Справа № 738/376/17
№ провадження 1-в/738/103/2017
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року Менський районний суд
Чернiгiвської області
в складi:
головуючої суддi ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія № 91» клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році»,

В С Т А Н О В И В:
До Менського районного суду Чернігівської області у березні 2017 року надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році», а саме ст. 6.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав своє клопотання та просив суд його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_4 не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2014 році».

Заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

За змістом ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Статтею 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачене скорочення наполовину невідбутого покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

Іншими словами, дія статті 6 розповсюджується на засуджених за вчинення злочинів будь-якої тяжкості, за винятком обмежень, передбачених ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» та у ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», та які на день набрання чинності цим Законом відбували покарання у виді позбавлення волі на певний строк та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 КПК України засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.
Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 засуджений вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 06.11.2014 року за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 364, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, яке є його особистою власністю, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій представника влади строком на 2 роки та штрафом в розмірі 8500 грн. та спеціальною конфіскацією грошей в сумі 1000 грн. Відповідно до ст. 54 КК України позбавлено військового звання «капітан внутрішньої служби».

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 24.02.2015 вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 06 листопада 2014 року змінено та в резолютивній частині вироку, при призначенні покарання згідно ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, замість слів «шляхом часткового складання покарань» вказати слова «шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим». В іншій частині вирок залишено без змін.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислюється з моменту його фактичного затримання, а саме з 13 квітня 2016 року, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Враховуючи, що на час набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», який почав діяти з 19 квітня 2014 року, ОСОБА_4 не був засуджений та не відбував покарання, а тому положення ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» про скорочення невідбутої частини покарання на нього не поширюються.

Це підтверджується також і положеннями ст.11 вказаного Закону, де зазначено, що особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом.

Питання про застосування відносно засудженого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2014 році» з підстав вказаних засудженим вже розглядалось Апеляційним судом Херсонської області та Корюківським районним судом Чернігівської області, в задоволенні його клопотань судами відмовлено.

Враховуючи, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та винесеним на підставі належних доказів, тому суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.
На пiдставi викладеного i керуючись Законом України «Про застосування амністії», Законом України «Про амністію у 2014 році», ст. ст. 85, 86 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1