Справа № 591/392/17
Провадження № 1-кп/591/186/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

представника потерпілого ТОВ «ДЦ Україна»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми матеріали кримінального провадження № 00000 від 04.01.2017 року за обвинувальним актом відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, українці, громадянці України, із середньо-технічною освітою, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима яка обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У ході досудового розслідування встановлено, що 28.12.2016 приблизно о 15:00 год. гр. ОСОБА_4 зайшла до магазину ТОВ «ДЦ- Україна» «Watsons», розташованого по площі Покровській, За, в м. Суми. Знаходячись у приміщенні вказаного магазину та розглядаючи асортимент товарів, у ОСОБА_4 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення товарів та косметичних засобів з приміщення даного магазину.

Реалізуючи свій злочинний, протиправний, корисливий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання у виді спричинення матеріального збитку власнику майна, під час робочого часу магазину, користуючись тим, що магазин є об`єктом загального користування та вхід громадянам до нього є вільним, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, підійшла до стелажу магазину з манікюрними лаками, з якого взяла чотири флакона манікюрного лаку торгової марки «M.A.G.», а саме два флакони об`ємом по 6 мл та два флакони об`ємом по 15 мл, які поклала до кишені своєї куртки. Рухаючись далі по торговій залі магазину, ОСОБА_4 підійшла до стелажу із засобами по догляду за ротовою порожниною, з якої взяла флакон зубної пасти торгової марки «Aquafresh», об`ємом 100 мл, який поклала до своєї сумки. Після цього ОСОБА_4 , підійшла до стелажу магазину із дезодорантами-антиперспирантами, з якого вона взяла три флакона дезодоранта-антиперспиранта торгової марки «Nivea», об`ємом 50 мл кожний та три флакона дезодоранта-антиперспиранта торгової марки «Garnier», об`ємом 50 мл кожний, які поклала до своєї сумки та пішла в сторону касової зони магазину. Пройшовши касову зону магазину та не розплатившись за взяті з полиць магазину товари та косметичні засоби, ОСОБА_4 , направилась до виходу з магазину, підійшовши до якого зпрацював звуковий сигнал антикрадіжної системи магазину. В цей час до ОСОБА_4 підійшов працівник магазину, який спостерігав за останньою та запитав чи є у неї неоплачений товар, ОСОБА_4 , розуміючи, що її неправомірні дії викриті, дістала з кишені куртки та з сумки, вищепераховані товари та косметичні засоби, які вона намагалася викрасти.

Тобто, ОСОБА_4 виконала усі дії, які вважала необхідними для викрадення товарів та косметичних засобів з приміщення магазину, довела свої злочинні дії до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 із викраденим була затримана працівником магазину ТОВ «ДЦ-Україна» «Watsons». Загальна вартість викрадених ОСОБА_4 чотирьох флаконів манікюрного лаку торгової марки «M.A.G.», флакону зубної пасти торгової марки «Aquafresh», об`ємом 100 мл, трьох флаконів дезодоранта-антиперспиранта торгової марки «Nivea», об`ємом 50 мл кожний та трьох флаконів дезодоранта- антиперспиранта торгової марки «Garnier», об`ємом 50 мл кожний, згідно висновку товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/58е від 17.01.2017

становить 360 грн 10 коп.

Своїми умисними протиправними діями, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення майна, що належить ТОВ «ДЦ-Украіна», ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 cт. 15, ч. 1 cт. 185 КК України, тобто закінчений замах на крадіжку (таємне викрадення чужого майна).

Обвинувачена та представник потерпілого уклали угоду про примирення від 19.01.2017 року. Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у зазначеному діянні, беззастережно її визнає . Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 cт. 15, ч. 1 cт. 185 КК України у вигляді штрафу в сумі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Прокурор вважає, що зміст угоди про примирення відповідає положенням діючого законодавства та підлягає затвердженню, а заявлене клопотання щодо постановлення вироку на підставі угоди задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши подані матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а угода затвердженню з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 cт. 15, ч. 1 cт. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 незаконно скоїла закінчений замах на крадіжку, а тому її дії вірно кваліфіковано за ч. 2 cт. 15, ч. 1 cт. 185 КК України.

При цьому, обвинувачена розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні її додатково роз`яснені, визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 cт. 15, ч. 1 cт. 185 КК України, підтвердила обставини, викладені у пред`явленому її обвинуваченні та надає згоду на призначення покарання, узгодженого сторонами угоди про примирення.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення. Узгоджені сторонами (обвинуваченим, потерпілим) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченої, та заявлені в межах санкції статті ч. 2 cт. 15, ч. 1 cт. 185 КК України, тобто, умови даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченої відповідають вимогам діючого кримінально- процесуального, матеріального законодавства та особі обвинуваченого.

Суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченою та представником потерпілого.

Речові докази зазначені у постанові про визнання і приєднання до справи речових доказів від 05.01.2017 року у даному кримінальному провадженні і як зберігаються у представника потерпілого слід залишити ТОВ «ДЦ Україна» Watsons на праві власності.

Згідно з ст..100 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 263,88 грн. .

Керуючись ст.ст. 314, 368, 374, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 19 січня 2017 року про примирення між обвинуваченою ОСОБА_4 та представником потерпілого ТОВ «ДЦ Україна» Watsons ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 , ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в сумі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень (вісімсот п`ятдесят грн.)

Речові докази зазначені у постанові про визнання і приєднання до справи речових доказів від 05.01.2017 року у даному кримінальному провадженні і як зберігаються у представника потерпілого слід залишити ТОВ «ДЦ Україна» Watsons на праві власності.

Стягнути з ОСОБА_4 (іпн НОМЕР_1 ) на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 263,88 грн.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_6 -Когер