Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/3331/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.01.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у особі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000165 від 18.08.2015 року) по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ушкалка Верхньорогочицького району Херсонської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійною-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, військовослужбовця, призваного на військову службу за мобілізацією, військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), машиніста екскаватора, солдата, в силу ст.89 КК України судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України (в редакції Закону 2001 року),

В С Т А Н О В И В:
Солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 129. 130. 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, після закінчення терміну наданого йому звільнення від виконання службових обов`язків 25.12.2014 року до місця проходження військової служби військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) не з`явився та без поважних причин був відсутній на військовій службі до 05.11.2015 року.

Дії ОСОБА_7 досудовим розслідуванням кваліфіковано за ч.3 ст.407 КК України (в редакції Закону 2001 року), як нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 дав показання, якими підтвердив усі фактичні обставини пред`явленого йому обвинувачення, вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю, щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, на підставі та в порядку, встановленому ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, що підлягають доказуванню, оскільки жодна із обставин не оспорюється сторонами кримінального провадження, а обвинувачений переконав суд, що правильно розуміє зміст цих обставин, розуміє, що буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 мало місце.

Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України (в редакції Закону 2001 року) - нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць.

Обвинувачений ОСОБА_6 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, безпосередню участь в бойових діях в зоні проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

При призначенні покарання за ч.3 ст.407 КК України (в редакції Закону 2001 року), суд врахував ступінь тяжкості скоєного злочину (злочин середньої тяжкості), дані про особу обвинуваченого: ОСОБА_4 - на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, в силу ст.89 КК України судимості не має, за місцем служби характеризується посередньо, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, відсутність обставин, які обтяжують покарання, за наявності обставин, які пом`якшують покарання, тому суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, із наданням на підставі ст.75 КК України іспитового строку і покладенням на нього обов`язків у відповідності до ст.76 КК України, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 91, 94, 370, 374, 394 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.407 Кримінального кодексу України (в редакції Закону 2001 року).

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.407 Кримінального кодексу України (в редакції Закону 2001 року) у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1