Дата документу Справа № 333/369/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/120/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер 333/369/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2017 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, офіційно непрацюючого, неодруженого, не є депутатом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 29.04.2016 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.191, ч.3 ст.357 КК Україниіз застосуванням ч.1 ст.70 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

у задоволенні клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000374 відмовлено повністю.
Застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з перебуванням останнього за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, до 24 березня 2017 року включно, без застосуванням електронних засобів контролю.
Заборонено підозрюваному ОСОБА_8 залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 19-00 години до 07-00 години без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 певні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду незаконною, викладені обставини необґрунтованими та такими, що не є підставою відмови в задоволенні клопотання.

Так, вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_8 будучи раніше судимим за скоєння злочинів, судимість за які в установленому порядку не знята і не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став, та знову скоїв злочин проти власності передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, відбуваючи покарання за попереднім вироком з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

Злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , згідно зі ст. 12 КК України, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості. Вищезазначене дає достатні підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 усвідомлюючи те, що вчинив кримінальне правопорушення, яке б могло мати незворотний характер, знаходячись на свободі буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно врахувати суспільну небезпечність кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_8 , матеріали, що характеризують його як особу. Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що злочин вчинено з корисливих мотивів, без будь-якої вагомої причини, з метою особистої наживи і обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти спробам вчинити дії передбачені п.п. З, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слід також звернути увагу на те, що ненастання остаточних наслідків від інкримінованого ОСОБА_8 злочину стало можливим лише завдяки старанням потерпілого та працівників патрульної поліції які відшукали підозрюваного та затримали неподалік місця вчинення кримінального правопорушення безпосередньо під час вчинення злочину, і через це є достатні підстави вважати, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти спробам вчинити дії передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто продовжити свою злочинну діяльність шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень, враховуючи те за яких обставин скоєно інкримінований йому злочин.

Так, у ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, не має постійного місця проживання, не має постійного джерела доходу, крім того притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень за які останній засуджений до відбування покарання з випробуванням.

Проте у процесі розгляду клопотання судом проігноровано вказані положення кримінального процесуального закону.

Про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення.

Неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що вивченням особистості підозрюваного встановлено, що ОСОБА_8 , на час звернення з клопотанням до слідчого судді не надходило відповідних клопотань від поручителів.

Про неможливість обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави свідчить те, що підозрюваний не працевлаштований, не має постійного джерела доходу.

При обранні домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не залишати житло цілодобово або у певний період доби. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, відсутності в останнього постійного джерела доходу, є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_8 буде переховуватися від органів досудового розслідування, продовжувати свою злочинну діяльність.

Зважаючи на викладене, вважає, що ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2017 про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 підлягає задоволенню. Просить ухвалу Комунарського районного суд м. Запоріжжя від 23.01.2017 про відмову в задоволенні клопотання слідчого Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 скасувати. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно зі змістом судового рішення, 25.01.2017 року слідчий Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_9 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000374 відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 24 січня 2017 року, приблизно о 21-45 годині, ОСОБА_8 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленим чоловіком, прибув на територію, розташовану за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд.16, де, відсунувши кришку люка, заліз у колектор телефонної каналізації та, за допомогою заздалегідь принесеного з собою ножа, перекусив телефонний мідний кабель марки ТППеп 10х2х0,4 довжиною 20 метрів, 20 метрів, 80 метрів, загальною довжиною 120 метрів; трьох ділянок кабелю телефонного мідного марки ТППеп 30х2х0,4 довжиною 45 метрів, 30 метрів, 45 метрів, загальною довжиною 120 метрів; п`яти ділянок кабелю телефонного мідного марки ТППеп 20х2х0,4 довжиною 30 метрів, 15 метрів, 45 метрів, 90 метрів, 45 метрів, загальною довжиною 225 метрів; п`яти ділянок кабелю телефонного мідного марки ТППеп 10х2х0,4 довжиною 45 метрів, 60 метрів, 30 метрів, 45 метрів, загальною довжиною 240 метрів, загальною вартістю 8237,74 гривень, що належить ПАТ «Укртелеком». У цей час, протиправні дії ОСОБА_8 були помічені працівниками поліції, які припинили і запобігли доведенню злочинного умислу до кінця. Таким чином, ОСОБА_8 виконані усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Умисні дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

25.01.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

У зв`язку із викладеним, слідство прийшло до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_8 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, останньому необхідно обрати як запобіжний захід тримання під вартою, з наступних підстав: ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за який передбачено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, зібрані слідством докази по справі достатньо вказують на винність ОСОБА_8 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується показаннями свідків, іншими матеріалами кримінального провадження; підозрюваний ніде не працює, а отже не має постійного джерела доходів, стійкі соціальні зв`язки у нього відсутні, раніше судимий за вчинення корисливого кримінального правопорушення. Таким чином, враховуючи те, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_8 активно перешкоджатиме встановленню істини по справі, що не дозволить виконати прийняті відносно нього процесуальні рішення, а також, приймаючи до уваги те, що підозрюваний, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотності покарання за його вчинення, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування просить суд застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід тримання під вартою.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим суддею суду першої інстанції, всебічно повно та об`єктивно досліджені всі надані матеріали, належним чином суд оцінив у сукупності всі обставини скоєного правопорушення, врахував данні про особу, у тому числі ті, на які є посилання в апеляційній скарзі, та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відмови в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Залишаючи клопотання слідчого без задоволення, слідчий суддя мотивував своє рішення посиланням на те, що під час розгляду клопотання не встановлено наявності ризиків, передбачених у п.2 ч.1 ст. 177 КПК України 2012 року, крім того, що дійсно ОСОБА_8 хоч і підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, однак він хоч і раніше судимий, підозрюється у вчинені кримінального правопорушення у період іспитового строку, встановленого вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 29.04.2016 року, за яким йому призначене покарання у виді 2 років обмеження волі, офіційно не працює, має постійне місце проживання, підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, але на момент розгляду клопотання про взяття під варту доказів про те, що, перебуваючи на волі ОСОБА_8 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав якимось чином кримінальному провадженню, а також про те, що останнього було повідомлено про підозру у вчинені іншого злочину, слідчому судді прокурором та слідчим надано не було, а ж до тяжкості самого злочину, то посилання на неї є передчасним, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про те, що досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначених ризиків іншим, менш суворим з запобіжних заходів.
Висновки слідчого судді випливають з матеріалів справи, тому посилання слідчого в його клопотанні на наявність ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України, є декларативними і такими, що нічим в матеріалах справи не підтверджені. Не наведено в клопотанні, а також в апеляції прокурора, і даних про те, що обрання щодо обвинуваченого іншого, менш суворого запобіжного заходу, є неможливим і недоцільним.
Клопотання слідчого розглянуто судом з дотриманням норм кримінально-процесуального закону.

З вказаних підстав, апеляційна скарга визнана необґрунтованою.

За таких обставин судове рішення по цій справі відповідає вимогам кримінального процесуального закону і матеріалам справи, тому підстав для його скасування або зміни судова колегія не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2017 року, якою застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з перебуванням останнього за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, до 24 березня 2017 року включно, без застосуванням електронних засобів контролю та заборонено підозрюваному ОСОБА_8 залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 19-00 години до 07-00 години без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4