Справа № 751/3338/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/782/2017
Категорія - ст. 81 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові в режимі відеоконференції провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 та засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 червня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання засудженої про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Олександрівка, Хустського району, Закарпатської області, українки, громадянки України, раніше судимої, проживаючої до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , була засуджена по даній справі 04.03.16 року Варвинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно ст. 71 ч. 1, 72 ч. 1 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком повністю приєднано невідбуту частину строку покарання за вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 16.11.2014 року та ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 18.02.2015 року (із розрахунку, що один день позбавлення волі відповідає одному дню арешту) та остаточно призначено покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 30.05.2016 року вирок змінено, постановлено вважати ОСОБА_7 засудженою за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно ст. ст. 71 ч. 1, 72 ч. 1 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Варвинського райсуду від 26.11.2014 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду від 18.02.2015 року та остаточно до відбування призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника ЧВК-44 ОСОБА_9 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Засуджена ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила застосувати відносно неї умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України, оскільки нею відбуто 2/3 частини строку покарання, за період якого вона характеризується задовільно, стягнень не має, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, працевлаштована швачкою, до праці ставиться сумлінно, приймає участь в культурно-масових заходах. Не працювала лише період, коли була госпіталізована та прооперована.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 червня 2017 року у застосуванні до засудженої ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення згідно ст. 1 КК України відмовлено.

В основу свого рішення суд поклав те, що своєю поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_7 не довела своє виправлення, тому у суду не має підстав для застосування відносно неї пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення.

Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 та засуджена ОСОБА_7 звернулися з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати ухвалу місцевого суду та прийняти нову, якою задовольнити клопотання засудженої.

Вимоги апеляційних скарг зводяться до аналогічних обґрунтувань: апелянти зазначають, що засуджена щиро кається у скоєному злочині, підтримує родинні відносини, характеризується посередньо, стягнень і доган не має, до праці відноситься задовільно, низький відсоток виробітку засудженої по відношенню до бригадного пояснюють хворобливим станом здоров`я, зазначають, що остання подолала алкогольну залежність та звертають увагу суду на стан здоров`я засудженої, яка має ряд хронічних хвороб та була прооперована.

Заслухавши доповідача, засуджену та її захисника, які підтримали апеляційні скарги, прокурора та представника ЧВК-44, які вважали рішення суду першої інстанції обґрунтованим, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що останні не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Як вбачається з матеріалів особової справи та з характеристики засуджена ОСОБА_7 фактично відбула встановлену частину строку покарання, була працевлаштована швачкою, до праці відноситься задовільно, має відсоток виконання денного завдання нижчий ніж середньо-бригадний. У соціально-корисній діяльності установи та культурно-масових заходах участі не приймає. Загалом характеризується посередньо, вимоги установленого порядку відбування покарання та правила внутрішнього розпорядку не порушує, мала бесіду профілактичного характеру з приводу поведінки по відношенню до іншої засудженої. Стягнень та заохочень не мала.

Неодноразово засуджувалась за аналогічні злочини, звільнялась згідно Закону України „Про амністію, однак належних висновків для себе не робила та вчиняла нові злочини, за які засуджена до позбавлення волі, що в сукупності свідчить про несумлінну поведінку засудженої та перешкоджає застосуванню відносно неї умовно-дострокового звільнення.

Також, в матеріалах справи наявний опитувальний аркуш керівників частин та служб Чернігівської виправної колонії № 44, які одноголосно виразилися про те, що засуджена ОСОБА_7 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи клопотання засудженої ОСОБА_7 прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у застосуванні до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання через те, що засуджена своєю поведінкою не довела своє виправлення.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується та не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг як адвоката, так і засудженої.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 417, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 та засудженої ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 червня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка відбуває покарання в місцях позбавлення волі з моменту отримання копії рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4