УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.03.2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши обвинувальний акт, який надійшов із Одеської місцевої прокуратури №3, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0007251 від 15.09.2016 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
- 22.07.2015 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України від відбування покарання звільненого з випробувальним строком на 3 роки,
- обвинуваченого за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України;
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 , суд
ВСТАНОВИВ:
В порядку ст.331 КПК України суд поставив перед учасниками судового провадження питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .
У судовому провадженні прокурор ОСОБА_4 вважала за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 так як існують раніше зазначені ризики.
У судовому провадженні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , та просив змінити обраний запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_3 погодився із думкою захисника.
Заслухавши учасників судового провадження, а також дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного.
У відповідності до ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , суд приймає до уваги те, що він обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, раніше був засуджений, та те, що у разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, може переховуватись від суду,перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, тобто продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.
На підставі зазначеного, враховуючи вимоги ст.197 КПК України, суд приходить до висновку, що доцільно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .
Суд не вбачає законних підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 331, 371, 372, 392 КПК України (2012 року), суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 , та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відхилити.
Міру раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеській установі виконання покарань (№21)» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України продовжити строком на 60 /шістдесят/ днів.

Строк дії ухвали про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з 14.03.2017 р., та припиняє свою дію 13.05.2017 р.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження, та направити уповноваженій службовій особі в місце ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_1 .
14.03.2017