21.03.17 № 336/1581/17 пр. 1-кс/336/251/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 з участю слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001006 від 15.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому зазначив, що 15 березня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001006 внесено відомості за ч. 3 ст. 185 КК України за фактом заволодіння належним потерпілому ОСОБА_4 насінням соняшника, поєднаним з проникненням до сховища, яке мало місце в ніч з 14 на 15 березня 2017 року за місцем зберігання насіння в складському приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування по справі встановлено, що в зазначений проміжок часу в зазначеному місці ОСОБА_5 і ОСОБА_6 завантажили в належний ОСОБА_5 вантажний автомобіль «MAN 14.272», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , близько семи тон відходів насіння соняшника та під час виїзду з території складського приміщення, що орендує потерпілий ОСОБА_4 , були зупинені співробітниками поліції, яких викликав потерпілий, що спостерігав за діями ОСОБА_5 . Одночасно з вантажним автомобілем до місця розташування складу прибув і автомобіль «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керувала одна з зазначених осіб.

Посилаючись в обгрунтування клопотання на те, що автомобіль «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , має ознаки речового доказу в кримінальному провадженні, так як є знаряддям вчинення злочину, що зберегло на собі сліди злочину, в інтересах запобігання можливості розпорядитися цим майном просить про накладення арешту на автомобіль.

В суді слідчий підтримав клопотання.
Потерпілий просить про задоволення клопотання, пояснивши, що є фізичною особою-приватним підприємцем, суть діяльності якого полягає в переробці насіння соняшника. Для цієї мети він орендує приміщення складу за вказаною адресою. Протягом певного часу, що передував описаним подіям, він помічав втрату насіння. Коли йому стало очевидно, що насіння вочевидь для нього зникає без його розпорядження на це, він вирішив простежити за складом вночі і для цієї мети в ніч з 14 на 15 березня 2017 року із своїм робітником розташувався неподалік будівлі. Коли він побачив на території складу автомобіль свого знайомого ОСОБА_5 , з яким у потерпілого наявні господарські стосунки з поставок насіння і який без згоди потерпілого наповнив транспортний засіб належною потерпілому сировиною, він зателефонував в поліцію і по мірі прибуття співробітників поліції автомобілі «MAN 14.272» і «DAEWOO LANOS», на яких ОСОБА_5 і його син ОСОБА_6 приїхали до складу, були затримані.

Власник майна ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечує, посилаючись на те, що він певний час працював як робітник потерпілого за наймом, тому мав ключі від складу. Напередодні зазначених подій він розмістив набуте ним особисто в іншому населеному пункті насіння в складі, а в день, до якого відносяться описані події, лише забрав те, що належить йому.

Представник власника майна проти задоволення клопотання заперечує, оскільки дані про наявність у вантажному фургоні майна потерпілого, добуті внаслідок огляду володіння, яким є і транспортний засіб, є недопустимими у відсутність як згоди власника, так і ухвали слідчого судді про дозвіл на огляд.

Крім того, зазначає представник, підставою для відмови у задоволенні клопотання є відсутність процесуальних передумов для арешту майна, так як транспортний засіб, про арешт якого клопочеться слідчий, не визнаний речовим доказом, між тим в силу ст. 170 КПК України арешт допускається з метою забезпечення збереження саме речових доказів. Відсутність достатніх даних про те, що за допомогою транспортного засобу ОСОБА_5 було здійснено викрадення чужого майна через відсутність доказів належності насіння ОСОБА_4 , також не дає підстав для ухваленні рішення на користь доводів клопотання.

Крім наведених порушень законності при зверненні до суду з цим клопотанням, представник зауважує на відсутності в матеріалах клопотання постанови про призначення прокурора в цьому провадженні.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що застосування спеціальної конфіскації не передбачено санкцією частини 3 ст. 185 КК України; на відсутність цивільного позову в кримінальному провадженні, в забезпечення якого можна було б накласти арешт, на відсутність повідомлення про підозру, просить про залишення клопотання без задоволення.

Заслухавши слідчого, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як випливає із змісту ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Оскільки слідчий не довів правової підстави для застосування арешту, зокрема, те, що транспортний засіб є доказом злочину, окрім того, слідчим не доведено наявність ризиків його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя не вбачає процесуальних підстав для ухвалення рішення на користь доводів клопотання.

Керуючись ст. ст. 167-173, 233, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання слідчого про арешт автомобіля «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1