печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7089/17-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2017 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на нерухоме майно, а саме на земельні ділянки в рамках кримінального провадження №0000397 від 04.08.2016 року,-

В С Т А Н О В И В :
07.02.2017 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого в ОВС першого слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_3 , погодженого прокурором першого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про накладення арешту в межах кримінального провадження №0000397 від 04.08.2016 на нерухоме майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним, а саме: земельні ділянки з кадастровими номерами :01:051:0283, :01:051:0318, :01:051:0448, :02:007:0251, :02:007:0041, :01:051:5014, :01:051:5154, належних ОСОБА_6 на праві власності, та земельну ділянку :02:007:0092, яка перебуває в користуванні ОСОБА_6 на праві безстрокового суперфіцію.
Обґрунтовуючи подане клопотанняслідчий в ОВС першого слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_3 , вказував, що в досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000397 від 04.08.2016 проводиться за фактом зловживання службовими особами Київської обласної державної адміністрації та інших державних органів влади своїм службовим становищем при погодженні проектно-технічної документації будівництва комплексу житлових будинків у селі Гатне Києво-Святошинського району Київської області на земельних ділянках :01:051:0283,:01:051:0318, :02:007:0092, :01:051:0448, :02:007:0251, :02:007:0041, :01:051:5014, :01:051:5154, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.На підтвердження необхідності накладення арешту на зазначені ним земельні ділянки, слідчий в ОВС першого слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_3 посилався на протокол огляду місця події від 03.02.2017, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2017 у справі № 757/5598/17-к, та інші документи, вказуючи, що, на його думку, вищевказані земельні ділянки можуть містити сліди скоєння злочину, які мають значення для подальшого досудового розслідування.
В судовому засіданні слідчий в ОВС першого слідчого управління прокуратури Київської області ЯщукТ.М. клопотання підтримав, захисник особи, щодо майна якої подано клопотання про арешт, заперечував проти клопотання слідчого та просив відмовити у його задоволенні.
Представник ОСОБА_6 , особа, щодо майна якої розглядається питання арешту, адвокат ОСОБА_4 , який подав свої пояснення у справі.
Слідчий суддя заслухавши пояснення слідчого, захисник особи, щодо майна якої подано клопотання про арешт, дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали клопотання, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Досудове розслідування в межах кримінального провадження №0000397, внесеного 04.08.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, службовими особами Київської обласної державної адміністрації та інших державних органів влади своїм службовим становищем при погодженні проектно-технічної документації будівництва комплексу житлових будинків у селі Гатне Києво-Святошинського району Київської області.
З матеріалів провадження вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:051:0283, площею 0,1204 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 була набута у власність на підставі договору купівлі-продажу серії та номер 1878, виданий 08.10.2013, земельна ділянка з кадастровим номером :01:051:0318, площею 0,1201га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 була набута у власність на підставі договору купівлі-продажу серії та номер 1874, виданий 08.10.2013, земельна ділянка з кадастровим номером :02:007:0092, площею 0,1203га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 була набута у користування на підставі договору безстроковогосуперфіціюсерії та номер 83, виданий 31.01.2015, земельна ділянка з кадастровим номером :01:051:0448, площею 0,1226 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 була набута у користування на підставі договору купівлі-продажу серії та номер 1641, виданий 28.10.2014, земельна ділянка з кадастровим номером :02:007:0251, площею 0,1226 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , була набута у користування на підставі договору купівлі-продажу серії та номер 1754, виданий 28.11.2014, земельна ділянка з кадастровим номером :02:007:0041, площею 0,1164 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 була набута у користування на підставі договору купівлі-продажу серії та номер 227, виданий 29.04.2015,земельна ділянка з кадастровим номером :01:051:5014, площею 0,1326 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 була набута у користування на підставі договору купівлі-продажу серії та номер 471, виданий 25.04.2016. Тож земельні ділянки були набуті у власність фізичної особи шляхом укладання цивільно-правових договорів, а не на підставі розпоряджень службових осіб органів державної влади чи місцевого самоврядування. Окрім того, слідчий всупереч вимогам п.3) ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні не зазначив та не надав документи, які б підтверджували права ОСОБА_6 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:051:5154, площею 0,1221 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України, та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню ( ст. 2 КПК України).
У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.
Виходячи з положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю та ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Так, ч. 2 ст. 325 ЦК України, фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.
Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України чітко встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Виходячи з положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалося на порушення ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Разом з цим, Рішення Європейського Суду від 09 червня 2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A № 98).
Таким чином, в кримінальному провадженні відсутні данні, які б виправдовували втручання у право на мирне володіння особою майном, а саме земельними ділянками розташованими в АДРЕСА_1 з кадастровими номерами :01:051:0283, :01:051:0318, :01:051:0448, :02:007:0251, :02:007:0041, :01:051:5014, :01:051:5154та відсутні підстави вважати, що існує правова підстава для їх арешту.Відповідно до витягу з ЄРДР особа, яка володіє вищевказаним майном не має жодного відношення до вчиненого кримінального правопорушення, щодо якого проводиться досудове розслідування.
Разом з цим, як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Слідчий вказує, що земельні ділянки можуть містити на собі речові докази в кримінальному провадженні, водночас самі земельні ділянки не є доказами в кримінальному провадженні №0000397, а тому відсутні підстави для обмеження конституційних прав особи шляхом накладення арешту на належне йому майно.
Відповідно до частини 1 ст. 170 КПК України на майно може бути накладено арешт, у випадку якщо щодо нього існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. В клопотанні слідчого, погодженого з прокурором, та доданих до нього матеріалів відсутні підстави та розумні підозри вважати, що земельні ділянки розташовані в АДРЕСА_1 з кадастровими номерами :01:051:0283, :01:051:0318, :01:051:0448, :02:007:0251, :02:007:0041, :01:051:5014, :01:051:5154 та розташовані на них об`єкти є доказом в кримінальному провадженні.
Окрім того, слідчим не доведено необхідність арешту вказаних земельних ділянок з будь-яких інших законних підстав, а також не вказано жодного з ризиків, передбачених у ст. 170 КПК України.
Таким чином,слідчим не надано доказів, що земельні ділянки, що розташовані в с. Гатне Києво-Святошинського району Київської області з кадастровими номерами :01:051:0283, :01:051:0318, :02:007:0092, :01:051:0448, :02:007:0041, :01:051:5014, :01:051:5154 є знаряддями кримінального правопорушення, були отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення та є речовими доказами в кримінальному провадженні за фактом зловживання службовими особами Київської обласної державної адміністрації та інших державних органів влади своїм службовим становищем.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на нерухоме майно, в рамках кримінального провадження №0000397 від 04.08.2016 року, а саме:

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:051:0283 площею 0,1204 га, розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Інститутська, власником якої є ОСОБА_6 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ), цільове призначення даної земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:051:0318 площею 0,1201 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_6 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ), цільове призначення даної земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:007:0092 площею 0,1203 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_7 (реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 ), та право забудови даної земельної ділянки (суперфіцій) належить ОСОБА_6 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ), цільове призначення даної земельної ділянки для будівництва багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці, безстрокове.

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:051:0448 площею 0,1226 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_6 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ), цільове призначення даної земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:007:0251 площею 0,1226 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_6 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ), цільове призначення даної земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:007:0041 площею 0,1164 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_6 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ), цільове призначення даної земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:051:5014 площею 0,1326 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_6 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ), цільове призначення даної земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:051:5154 площею 0,1221 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_6 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ), цільове призначення даної земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 14.02.2017 року о 13.45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_8 Карабань

районного суду м. Києва