У Х В А Л А Справа № 200/4299/17
Ім`ям України Провадження № 1-кс/200/2497/17
14 березня 2017 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю слідчої ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В:
14 березня 2017 року слідча слідчого відділу Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , за погодженням із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , звернулась до суду із клопотанням, в якому прохає накласти арешт на ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином. 10.01.2017 року до Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою звернувся гр. ОСОБА_5 , який є представником по довіреності ОСОБА_6 , про те, що після смерті її двоюрідного брата ОСОБА_7 , який помер у 2016 році, невідома особа, скориставшись доступом до особистих речей, приміщень та майна померлого ОСОБА_7 , протизаконно, самоправно та без будь-яких законних підстав заволоділа належним майном останнього, яке знаходилось за адресою: АДРЕСА_2 , чим завдала ОСОБА_6 значної матеріальної шкоди.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що22.09.2016 року, згідно свідоцтва про смерть серія та номер НОМЕР_1 , виданий Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також, в ході досудового розслідування допитаний в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що він знайомий з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , близько 40 років, який хрестив його доньку ОСОБА_8 , 1989 р.н. У ОСОБА_4 маються дві двоюрідні сестри по стороні батька, однією з них є ОСОБА_9 , котра на даний момент мешкає у АДРЕСА_4 , яка надала довіреність де уповноважує ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 представляти її інтереси в усіх підприємствах, установахта організаціях будь-якої юрисдикції, форми власності, підпорядкованості або галузевої приналежності, органах нотаріату, у нотаріусів, у державних реєстраторів з питань ведення спадкової справи та оформлення спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Далі в ході досудового розслідування, було відібрано пояснення від гр. ОСОБА_10 , яка пояснила, що в 2007 році, вона познайомилась з чоловіком на ім`я ОСОБА_4 , з яким вона підтримувала дружні відносини. У 2010 році у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, на товарної біржі був укладений договір купівлі - продажу між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , відповідно до якого, ОСОБА_10 придбала квартиру АДРЕСА_1 та інше майно.
Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що право власності за нерухомим майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 , зареєстровано, у розмірі 1/1 частки, за ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_2 .
17 лютого 2017 року постановою слідчої ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнані речовими доказами.
Слідча в судовому засіданні клопотання підтримала, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту клопотання.
Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Розглянувши клопотання, вислухавши пояснення слідчої, дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, вважаю за можливе накласти арешт на ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -
Накласти арешт на ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом накладення заборони на її відчуження.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1