ун. № 759/4449/17
пр. № 1-кп/759/341/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 001447 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06.02.2017 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Іваничі, Володимирецького р-ну, Рівненської обл., українця, громадянина України, який здобув вищу освіту, неодружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимий:

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 05.02.2017, приблизно о 22 годині 25 хвилин, перебуваючи на вході до парку ім. Академіка Фоміна, що по бульвару Тараса Шевченка, 17 в м. Києві, звернув увагу на раніше незнайому йому ОСОБА_5 , та вирішив відкрито заволодіти її мобільним телефоном, під приводом здійснення телефонного дзвінка та отримання в такий спосіб доступу до мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , підійшов до ОСОБА_5 та попросив останню, щоб та надала йому свій мобільний телефон зателефонувати на мобільні номери операторів «МТС» та «Київстар». В свою чергу ОСОБА_5 , не усвідомлюючи дійсних намірів ОСОБА_3 , дістала власний мобільний телефон марки «Meizu U10» та набравши один з вказаних номерів телефону, передала ОСОБА_3 мобільний телефон, для здійснення бажаного дзвінка.

В цей час ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив та тримаючи в руці мобільний телефон марки «Meizu U10» білого кольору, вартістю 4000 гривень, який належить ОСОБА_5 , в прозорому чохлі вартістю 230 гривень, в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора «Лайф» вартістю 50 гривень, на рахунку якої знаходились гроші в сумі 35 гривень, з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення, почав втікати, утримуючи вказаний мобільний телефон у своїй руці. В свою чергу ОСОБА_5 , усвідомивши протиправні дії ОСОБА_3 , стала висловлювати вимогу зупинитись та повернути мобільний телефон, однак ОСОБА_3 , не зважаючи на вимогу ОСОБА_5 своїх злочинних дій не припинив, а навпаки, з місця вчинення злочину зник, заволодівши в такий спосіб мобільним телефоном марки «Meizu U10» , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4315 гривень.

Крім цього, ОСОБА_3 11.02.2017, приблизно о 21 годині 35 хвилин, перебуваючи по вул. Ірпінській, 68 в місті Києві, звернув увагу на раніше не знайому йому ОСОБА_6 та знову вирішив відкрито викрасти майно, використовуючи при цьому заздалегідь вигадану схему отримання доступу до мобільного телефону, під приводом скористатись послугами мобільного зв`язку.

Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_6 та попросив останню, щоб та надала йому її мобільний телефон марки «Meizu», начебто для пошуку в мережі «Інтернет», відповідної адреси у м. Києві. В свою чергу ОСОБА_6 , не усвідомлюючи дійсних намірів ОСОБА_3 , дістала з кишені власний мобільний телефон марки «Meizu», з метою надання можливості ОСОБА_3 досягнути своїх бажань, по пошуку відповідної інформації.

В цей час ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, з руки ОСОБА_6 вихопив належний їй мобільний телефон марки «Meizu» білого кольору, вартістю 4094 гривень, в прозорому чохлі, з метою подальшого його обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення, почав втікати, утримуючи вказаний мобільний телефон у своїй руці. В свою чергу ОСОБА_6 , усвідомивши протиправні дії ОСОБА_3 , стала висловлювати вимогу зупинитись та повернути мобільний телефон, однак ОСОБА_3 , не зважаючи на вимогу ОСОБА_6 , своїх злочинних дій не припинив, а навпаки з місця вчинення злочину зник разом з викраденим майном.

Заволодівши в такий спосіб мобільним телефоном марки «Meizu» , який належить ОСОБА_6 , ОСОБА_3 розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 4094 гривень, однак через деякий час був викритий та затриманий працівниками правоохоронних органів, а викрадене майно вилучено.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів до справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України вірна, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна та повторне викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини скоєння злочину, враховує особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий. Згідно ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання останнього не виявлено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 373-376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186 та ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання:
-за ч.1 ст.186 КК України у виді 2(двох) років позбавлення волі;
-за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, зобов`язавши згідно ст.76 КК України обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речовий доказ:

-мобільний телефон «Meizu U10», imei: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який передано під розписку на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 залишити у ОСОБА_5 ;

-мобільний телефон «Meizu», imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , який передано під розписку на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 залишити у ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: