Єдиний унікальний номер:343/535/17
Номер провадження: 1-в/0343/101/17
У Х В А Л А
про відмову умовно-дострокового звільнення від відбування покарання
19 квітня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ "Долинський ВЦ ( № 118)" ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Долинського районного суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
У судовому засіданні представник ДУ "Долинський ВЦ ( № 118)" просив відмовити у задоволенні заяви та пояснив, що засуджений характеризується посередньо, допускав порушення вимог режиму відбування покарання, оголошувалось одне заохочення, не турбується про свій зовнішній вигляд, безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, в тому не заслуговує на застосування ст. 81 КК України.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання засудженого, оскільки засуджений характеризується посередньо, накладалось стягнення, не проявляв стійкої зразкової поведінки, часто змінював роботу, чим не довів своє виправлення. Окрім цього після заохочення наклалалось стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що вважає себе таким, що підлягає умовно-достроковому звільненню, оскільки працює з часу відбуття покарання.
Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що заява не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Положення ч. 3 п. 1 ст. 81 КК України передбачають дві умови для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання: засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом.
У той же час ч.1 ст. 81 КК України вказує, що до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Отже, зміст останньої норми вказує на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Запровадження вищевказаного правового інституту, згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Із досліджених в судовому засіданні особової справи засудженого ОСОБА_5 №01/15 О.В. суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_5 востаннє засуджений 18.09.2015 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.162 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі.
04.11.2015 року засуджений прибув в Державну установу "Долинський виправний центр (№ 118)" Був працевлаштований в майстерні установи, згодом на дільниці МПП "Таля", ФГ "Нива", згодом працював в котельні установи. Після закінчення опалювального сезону з 01.04.2017 року не працює, оскільки бажає працювати в ТзОВ "Ромен Долина плюс". Допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що було накладено одне дисциплінарне стягнення правами начальника установи, яке на даний час погашено у встановленому законом порядку. Оголошувалось одне заохочення правами начальника відділення СПС.
З даних характеристики на засудженого від 18.04.2017 року встановлено про те, що ОСОБА_5 не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. До виконання передбачених законних вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності в їх виконанні. Перебуває на профілактичному обліку як особа схильна до зберігання заборонених предметів. Згідно вироку суду позов не значиться, виконавчі листи на адресу установи не поступали.
Як вбачається з довідок про працевикористання засудженого за час відбування покарання в Долинському ВЦ (№118) ОСОБА_5 нараховувалась заробітна плата з грудня 2015 року по лютий 2017 року. За сумлінну поведінку та ставлення до праці 03.06.2016 року оголошено заохочення у вигляді подяки.
Згідно довідки від 09.03.2017 року виконавчі листи на адресу установи на засудженого ОСОБА_5 не надходили.
Судом встановлено, що адміністрація ДУ "Долинський виправний центр (№118)", в якій відбуває покарання засуджений, не зверталась до суду у встановленому законом порядку про умовно-дострокове звільнення засудженого після відбуття ним установленої КК України частини строку покарання.
Натомість, відповідно до виписки з протоколу №5 від 14.03.2017 року комісією ДУ "Долинський ВЦ (№118)" ОСОБА_5 відмовлено в поданні до суду про його умовно-дострокове звільнення як такому, що не довів своє виправлення.
При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд бере до уваги той факт, що за спробу пронести на територію установи спиртних напоїв, на ОСОБА_5 було накладено дисциплінарне стягнення у виді догани, що не може свідчити про його постійну зразкову поведінку, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання. Судом також враховуються тяжкість вчинення засудженим злочину та те, що раніше він уже відбував покарання за вчинення умисного злочину, однак на шлях виправлення не став.
З огляду на зазначене, коли єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання, суд вважає, що поведінка засудженого не свідчить про його виправлення, оскільки часто змінював роботу, на даний час від запропонованих робіт відмовляється. Те, що ОСОБА_5 , відбуваючи покарання в ДУ " Долинський ВЦ (№118)" був працевлаштований не може слугувати переконливою підставою для висновку про те, що він виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини. Сумлінна поведінка засудженого повинна свідчити про сумлінне виконання громадських доручень, підвищення загальноосвітнього рівня, зразкової поведінки в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин. Переконливих доказів такої сумлінної поведінки засудженого під час відбування покарання в судовому засіданні не здобуто. Тому, наявність в конкретному випадку лише формально-юридичних підстав, не свідчить про виправлення засудженого та не надає йому право на беззаперечне умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Таким чином, дані про особу засудженого та вищеописані обставини не дають суду достатніх підстав дійти до переконання, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком. А тому суд вважає, що клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є передчасним та не підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, ст. 81 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: