Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/794/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.01.2017 року Слідчий суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві, погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури, стосовно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українця, громадянин України, з неповною середньою освітою (9 класів), неодруженого, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працює, раніше судимого в 2015 Середино-Будським районним судом Сумської області за ч.2 ст.185 КК України до 5 років 1 місця позбавлення волі, звільнився 10.02.2016 р. за відбуттям покарання (зі слів), зареєстрованого за адресою: Сумська область, Середино-Будський район, с. Рудак,
про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000147 від 15.01.2017 р., -
В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві ОСОБА_4 , як слідчий групи у кримінальному провадженні, звернувся до районного суду з клопотанням, погодженим з процесуальним керівником - прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000147, дані щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , якому 16.01.2017 повідомлено про підозру. Підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази: протокол огляду місця події від 16.01.2017, згідно якого у ОСОБА_6 вилучено мобільний телефон, який належить ОСОБА_7 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 16.01.2017, в якому останній розповідає обставини вчинення даного кримінального правопорушення; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 16.01.2017, який розповів обставини вчинення даного кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.01.2017, згідно якого свідок ОСОБА_8 впізнав одну із осіб, як особу яка вчинила грабунок відносно ОСОБА_7 ; протокол пред`явлення особи для впізнання від 16.01.2017, згідно якого ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка разом з іншими невстановленими особами спричинили тілесні ушкодження та заволоділи його майном. У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до тяжкого, санкція передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років із конфіскацією майна. Відносно ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою через те, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, оскільки орган досудового слідства вважає, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 буде: 1) переховуватись від органу досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний не працює, не має постійного місця проживання в місті Києві, не має міцних соціальних зв`язків, усвідомивши невідворотність покарання може зникнути від органу досудового розслідування та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування та постановлення судового рішення в розумні строки; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на що вказує те, що частину викраденого майна не знайдено та це дає підстави вважати, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може знищити або спотворити викраденні речі з метою недоведення його вини у вчиненні даного кримінального правопорушення та уникнення кримінальної відповідальності; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, на що вказує те, що підозрюваний знає особу потерпілого та свідка, покази яких мають велике доказове значення для кримінального провадження, також при вчиненні даного злочину до потерпілого застосовувалося насильство, таким чином, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може бути повторно застосовано насильство до потерпілого ОСОБА_7 з метою зміни показів останнім; 4) може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, в яких він підозрюється, на що вказує те, що характер інкримінованих злочинних дій свідчить про деформований стан правосвідомості підозрюваного, який бажає збагатитися за рахунок інших осіб. Крім того ОСОБА_6 повідомлено про підозру за вчинення майнового злочину, що підвищує актуальність даного ризику. Крім того, підозрюваний не має офіційного місця роботи, а тому продовжуватиме злочинну діяльність з метою заволодіння матеріальними цінностями.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання за вищевказаними підставами, додавши, що органом досудового розслідування були дотриманні вимоги чинного законодавства при затриманні підозрюваного та проведенні з ним слідчих дій. Невідповідність, на думку підозрюваного, дій працівників поліції, це є тільки припущення ОСОБА_6 та його доводи підлягають перевірці.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання за вищевказаними підставами, вказавши, що у органів досудового розслідування є достатні підстави вважати, що обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, надасть можливість підозрюваному зникнути та переховуватися від слідства та суду для уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити або сховати докази, незаконно впливати на потерпілого та свідка, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів. Додав, що більш м`які запобіжні заходи не призведуть до запобігання наведених у клопотанні ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України, оскільки: 1) особисте зобов`язання, не можливо застосувати через те, що вчинив тяжкий злочин та може зникнути від органу досудового розслідування та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування; 2) особисту поруку не можливо застосувати у зв`язку з тим, що з оточення підозрюваного відсутні особи, які могли б бути поручителями; 3) заставу, не можливо застосувати через те, що підозрюваний вчинив злочин, пов`язаний із застосуванням насильства, 4) домашній арешт також неможливо застосувати, оскільки підозрюваний не має постійного місця проживання.
Підозрюваний в судовому засіданні винним себе у скоєнні злочину, у вчиненні якого він підозрюється не визнав, пояснивши, що ніякого злочину 15.01.2017 р. він не вчиняв. 15.01.2017 р. він просто проходив мимо потерпілого, а вечорі був затриманий працівниками поліції. В Київ він приїхав 27.12.2016 р. на заробітки, мешкає по різних містах. До цього після звільнення з місць позбавлення волі періодично приїздив до Києва, проживаючи місяць дома в селі, місяць у Києві. Додав, що страждає на туберкульоз, паспорт у нього викрали рік потому. Просив обрати стосовно нього домашній арешт.
Захисник в судовому засіданні просила відмовити органу досудового розслідування в задоволенні клопотання та обрати стосовно підозрюваного,з урахуванням практики ЕСПЛ, запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, та надала з цього приводу письмові заперечення. Додала, що стороною захисту подана скарга слідчому судді в порядку ст.206 КПК України щодо порушень закону, які були при затриманні її підзахисного.
Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.
15.01.2017 р. СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України (№ з Єдиного реєстру досудових розслідувань - № 0000147), за заявою ОСОБА_9 за фактом того, що 15.01.2017 р. приблизно о 02.00 год. за адресою: м.Київ, вул.Копилівська, 2, що у Подільському районі м.Києва, невідомі особи шляхом застосування сили відкрито заволоділи золотими виробами та 3-ма мобільними телефонами.
Органом досудового розслідуванням встановлено, що 15.01.2017 близько о 01.00 год., під час перебування за адресою: м. Київ, вул. Копилівська, 2, ОСОБА_6 разом із двома невстановленими досудовим слідством особами, помітили ОСОБА_7 та його товариша ОСОБА_8 , підійшовши до останнього під привидом запропонувати допомогу. В цей час у ОСОБА_6 , виник злочинний намір, спрямований на збагачення злочинним шляхом, а саме відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб. Останній, поінформувавши про свій виниклий злочинний намір та викликаючи бажання у невстановлених досудовим слідством осіб, разом з якими вирішив, шляхом об`єднання зусиль при вчиненні злочину, з метою полегшення його вчинення і приховування, почав діяти сумісно для того, щоб з більшим успіхом завершити злочинні дії та в подальшому зникнути з місця події. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, 15.01.17, близько о 02 год. 00 хв., перебуваючи за адресою м. Київ, вул.. Копилівська, 2, ОСОБА_6 за попередньою змовою разом із невстановленими досудовим слідством особами, впритул підійшовши до ОСОБА_7 , нанесли удари останньому, а саме в обличчя в область носа, збивши з ніг, почали тримати руки потерпілого, для того, щоб останній не міг чинити опір, потім ривками зірвали з потерпілого золотий перстень, відібрали два мобільних телефони: Samsung GT S5830 та мобільний телефон, марка якого не встановлена та з внутрішньої кишені куртки гаманець із грошовими коштами в сумі 600 гривень. Від отриманих ударів, ОСОБА_7 втратив на декілька секунд свідомість, але в той момент, коли останній прийшов до тями, ОСОБА_6 , скориставшись тим, що потерпілий перебуває в безпорадному стані, зірвав золотий ланцюжок з нього, після чого зник в невідомому напрямку разом із невстановленими досудовим слідством особами, з метою розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.
Про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 повідомлено слідчим 16.01.2017 р., його дії кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України, а саме: вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєданому з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровья потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб
Згідно протоколу, підозрюваний букв затриманий в порядку ст.208 КПК України 16.01.2016 р.
Копію клопотання з додатками отримано підозрюваним у встановлений законом строк.
Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строк.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 6 років.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується йому органом досудового розслідування, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування.
Аналізуючи ризик переховуванням від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).
Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_6 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що він не одружений, утриманців не має, постійного місця проживання фактично не має, а тому ставиться під сумнів наявність соціальних зв`язків у підозрюваного. Офіційна робота у підозрюваного на час затримання відсутня, місця проживання в Києві не має, він є людиною середнього віку, працездатний, що підвищує ймовірність ризику переховування його від слідства та суду, оскільки під важкістю відповідальності може виїхати з Києва та місця, зазначеного як адреса реєстрації.
В зв`язку з чим, є обгрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, не маючи стійких соціальних зв`язків, під важкістю відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Ризик того, що підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється, також є актуальним, з огляду на те, що підозрюваний є раніше судимим за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, а відсутність законного джерела доходів, при наявності корисливого мотиву, знову може спонукати підозрюваного до вчинення аналогічних злочинів.
Ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, залишається актуальним з урахуванням того, що частину викраденого у потерпілого майна не знайдено, тому у органа досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може знищити або спотворити викраденні речі з метою недоведення його вини у вчиненні даного кримінального правопорушення та уникнення кримінальної відповідальності.
На ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків, вказує те, що підозрюваний знає особу потерпілого та свідка-очевидця, покази яких мають велике доказове значення для кримінального провадження, а тому у органа досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, перебуваючи на волі, підозрюваний може вплинути на вказаних осіб з метою зміни ними показів.
Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків та вчинити інші кримінальні правопорушення, цим підтверджується наявність ризиків, передбачених п.1, 2,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Підозрюваний відповідно до ст.183 ч.2 п.5 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо застосований запобіжний захід у вигляді тримання від вартою.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує особливу тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органу досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків та вчинити інші кримінальні правопорушення. Для запобігання цих ризиків слідчий суддя вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Туберкульоз, про наявність якого зазначає підозрюваний, не перешкоджає ОСОБА_6 утримуватись в місцях попереднього ув`язнення.
В зв`язку з наведеним, клопотання слідчого є обгрунтованим, покурором в судовому засідано доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 ЦПК України та наявність яких встановлена в судовому засіданні. А відтак клопотання підлягає задоволенню.
Згідно ст.183 ч.3 п.1 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави у вказаному кримінальному провадженні, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вчинено із застосуванням насильства.
Як вбачається з матеріалів клопотання, підозрюваний затриманий в порядку ст.208 КПК України 16.01.2017 р., в зв`язку з чим строк тримання під вартою слід відраховувати з часу затримання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання органу досудового розслідування задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київської області строком на 60 (шістдесят) днів, відраховуючи з часу затримання, тобто по 16 березня 2017 р. включно.
Копію ухвали скерувати слідчому СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві та начальнику Київського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області - для виконання, прокурору Київської місцевої прокуратури № 7 - для відома.
Строк дії ухвали закінчується 16 березня 2017 р.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1