Провадження № 1-кп/760/721/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Києві кримінальне провадження, що внесено 16.11.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0013585 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Антрацит, Луганської області, громадянина України, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, який працює охоронцем ТОВ « ПКБ» СКАТ» м.Київ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого згідно довідки обліку внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_2

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
16.11.2016 року приблизно о 13 год.50 хв. обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи за адресою: м.Київ, пл. Вокзальна,1 біля входу до станції Київського метрополітену « Вокзальна», разом із чотирма невстановленими в ході досудового розслідування особами чоловічої статі, помітили потерпілого ОСОБА_7 , який був одягнений в чорну шкіряну куртку, під якої була одягнена жилетка фіолетово-синього кольору фірми « Адідас». Помітивши вищевказану жилетку, у ОСОБА_6 раптово виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме вказаної жилетки, шляхом застосування насильства, що є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вступивши в злочинну змову з невстановленими особами, діючи умисно, спільно, згідно розподілених ролей, останні стали позаду потерпілого, а ОСОБА_6 попереду, та з метою подолання опору з боку потерпілого став наносити удари рукою в область вуха і декілька ударів ногами в область ніг. Після чого, ОСОБА_6 зірвав з потерпілого куртку, кинув її на паркан, а потім стягнув з нього жилетку фірми « Адідас» синьо- фіолетового кольору, та надягнув на себе. В цей час невстановлені досудовим розслідуванням особи продовжували наносити потерпілому удари по різних частинах тіла, що дало можливість ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникнути, та розпорядитися викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 800 гривень.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав повністю та пояснив, що16.11.2016 року коли повертався з роботи,на вокзалі познайомився з чотирма хлопцями. Потім побачивши потерпілого, на якому був одягнений жилет фіолетово- синього кольору, вирішив його викрасти. Він запропонував хлопцям допомогти йому це зробити, на що вони погодились. Він не зовсім пам`ятає ці події, але пам`ятає, як вони подбігли до потерпілого, хлопці стали позаду потерпілого, а він попереду, наніс потерпілому декілька ударів в область голови, потім зірвав з нього куртку, яку кинув на землю, після чого, зняв з нього жилет фірми « Адідас» і втік. У вчиненому щиро кається.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням зазначених обставин, суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, доведеною, оскільки його дії виразились у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення злочину, згідно ст.12 КК України, до категорії тяжких злочинів, обстановку і спосіб вчинення злочину, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, але відповідно до висновку судово- психіатричного експерта № 28 від 07.02.2017 року в період часу до якого відноситься діяння, ОСОБА_6 виявляв ознаки психічних розладів « Органічне ураження головного мозку поєднаного ґенезу з емоційно-вольовим порушенням, однак за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, відшкодування потерпілому завданої шкоди, шляхом повернення майна, відсутність з боку потерпілого будь-яких матеріальних чи моральних претензій.

Обставинами, відповідно до вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щире каяття, повне визнання вини, відшкодування завданої шкоди.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд не встановив.

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, щире каяття ОСОБА_6 критичне ставлення до вчиненого, відшкодування шкоди, відсутність цивільного позову, приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_6 обрана у виді тримання під вартою.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України:

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4/Чотири/ роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням на 2 (два/ роки, поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Звільнити ОСОБА_6 з-під варти негайно в залі суду.

Речові докази: жилет фірми " Адідас", переданий потерпілому по зберігальній розписці після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .