В И Р О К
іменем України
"21" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючогосудді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0014437 від 22.09.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08.10.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що 21.09.2015 року, приблизно об 19 год. 00 хв., ОСОБА_5 , знаходився на території ринку «Березняки», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Серафімовича, 4, де побачив раніше йому не знайому ОСОБА_6 , яка зачиняла ролет торгового місця та біля якого знаходився ввірений їй візок з сумкою, що належить ОСОБА_7 .. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення майна та обернення його в свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а ОСОБА_6 відволіклася, діючи з корисних мотивів, з метою незаконного збагачення, підійшов до торгового ролету з продажу одягу № 122, біля якого взяв металеву тачку, що належить ОСОБА_7 , вартістю 280 грн., на якій знаходилась сумка, яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє, в якій знаходились наступні речі:

чоловічі брюки чорного кольору в кількості 8 шт., вартість 1 шт. складає 170 грн., загальною вартістю 1360 грн.;

чоловічі брюки сірого кольору «пітек», в кількості 3 шт., вартість 1 шт. складає 175 грн., загальною вартістю 525 грн.;

чоловічі брюки чорного кольору «лак смужка», в кількості 2 шт., вартість 1 шт. складає 180 грн., загальною вартістю 360 грн.;

чоловічі брюки чорного кольору «шерсть смужка», в кількості 2 шт., вартість 1 шт. складає 180 грн., загальною вартістю 360 грн.;

жіночі брюки синього кольору «тіар», в кількості 2 шт., вартість 1 шт. складає 175 грн., загальною вартістю 350 грн.;

жіночі брюки чорного кольору «пояс», в кількості 3 шт., вартість 1 шт. складає 180 грн., загальною вартістю 540 грн.;

жіночі брюки чорного кольору «чорна резинка», в кількості 1 шт., вартістю 150 грн.;

юбки чорного кольору «джинс», в кількості 7 шт., вартість 1 шт. складає 150 грн., загальною вартістю 1050 грн.;

юбки чорного кольору «Бризки шампанського», в кількості 2 шт., вартість 1 шт. складає 120 грн., загальною вартістю 240 грн.;

юбки чорного кольору «смужка чорна», в кількості 3 шт., вартість 1 шт. складає 90 грн., загальною вартістю 270 грн.;

юбка чорного кольору «трикотажна», вартістю 120 грн.,

а всього майна на загальну суму 5605 грн..

Будучи поміченим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 залишив вказану металеву тачку з майном на землі та побіг до виходу з ринку «Березняки», тобто виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як відразу був затриманий працівниками охорони ринку «Березняки».

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Так, допитаний, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що свою вину не визнає у повному обсязі.

Зауважив, що 21.09.2015 року приблизно о 19 год. 00 хв. проходив по території ринку «Березняки», розташованого за адресою: м.Київ, вул..Серафімовича, 4. Проходячи між торговими рядами ринку, він ногою заціпився за візок на якому стояла сумка в клітинку. Так як, візок йому заважав пройти, він вирішив його прибрати. Він ногою протягнув візок приблизно на 1 метр, намагався його підняти, але він був дуже важкий. В цей час, якась жінка стала кричати, щоб він залишив візок. Він поставив візок та пішов. В подальшому охоронці ринку намагались його затримати, в зв`язку з чим виник конфлікт та його було затримано працівниками поліції.

Вказані показання обвинуваченого суд визнає допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України та належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України, щодо показань в частині перебігу подій, які мали місце, у тому числі наявності, або ж відсутності у його діях складу злочинів, підстав та способу їх вчинення, то суд вважає за необхідне надати їм оцінку після аналізу усіх доказів у провадженні в сукупності.

Адже, згідно положень ст. 22 КПК України , кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом . Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Зокрема, будучи допитаним з дотриманням правил, передбачених частиною другою, третьою, п`ятою-чотирнадцятою статті 352 КПК України, у судовому засіданні та попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання потерпілий ОСОБА_7 надав суду показання в яких підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини вчинення кримінального правопорушення в частині кількості та вартості майна, зокрема зазначив, що займається підприємницькою діяльністю, пов`язаною з продажем одягу. Так, він передав ОСОБА_6 різний жіночій одяг для реалізації його на ринку. В вересні 2015 року ОСОБА_6 повідомила його, що вищевказані речі намагався викрасти невідомий йому чоловік. Згодом він прибув до слідчого та надав покази, стосовно кількості та вартості майна.

Вказані показання потерпілого суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Тобто, цими показаннями, які є процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, підтверджується час, місце та спосіб вчинення даного кримінального правопорушення.

Крім того, будучи допитаним, у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_6 зазначила суду, щозаймається роздрібною торгівлею на ринку «Березняки», розташованого за адресою: м.Київ, вул..Серафімовича, 4, 21.09.2015 року, приблизно об 19 год. 00 хв., вона закінчила свою роботу, зібрала речі, якими торгувала, склавши їх до сумки та поставила на візок. Після чого, почала зачиняти торгове місце№ 122, біля якого знаходився візок з сумкою, що належить ОСОБА_7 .. В цей час вона помітила що, невідомий чоловік, як згодом вона дізналась, це ОСОБА_8 , взяв візок, на якому знаходилась сумка, з речами та почав уходити. Вона почала кричати, ОСОБА_5 залишив візок з майном на землі та побіг до виходу з ринку «Березняки». Проте, відразу був затриманий працівниками охорони ринку «Березняки».

Вказані показання свідка суд визнає допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України та належними .

Тобто, цими показаннями, які є процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, підтверджується обставини регламентовані ст. 91 КПК України, а саме обставини вчинення даного кримінального правопорушення.

Крім того, будучи допитаним, у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_9 зазначив суду, що працює охоронцем на ринку «Березняки», розташований за адресою: м.Київ, вул..Серафімовича,4.21.09.2015 року, приблизно об 19 год. 00 хв. поступив виклик, що вчинено крадіжку та охоронцями затримано особу, яка вчинила зазначені дії. Як було встановлено затримано було ОСОБА_5 , який намагався вчинити крадіжку візка з сумкою, в якій містився жіночій одяг. Особисто він особу не затримував та прибув вже після його затримання.

Вказані показання свідка суд визнає допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України та належними .

Обставин регламентованих ст. 87 КПК України вході судового розгляду встановлено не було.
Даних передбачених ч. 2 ст. 96 КПК України стороною захисту відносно допитаних судом свідків для доведення недостовірності їх показань, як то показання, документи, які підтверджують їх репутацію, зокрема, щодо засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність останніх, надано не було.
В свою чергу, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

Протоколом огляду місця події від 21.09.2015 року складеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_10 в присутності понятих в період часу з 21 год. 30 хв. по 22 год. 10 хв. підтверджується місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Протоколом огляду місця події з долученою фото таблицею до нього від 22.09.2015 року складеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_10 в присутності понятих в період часу з 13 год. 00 хв. по 13 год. 10 хв. підтверджується місце та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Протоколом огляду предметів від 07.10.2015 року складеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_11 в присутності понятих в період часу з 09 год. 45 хв. по 10 год. 30 хв. підтверджується обставини вчинення кримінального правопорушення.

Порушень вимог ст.ст. 104-106, 223, 234, 237 КПК України судом не встановлено та сторонами не доведено, тож вказаний документ суд визнає належним і допустимим доказам, оскільки останній відповідає вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто він прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як-то обставини вчинення кримінального правопорушення та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 07.10.2015 року складеного слідчим СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_11 за участю обвинуваченого ОСОБА_5 в присутності понятих та захисника в період часу з 19 год. 10 хв. по 19 год. 20 хв. слідує, що обвинуваченому були роз`ясненні його права передбачені ст. 42 КПК України, зокрема давати пояснення та в будь-який момент відмовитися давати їх.

При цьому, суд враховує, що даний протокол було підписано обвинуваченим без будь-яких зауважень та доповнень, у тому числі в частині його пояснень, хоча про такі права він знав, адже йому було роз`яснено останні, зокрема передбачене п. 5 ст. 42 КПК України - давати пояснення та в будь-який момент відмовитися давати їх.

Тобто, даний доказ підтверджує показання свідка ОСОБА_6 надані в ході судового розгляду, дані відображені у протоколі огляду місця події, а саме, за яких обставинобвинувачений взяв візок з речами та як ним намагався розпорядитись.

Порушень вимог ст.ст. 104-106, 223, 240 КПК України судом не встановлено та сторонами не доведено., тож вказаний документ суд визнає належним і допустимим доказам, оскільки останній відповідає вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто він прямо і непрямо підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як-то обставини вчинення кримінального правопорушення та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Тож суд, враховуючи вищевикладені докази, які були надані суду у ході розгляду провадження та визнанні належними і допустимими, вважає висловлені стороною захисту доводи та докази в частині перебігу подій зі слів обвинуваченого, враховуючи зокрема надані показання потерпілим, свідками, відомості, які містяться у протоколі огляду та слідчого експерименту, сумнівними з вищезазначених у судовому рішенні підстав, тобто такі показання за своєю суттю в цій частині є сумнівними, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При цьому, суд в черговий раз наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальногоправопорушеня (злочину), передбачених ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Тож, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є наявність на утриманні малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав, надав показання, які в ході судового слідства не підтвердилися, та визнані такими, що не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, в ході судового розгляду вибачення у потерпілого не просив, критично свої дії не оцінив, що в своїй сукупності свідчить про те, що він не розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро не кається, дійсно не бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.
Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, стан здоров`я, задовільну характеристу за місцем реєстрації, спосіб життя (не працює, раніше судимий), наявність на утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім (діти), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає належні соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 185 КК України у виді позбавлення волі, та враховуючи, що останній звільнений 08.10.2014 року Дніпровським районним судом м.Києва на підставі ст..75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, а злочин вчинив 21.09.2015 року, тобто під час іспитового строку слід призначити остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України шляхом їх часткового складання, яке буде більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, характер вчинення злочину, його спосіб, які вказують в своїй сукупності, у даному конкретному випадку, на те, що тяжкість вчиненого ними злочину та його особа з іншими вищезазначеними обставинами встановленими у цьому провадженні не свідчать про можливість виправлення останнього без відбування покарання чи за допомогою призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом враховуючи відсутність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі у межах санкції ст. 185 КК України, є достатньою для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому термін його попереднього ув`язнення, а саме з 21.09.2015 року по 23.09.2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, згідно даних обвинувального акту, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

В силу ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання визначеного вироком Дніпровського районного суду м.Києваівід 08 жовтня 2014 року, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме з 21.09.2015 року по 23.09.2015року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: що передані потерпілому ОСОБА_7 залишити в користуванні останнього.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я: