю 50 мл. вартістю 195 грн. 18 коп. і одну банку таких же жіночих парфумів марки «Аксіс Даймонд» ємкістю 100 мл. вартістю 445 грн. 18 коп., утримував вказані товари в руці, а в подальшому, будучи поміченим працівником вказаного магазину ОСОБА_12 , реалізовуючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, не оплативши за дві банки парфумів «Аксіс Даймонд», які він утримував в руці та не реагуючи на вимоги вищевказаного працівника повернути викрадене майно, з місця події втік, тобто відкрито заволодів майном, яким розпорядився в подальшому на власний розсуд, спричинивши магазину «Космо» ТОВ «Суматра-ЛТД» матеріальні збитки на суму 640 грн. 36 коп.

Вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_7 оскаржено державним обвинувачем прокурором ОСОБА_9 , який в поданій апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та кваліфікації його дій, висловлює незгоду з обраним ОСОБА_7 покаранням. На думку апелянта, при обранні міри покарання судом не враховано особи засудженого, зокрема те, що ОСОБА_7 є працездатною особою, однак ніде не працював, участі у громадському житті міста не приймав, будь-яких дій щодо працевлаштування не вживав, основним джерелом його доходів були кошти, отримані внаслідок вчинення корисливих злочинів. Крім цього, обвинуваченого засуджено за вчинення десяти епізодів корисливих злочинів проти власності, що вказує на провадження обвинуваченим злочинного промислу, в тому числі із відкритого заволодіння майном, що значно підвищує ступінь суспільної небезпеки вчинених ОСОБА_7 протиправних дій. Прокурор наполягає також на тому, що суд безпідставно визнав пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття обвинуваченого та повне відшкодування ним завданої потерпілим шкоди, адже ОСОБА_7 під час досудового розслідування свою вину визнав лише частково, дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочинів, не вчиняв, шкоду потерпілим відшкодував лише під час судового розгляду кримінального провадження про його обвинувачення, що може свідчити про обрану тактику уникнення суворого покарання, а не щирі наміри розкаятися у вчиненому. З урахуванням наведеного, а також враховуючи, що з-поміж вчинених ОСОБА_7 злочинів один відноситься до категорії тяжких, державний обвинувач робить висновок про безпідставність застосування до обвинуваченого ст.75 КК України і водночас стверджує про можливість виправлення його виключно в умовах ізоляції від суспільства. Крім цього, прокурор звертає увагу апеляційної інстанції на неправильне застосування місцевим судом при призначенні покарання закону про кримінальну відповідальність, оскільки згідно вимог ст.69-1 КК України за умови щирого каяття і повного відшкодування обвинуваченим заподіяної шкоди та при відсутності обтяжуючих обставин призначене покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, однак, в даному випадку, суд допустив перевищення максимальної межі такого розміру. Зважаючи на це, апелянт просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухваливши новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним: за ч.1 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 1 року позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 2 років позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України з призначенням покарання у виді 4 років позбавлення волі та остаточно визначити йому на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На апеляційну скаргу прокурора обвинуваченим ОСОБА_7 та в його інтересах адвокатом ОСОБА_8 подано заперечення. Не погоджуючись з позицією прокурора, обвинувачений ОСОБА_7 наполягає на законності вироку суду щодо нього, а також вірного врахування щирого каяття і відшкодування шкоди потерпілим як обставин, які пом`якшують покарання. Додатково зазначає, що злочини, за вчинення яких він засуджений, вчинені внаслідок скрутних життєвих обставин, адже його матері потрібні були кошти на лікування і в такий спосіб він матеріально її підтримував. Крім цього, запевняє, що ніколи більше не повернеться до злочинної діяльності, оскільки вважає себе достатньо покараним життям ІНФОРМАЦІЯ_2 під час операції його мати померла. А тому, просить вирок суду щодо нього залишити без змін. Відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора просить у своїх запереченнях також захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 з тих самих підстав, що і її підзахисний. Водночас захисник звертає увагу на те, що потерпілі претензій до ОСОБА_7 не мають, у своїх заявах просили його суворо не карати, а сам обвинувачений на даний час перебуває у стресовому стані, адже втратив матір, на лікування якої заробляв кошти злочинним шляхом. Адвокат переконана, що позбавлення волі обвинуваченого може призвести до втрати соціальних зв`язків останнього із суспільством, а тому переконана, що у даних конкретних обставинах і за відсутності обтяжуючих покарання обставин застосовувати до обвинуваченого реальну міру покарання немає підстав, тому просить оскаржуваний прокурором вирок залишити без змін.

Представник потерпілого ТзОВ «Суматра-ЛТД» ОСОБА_13 подала до апеляційного суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, оскільки довіряє суду.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора ОСОБА_6 на підтримання поданої державним обвинувачем ОСОБА_9 апеляційної скарги з уточненням про допущену описку в прохальній частині такої і, відповідно, необхідність вважати правильним клопотання сторони обвинувачення про призначення покарання ОСОБА_7 не за ч.3 ст.185 КК України, оскільки це вказано помилково, а ч.2 ст.185 КК України, а також доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах адвоката ОСОБА_8 на спростування апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судової справи, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження №0000603 та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції в процесі розгляду кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, ніхто проти скороченого порядку дослідження доказів не заперечував. А тому, в апеляційному порядку може перевірятися лише законність та обґрунтованість вироку місцевого суду в частині призначеного обвинуваченому покарання.

