Справа № 2011/9715/12
Провадження № 1-в/638/237/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
з участю потерпілого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.05.2015 року, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 1 статті 286, частиною 1 статті 307 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:
19 квітня 2017 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_4 на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.05.2015 року, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 1 статті 286, частиною 1 статті 307 Кримінального кодексу України.

Разом з апеляційною скаргою потерпілим ОСОБА_4 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного вироку, яке мотивовано тим, що він не був присутній під час проголошення судом вироку від 14.05.2015 року, а про його зміст та суть дізнався лише, коли отримав вирок у серпні 2015 року. Окрім того, ним подавались заяви про постановлення додаткового рішення, про виправлення описки у вироку, а тому просить поновити строк на апеляційне оскарження вироку в частині заявленого цивільного позову.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду від 14.05.2015 року, просив суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши доводи клопотання та матеріали кримінальної справи №2011/9715/12, суд приходить до наступного.

Так, вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 травня 2015 року, ОСОБА_5 засуджений за частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді 2 років обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами; за частиною 1 статті 307 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; в силу частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 звільнений від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, з покладанням ряду обов`язків, передбачених статтею 76 Кримінального кодексу України.
Цим же вироком цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн. задоволено, постановлено стягнути ці кошти на користь потерпілого з ОСОБА_5 , в іншій частині позовні вимоги залишено без розгляду.
12 серпня 2015 року, потерпілий ОСОБА_4 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про виправлення описки у зазначеному вироку, а саме просив виправити описку щодо встановлення факту виплати страхового відшкодування страховою компанією «АСКА» та вказати, що страхова компанія «АСКА» не здійснила страхового відшкодування на його користь.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 02.02.2017 року у задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_4 про виправлення описки у вироку відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2017 року у відкритті касаційного провадження відмовлено.
Відповідно до пункту 11 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій і Верховним Судом України в порядку, який діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Згідно пункту 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 401 КПК України (1960 року) вирок місцевого суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляцій. У разі подачі апеляцій, касаційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи відповідно апеляційною чи касаційною інстанцією, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Згідно ч.1, 2, 4 ст. 353 КПК України (1960 року) у разі подання апеляції з пропуском встановленого статтею 349 цього Кодексу строку і при відсутності клопотання про його відновлення апеляція постановою головуючого визнається такою, що не підлягає розгляду. У разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку. За результатами розгляду клопотання суд виносить ухвалу, постанову, якою відновляє пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується самим потерпілим ОСОБА_4 , копію вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.05.2015 року він отримав у серпні 2015 року, апеляційна скарга надійшла до суду лише 19.04.2017 року.

За таких обставин суд не вважає поважною причину пропуску строку на оскарження вироку суду від 14.05.2015 року, а тому заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 353 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_4 у поновленні строку на апеляційне оскарженнявироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.05.2015 року, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 1 статті 286, частиною 1 статті 307 Кримінального кодексу України.

Визнати апеляційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.05.2015 року, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 1 статті 286, частиною 1 статті 307 Кримінального кодексу України такою, що не підлягає розгляду.

Постанову може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області протягом 7 діб з дня її проголошення.

Головуючий: