Справа № 274/550/17
Провадження № 1-в/0274/218/17
У Х В А Л А
"05" квітня 2017 р. м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації Державна установа "Бердичівська виправна колонія (№70)" ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області в режимі відеоконференції з Державною установою "Бердичівська виправна колонія (№70)" заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середньою освітою, одруженого, громадянина України, до засудження не працював, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, -

в с т а н о в и в:
На розгляд до суду надійшла заява ОСОБА_5 із клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 25.07.2013 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 115 ч.1 КК України до 9 років позбавлення волі.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.04.2016 зараховано в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 15.08.2011 по 22.10.2013 та з 02.11.2014 по 11.11.2014, за правилами визначеними ст. 72 ч. 5 КК України.

Початок строку покарання - 15.08.2011, закінчення строку - 30.05.2018.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 21.10.2016 в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено за безпідставністю. Ухвала набрала законної сили 29.10.2016.

У судовому засіданні засуджений подану заяву підтримав.

Представник адміністрації установи виконання покарань та прокурор вважають, що заява засудженого задоволеною бути не може, оскільки розгляд повторного клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може мати місце не раніше, як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.

Заслухавши засудженого, представника установи виконання покарань, з`ясувавши думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що заява засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 539 ч. 7 КПК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб засуджених за особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п"яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.

З моменту постановлення ухвали Бердичівського міськрайонного суду від 21.10.2016 про відмову засудженому ОСОБА_5 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання рік не минув.

На підставі викладеного та керуючись ст.537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим з моменту вручення йому копії.

Суддя ОСОБА_1