АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/526/17 Справа № 191/5505/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 січня 2017 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено, ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі та доповненні до неї /а.с.п.15, 28/просить ухвалу районного суду скасувати та застосувати до нього ст.81 КК України.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що на даний час він працевлаштований, має заохочення, у нього відсутні стягнення, а тому вважає, що до нього можливо застосувати положення ст.81 КК України.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи покарання за злочин невеликої тяжкості, перебуваючи у СІЗО м.Дніпропетровська, зарекомендував себе посередньо, до праці не залучався по незалежним від нього причинам, суспільно-корисної активності не проявляв. До СВК-94 прибув 29 жовтня 2015 року, був працевлаштований, де на теперішній час також працює. До роботи відноситься добре, виконує завдання якісно та вчасно, характеризується позитивно. Стягнень та заохочень не має, 30 вересня 2016 року на засіданні адміністративної комісії установи йому відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як особі, яка не довела своє виправлення.
У зв`язку з вищевказаним суд першої інстанції, вказавши, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення, але не довів свого виправлення.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, а ухвалу суду скасувати, як незаконну і необґрунтовану та постановити нову ухвалу, застосувати до нього положення ст.81 КК України, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Вимогами положення ст.81КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
При вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України суд всебічно з`ясував дані, що характеризують особу засудженого, його поведінку, ставлення до праці та виправлення. З цього приводу суд в ухвалі зазначив мотиви, з яких прийшов до висновку про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання.
Судом першої інстанції встановлено, що засуджений ОСОБА_7 працевлаштований, характеризується позитивно, заохочень та стягнень не має, 30 вересня 2016 року адміністративною комісією установи було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України як особі, що не довела своє виправлення, які в своїй сукупності вказують на те, що засуджений не довів своє виправлення.
Твердження засудженого щодо наявності одного заохочення, на думку колегії суддів спростовується довідкою про заохочення та стягнення /а.с.п.8/, відповідно до якої заохочень та стягнень у засудженого ОСОБА_7 на час прийняття судового рішення місцевим судом не має. Доводи засудженого щодо його працевлаштування не є достатніми даними для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в силу ст.81 КК України.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні подання, оскільки на думку колегії суддів відсутні достатні підстави стверджувати, що він протягом строку відбування покарання довів своє виправлення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги засудженого не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог апеляційної скарги засудженого слід відмовити.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 січня 2017 року щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4