У відповідності до вимог ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу і враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зазначених вимог закону при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції дотримано не було.

Так, згідно із ст.691 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 у вчиненні злочинів щиро розкаявся та повністю відшкодував шкоду потерпілим. Зазначені обставини визнані судом такими, що пом`якшують покарання, призначене ОСОБА_7 .

Водночас вони передбачені власне як пом`якшуючі обставини пунктами 1, 2 ч.1 ст.66 КК України.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 місцевим судом не встановлені.

Зважаючи на це, умови, за яких встановлюються передбачені ст.691 КК України обмеження максимального розміру покарання, у випадку призначення такого ОСОБА_7 присутні і мають тягнути за собою реальні правові наслідки у виді призначення покарання не більшого двох третин максимального строку найбільш суворого виду покарання у відповідності до ст.691 КК України.

Як вбачається з вироку суду щодо ОСОБА_7 , останньому за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України (грабежів), призначено покарання у виді 4 років і 2 місяців позбавлення волі.

В той же час санкція ч.2 ст.186 КК України передбачає, що грабіж, вчинений повторно, карається позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років. Отже, з урахуванням положень ст.691 КК України максимальний розмір покарання, яке може бути застосовано до ОСОБА_7 по ч.2 ст.186 КК України, не повинне перевищувати 4 років позбавлення волі (дві третини від максимально визначених санкцією цієї статті 6 років позбавлення волі).

З огляду на викладене, обґрунтованими слід вважати доводи прокурора в його апеляційній скарзі про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме неврахування ним вимог ст.691 КК України при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання за ч.2 ст.186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник в запереченнях на апеляційну скаргу прокурора просять апеляційний суд залишити вирок суду першої інстанції без змін. Однак, колегія суддів вважає, що зміна вироку в бік пом`якшення покарання, призначеного ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України, відповідає вимогам закону та не суперечить інтересам обвинуваченого.

У зв`язку із зміною розміру покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та обмеження його 4 роками позбавлення волі, підлягає також зміні остаточне покарання, призначене ОСОБА_7 за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України.

Що стосується доводів прокурора про безпідставність звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням і можливість його виправлення виключно в умовах ізоляції від суспільства, то такі не можна вважати обґрунтованими.

В судовому засіданні місцевого суду обвинувачений ОСОБА_7 вину свою у вчиненні злочинів визнав повністю, у скоєному розкаявся. Обставин, які б вказували на нещирість таких дій обвинуваченого, не було встановлено. Отже, підстав невизнання щирого каяття пом`якшуючою покарання обставиною, немає.

Крім цього, судом вірно встановлено, що шкода, заподіяна ОСОБА_7 , відшкодована в повному обсязі і потерпілі до нього претензій не мають (а.с.32-46). Більше того, представники потерпілих звернулися до місцевого суду із заявами, у яких висловили своє прохання суворо не карати обвинуваченого (а.с.63-67).

Наведене, а також те, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, скарг на якого за місцем проживання згідно довідки №1730 від 30.12.2016 р., виданої КП ЧЖКС (а.с.57), не надходило, на думку колегії суддів, є достатньою підставою для висновку про можливість виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів без відбування покарання у виді позбавлення волі. А тому, рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України слід вважати належним чином мотивованим.

Підтримує таке рішення й колегія суддів апеляційного суду, адже у відповідності до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. На думку апеляційного суду, обвинуваченому слід дати шанс довести своє виправлення без позбавлення волі. При цьому, враховуються, зокрема, непрості життєві обставини обвинуваченого, який втратив матір, про що свідчить свідоцтво про смерть ОСОБА_14 серії НОМЕР_1 від 18 квітня 2017 р.

Сама по собі тяжкість вчинених злочинів не може бути підставою для висновку про неможливість застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України. Закон, а саме ст.65 КК України, вимагає від суду при обранні покарання враховувати всі обставини в сукупності, зокрема не лише ступінь тяжкості вчинених злочинів, але й особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Вчинені обвинуваченим злочини не пов`язані з насильством, крім матеріальної шкоди, яка відшкодована, інші негативні наслідки його протиправної поведінки відсутні. Тому колегія суддів вважає посилання прокурора на безальтернативність застосування до обвинуваченого реального позбавлення волі необґрунтованими.

Водночас, звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням і покладаючи у зв`язку з цим на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, суд першої інстанції не врахував того, що до ст.76 КК України внесено зміни і на момент постановлення оскаржуваного вироку вона діє в редакції, відповідно до якої «у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання». З огляду на це, а також з метою уточнення органу, який контролюватиме виконання обов`язків засудженим (органи пробації замість кримінально-виконавчої інспекції, як це передбачалося попередньою редакцією ст.76 КК України), і для забезпечення правильності виконання вироку щодо ОСОБА_7 апеляційна інстанція вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції також в частині застосування до обвинуваченого ст.76 КК України, привівши його у відповідність до вимог чинних положень КК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу державного обвинувача прокурора ОСОБА_9 задоволити частково.

Вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 01 березня 2017 р. в частині обраного обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України покарання та остаточного покарання за сукупністю злочинів змінити.

Вважати обвинуваченого ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за сукупністю вчинених ним злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 01 березня 2017 р. про засудження ОСОБА_7 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4