Дата документу Справа № 332/69/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/95/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 332/769/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши 31 січня 2017 року апеляційну скаргу представника ТОВ «Естейт Селлінг» ОСОБА_7 від 18.01.2017 року на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2017 року,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2017 року задоволено клопотання слідчого слідчого відділення Заводського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_8 та накладений арешт на нерухоме майно: домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною особі, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя зазначив, що є достатні підстави вважати, що нерухоме майно, а саме домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , - є предметом кримінального правопорушення, при цьому існує необхідність запобіганню відчуження, майна.

Слідчий суддя послався на те, що у 2016 році потерпілий ОСОБА_9 подав до Заводського районного суду м. Запоріжжя позов, до ПАТ КБ «Приватбанк», про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору № ZPL0GA00000294 від 18.07.2007 року. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2016 року, позов ОСОБА_9 задоволено, та визнано недійсним кредитний договір № ZPL0GA00000294 від 18.07.2007 року. Дане рішення набуло чинності 12.07.2016 року.

Згідно з договором купівлі-продажу домоволодіння НВХ 362616 складеного в М.Дніпропетровськ 28 липня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_10 та зареєстрованому у реєстрі за № 2800, він був укладений між ПАТ КБ «Приватбанк», в особі ОСОБА_11 , яка діяла від імені ОСОБА_9 та ТОВ «ЕСТЕЙТ СЕЛЛИНГ». За даним договором, фірма ТОВ «ЕСТЕЙТ СЕЛЛИНГ», придбала майно у власність, а саме домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за суму 839909,00 гривен. На підставі вказаного договору, було зареєстровано право власності на вказане домоволодіння за ТОВ «ЕСТЕЙТ СЕЛЛИНГ».

Отже, як зазначив слідчий суддя, маються всі підстави вважати, що покупець вказаного домоволодіння ТОВ «ЕСТЕЙТ СЕЛЛИНГ», дізнавшись про незаконність даної угоди, може мати намір його перепродати, що суперечить інтересам справжнього власника цього майна.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Естейт Селлінг» ОСОБА_7 просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді від 06.01.2017 року, посилаючись на те, що представник ТОВ «Естейт Селлінг» не був присутній при проголошенні ухвали по справі, а її копію отримав лише 17.01.2017 року поштовою кореспонденцією.

Після поновлення строку на оскарження просить ухвалу слідчого судді від 06.01.2017 року скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене в ухвалі майно.

Свої вимоги апелянт обґрунтував наступними обставинами:

-у клопотанні слідчого не дотримано жодної вимоги ст. ст. 171, 172 КПК України, оскільки взагалі не вказано підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт нерухомого майна, що є порушенням п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, а також не зазначено та не надано доказів, що покупець вказаного домоволодіння ТОВ «Естейт Селлінг» має намір його перепродати чи в іншій спосіб здійснити його відчуження;

-слідчим суддею не була з`ясована обставина, хто є законним власником майна, на яке слідчий просив накласти арешт та чи є ця особа стороною кримінального провадження;

-слідчий суддя не навів в ухвалі жодного належного та допустимого доказу, який би вказував, що зазначене майно є предметом кримінального порушення;

-у порушення ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя здійснив розгляд клопотання про арешт без повідомлення ТОВ «Естейт Селлінг», про дану ухвалу ТОВ «Естейт Селлінг» дізнався тільки 17.01.2017 року.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора стосовно дотримання строків апеляційного оскарження та відсутності у апелянта повноважень для подачі апеляційної скарги відповідно до вимог КПК України, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступного висновку.
Відповідно до обставин, наведених в апеляційній скарзі та зазначених у рішенні слідчого судді, ТОВ «Естейт Селлінг» по кримінальному провадженню є третьою особою, щодо майна якої вирішено питання про арешт. Інший статус учасника провадження апелянтом не доведений.

Відповідно до норм ст. 64-2 КПК України, зазначена третя особа має права і обов`язки, передбачені зазначеним Кодексом для підозрюваного в частині, що стосується майна.
Отже, як визначено у ст. 64-2 КПК України, представником цієї юридичної особи може бути захисник, керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю у випадку, якщо власником майна, щодо якого здійснюється арешт, є юридична особа.
Виходячи з наведених норм закону, повноваження представника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: для захисника документами, передбаченими ст. 50 КПК України; копією установчих документів юридичної особи якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є керівник юридичної особи, чи інша уповноважена законом або установчими документами особа.
Апеляційна скарга подана від іменіюридичної особи ТОВ «Естейт Селлінг», але підписана представником ОСОБА_7 на підставі копії довіреності, форма та зміст якої не узгоджується з вимогами ст. 64-2 КПК України і не містить переліку прав та обов`язків представника згідно зі статусом особи по кримінальному провадженню.

Отже, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2017 року, подана особою, яка не мала права на її подачу.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КК України, апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

За таких обставин та виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ТОВ «Естейт Селлінг» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2017 року, підлягає поверненню апелянту як така, що подана особою, яка не мала права на її подачу.
Керуючись ст. 399 КПК України, колегія суддів
ухвалила:
Повернути ТОВ «Естейт Селлінг» апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2017 року, подану представником ОСОБА_7 , як особою, яка не мала права на подачу апеляційної скарги.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4