пр. № 1-кс/759/1406/17
ун. № 759/5901/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2017 року Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 погоджено прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0009440 від 23.09.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
20.04.2017 до суду надійшло клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 погоджено прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 про накладення арешту на автомобіль «Опель Комбо», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований в АДРЕСА_1 , для забезпечення його зберігання як речового доказу в кримінальному провадженні №0009440 від 29.09.2016 та просив заборонити відчужувати автомобіль «Опель Комбо», д.н.з. НОМЕР_1 .

Як вбачається з поданого до суду клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 22.09.2016, приблизно о 19 год. 15 хв., невстановлена особа, керуючи автомобілем «Опель Комбо», д.н.з. НОМЕР_2 , виконуючи маневр руху заднім ходом, та рухаючись по під`їздній дорозі біля буд. № 106/2 по пр. Перемоги у м. Києві, здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_6 , завдавши останньому тяжких тілесних ушкоджень, та скоївши зіткнення з припаркованим автомобілем «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_3 , після чого зникла з місця ДТП на вказаному автомобілі. Того ж дня, 22.09.2016 біля буд. № 106/2 по пр. Перемоги у м. Києві було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди та встановлені очевидці даного злочину: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Згідно протоколів допиту зазначених свідків було встановлено, що 22.09.2016, приблизно о 19 год. 15 хв. автомобіль «Опель Комбо», д.н.з. НОМЕР_2 білого кольору, виконуючи маневр руху заднім ходом на великій швидкості, рухаючись по під`їзній дорозі до буд. № 106/2 по пр. Перемоги в м. Києві скоїв наїзд на пішохода, після чого зіткнувся з припаркованим автомобілем та зник з місця ДТП. Травмованого пішохода було госпіталізовано до медичного закладу де він тривалий час лікувався. Згідно з висновком експерта № 1761/е від 31.10.2016, ОСОБА_6 внаслідок ДТП були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження. У ході досудового розслідування було з`ясовано, що автомобілем «Опель Комбо», д.н.з. НОМЕР_2 на протязі тривалого часу користується ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також, під час допиту батька останнього ОСОБА_5 , було встановлено, що останній придбав даний автомобіль у 2011 році у ОСОБА_11 , та подарив його своєму синові ОСОБА_10 , який користується ним. Крім цього під час допиту в якості свідка, дружини ОСОБА_10 , ОСОБА_12 остання показала, що 29.12.2016, ОСОБА_10 приїжджав до неї на вказаному автомобілі «Опель Комбо», на якому вона помітила інші номерні знаки, але автомобіль був тим самим. Після перевірки вище зазначеної інформації, яку надала свідок ОСОБА_12 , після отримання відповіді з Головного сервісного центру МВС України, зазначена інформація підтвердилась, автомобіль «Опель Комбо», д.н.з. НОМЕР_2 , 10.12.2016 було знято з обліку та перереєстровано на ОСОБА_5 (батька ОСОБА_10 ), при цьому замінені державні номерні знаки НОМЕР_1 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив. Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя дослідивши матеріали поданого клопотання вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Зазначена норма встановлює вичерпний перелік осіб, на майно яких може бути накладено арешт - це 1) підозрюваний; 2) обвинувачений; 3) особи, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Як вбачається з матеріалів справи підозра жодній особі на час подання та розгляду клопотання не пред`явлена.

Відповідно до статті 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 131 Кримінально процесуального кодексу України (надалі - КПК України), є арешт майна, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, або розпоряджатися чи користуватися ним.

Відповідно до позиції Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своєму Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 року зазначає: «Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Крім того слід зазначити, що слідчий в вказаному клопотанні взагалі не вказує номер кузова даного транспортного засобу, чим по суті унеможливлює його ідентифікацію при накладанні арешту.

Також вказуючи державний номерний знак та належність даного транспортного засобу слідчий посилається на відповідь ГСЦ МВС України, яка як вбачається з матеріалів справи сформована 11.01.2017 р. що жодним чином не можна рахувати як доказ належності транспортного засобу станом на час розгляду справи, а саме 20.04.2017 р.

Враховуючи наведене, у слідчого судді відсутні достатні підстави для задоволення вказаного клопотання про накладення арешту.

Керуючись ч. ч. 1, 2 ст. 170, ч. ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 погоджено прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0009440 від 23.09.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя Святошинського

районного суду м. Києва ОСОБА_13