печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 грудня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2016, у рамках кримінального провадження № 0000064,

В С Т А Н О В И В :
29.11.2016 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 в інтересах ДП Готель «Козацький» Міністерства оборони України в порядку ст. 174 КПК України.
ОСОБА_3 у вимогах даного клопотання просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2016 на майно ДП Готель «Козацький» Міністерства оборони України (14303572) відповідальне за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору СІД від 23.11.2000 № -1 з компанією «Карлтон Трейдінг ЛТД» та ТОВ «Карлтон Трейдінг Україна», а саме: на грошові кошти, які розміщені у банку ПАТ «Сбербанк» (м. Київ, віл. Володимирська, 46, МФО 320627, ЄДРПО - 25959784) та перебувають на наступних розрахунках: 00 (долар США та українська гривня), 0063 (долар США та українська гривня), НОМЕР_1 (українська гривня).
Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, вказує, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано та з порушенням приписів КПК України, також посилається на те, що кошти які арештовано, є грошовими внесками учасників договору про спільну інвестиційну діяльність: компанії «Карлтон Трейдінг ЛТД» та ТОВ «Карлтон Трейдінг Україна», які обліковуються на окремому рахунку і не є державними коштами, які належать одному учаснику ДП «Готель «Козацький», не є речовим доказом, а кошти не відповідають критеріям визначеними ст. 98 КПК України.
Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна заперечував, просив відмовити.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника, прокурора, дослідивши матеріали провадження та матеріали провадження за клопотанням про арешт майна, приходить до наступного висновку.
Слідчим відділом військової прокуратури Центрального регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000064 за фактом зловживання своїм службовим становищем службовими особами ДП «Готель «Козацький», компанії «Карлтон Трейдінг ЛТД» та товариства з обмеженою відповідальністю «Карлтон Трейдінг Україна», за попередньою змовою групою осіб, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
В рамках означеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2016 накладено арешт на усі грошові кошти ДП Готель «Козацький» МО України, відповідальне за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору СІД від 23.11.2000 № -1 з компанією «Карлтон Трейдінг ЛТД» та ТОВ «Карлтон Трейдінг Україна» (податковий номер 568359365), які розміщенні у банку ПАТ «Сбербанк» (м. Київ, вул. Володимирська, б. 46, МФО 320627, ЄДРПО - 25959784) та перебувають на наступних розрахунках: 0063 (долар США та українська гривня), НОМЕР_2 (долар США та українська гривня), НОМЕР_1 (українська гривня).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна та право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Жоден не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права. У рішенні Європейського суду по справі «Мороко проти Російської Федерації» від 12.06.2008, Судом зазначається: «Попередні положення не зменшують права держави забезпечувати виконання таких законів, які їй видаються необхідними для здійснення контролю за використанням власності відповідно до загальних інтересів чи для забезпечення сплати податків чи інших зборів та штрафів».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Відповідно до приписів ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Разом з тим, кримінальне провадження № 0000064 зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 27.07.2016 року повідомлення про підозру будь-кому із посадових осіб ДП «Готель «Козацький» не повідомлено, отже на час розгляду клопотання про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, у даному кримінальному провадженні службові особи ДП «Готель «Козацький» або ж компанії «Карлтон Трейдінг ЛТД», ТОВ «Карлтон Трейдінг Україна» у статусі підозрюваного, обвинуваченого не перебували та підстави накладення арешту відсутні.
Частина 1, 2 статті 172 КПК України, декларує те, що клопотання слідчого про арешт майна розглядається за участі власника майна. При цьому, клопотання слідчого може бути розглянуто без повідомлення власника, якщо це є необхідним для збереження арешту майна, що має бути обґрунтовано з метою недопущення порушення права на захист особи.
Така необхідність завжди повинна бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності, безсторонності судового розгляду.
При цьому, слідчим суддею не встановлено об`єктивних обставин які б слугували підставою у обмеженні права особи, у даному випадку власника майна, на захист, про що наголошує заявник.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Гусинський проти Росії», п. 76 зазначив, що призначення таких елементів публічного права, як кримінальне провадження, полягає не в тому, що б бути частиною стратегії в комерційних угодах.
Слідчий суддя знаходить слушними доводи заявника про те, що арешт грошових коштів негативно впливає на здійснення господарської діяльності підприємства, оскільки грошові кошти на які накладено арешт, є грошовими внесками учасників договору про спільну інвестиційну діяльність: компанії «Карлтон Трейдінг ЛТД» та ТОВ «Карлтон Трейдінг Україна», які обліковуються на окремому рахунку і не є державними коштами, які належать лише одному із учасників ДП «Готель «Козацький».
Крім того, відсутні достатні докази вважати, що існує правова підстава для подальшого збереження арешту грошових коштів. Тобто спростовується той факт, що грошові кошти, скасування арешту яких вимагає власник, здобутті незаконним шляхом та відповідають критеріям визначеними ст. 98 КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що органом дізнання, на даній стадії досудового розслідування не доведено, що є необхідність у забезпеченні кримінального провадження, як арешт грошових коштів ДП Готель «Козацький» Міністерства оборони України відповідальне за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору СІД від 23.11.2000 № -1 з компанією «Карлтон Трейдінг ЛТД» та ТОВ «Карлтон Трейдінг Україна», з чим кримінально процесуальний закон пов`язує можливість скасування арешту майна.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-175, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2016, у рамках кримінального провадження № 0000064 - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2016 на грошові кошти ДП Готель «Козацький» МО України, відповідальне за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору СІД від 23.11.2000 № -1 з компанією «Карлтон Трейдінг ЛТД» та ТОВ «Карлтон Трейдінг Україна» (податковий номер 568359365), які розміщенні у банку ПАТ «Сбербанк» (м. Київ, вул. Володимирська, б. 46, МФО 320627, ЄДРПО - 25959784) та перебувають на наступних розрахунках: 0063 (долар США та українська гривня), 0063 (долар США та українська гривня), НОМЕР_1 (українська гривня).
Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена, набирає законної сили і підлягає безумовному виконанню з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1