Справа № 404/6/17
Номер провадження 1-кп/404/188/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника, адвоката: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджана, громадянина України, з середньою професійною освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 скоїв заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), за наступних обставин.
Так, 30.10.2016 року приблизно о 14.00 год. ОСОБА_4 перебуваючи в будинку, який розташований по АДРЕСА_3 , де відпочивав разом із власником домоволодіння ОСОБА_7 . В цей час ОСОБА_4 , умисно, маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, попросив у ОСОБА_7 під приводом здійснення дзвінка його мобільний телефон марки «Nokia C05-00.2», вартість якого згідно висновку судової експертизи машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання №299 від 15.11.2016 року складає 770 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператору «МТС», яка матеріальної цінності для потерпілого не становить.
Не будучи усвідомленим стосовно дійсних намірів ОСОБА_4 заволодіти його майном, ОСОБА_7 добровільно передав ОСОБА_4 свій мобільний телефон.
Заволодівши таким чином мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_4 з місця вчинення правопорушення зник спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 770 грн. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що обставини вчиненого ним кримінального правопорушення не оспорює, згодний з кваліфікацією його дій, щиро кається у скоєному та просить вибачення у потерпілого.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина у скоєнні злочину, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.10.2016 року від ОСОБА_7 (а.с.37);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2016 року, згідно якого ОСОБА_7 впізнав обвинуваченого по фотознімку №3 (а.с.38);
- інформацією ПТ «ЛОМБАРД ПАРТНЕР ВІВЕНКО і КОМПАНІЯ» від 17.11.2016 року про звернення ОСОБА_4 до ломбарду для отримання фінансового кредиту під заклад мобільного телефону (а.с.40);
- висновком товарознавчої експертизи №299 від 15.11.2016 року, згідно якого вартість мобільного телефону «Nokia C05-00.2» становить 770 грн. на момент скоєння злочину (а.с.42).
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, заяви про відкладення чи неможливість розгляду справи за його відсутності не подавав.
Суд визнав неявку потерпілого в судове засідання такою, що не перешкоджає розгляду справи по суті. У свою чергу зберігаючи об`єктивність і неупередженість, суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Суд дослідивши всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку не перешкоджав сторонам реалізувати їхні права та можливості подати до суду речі, документи, інші докази, заявляти клопотання, а також реалізувати інші права, сприяв рівності сторін у їх процесуальних правах.
Що цілком узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
У зв`язку з чим суд, розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст.190 ч.1 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
При призначенні покарання суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості, умисне та закінчене.
Вивчивши відомості про особу обвинуваченого, суд встановив:
ОСОБА_4 за місцем проживання характеризуються позитивно, офіційно не працює, має тимчасовий заробіток, не одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку в лікарнях не перебуває, осудний, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Із врахуванням всіх обставин справи, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, щиро розкаявся у вчиненому, при цьому обіцяв відшкодувати завдані злочином збитки, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ст.190 ч.1 КК України у виді штрафу.
Таке покарання за глибоким переконанням суду буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідатиме цілям покарання.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне на час апеляційного оскарження рішення суду не обирати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід, оскільки останній не застосовувався під час досудового розслідування кримінального провадження.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_7 не заявлявся.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370-371, 373-374, 376 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, та призначити йому покарання за ст.190 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 850 гривень.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1