Справа № 1-1/2008
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2017 року смт Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Старій Синяві заяву ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення можливої конфіскації майна,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернувся до Старосинявського районного суду із заявою про скасування заходів можливої конфіскації майна, в якій просить скасувати заборону відчуження та арешт нерухомого майна та припинити обтяження речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 , накладені управлінням Служби безпеки України в Хмельницькій області 28.07.2004 року згідно листа за №3/372-31, зареєстровані 03.08.2004 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 1217075 Старосинявською державною нотаріальною конторою.
Заява обґрунтовується тим, що заявник ОСОБА_4 є спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_5 був власником квартири АДРЕСА_1 . Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру заявнику було відмовлено нотаріусом через те, що Відділом управління СБУ у Хмельницькій області при розслідуванні кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, з ціллю можливої конфіскації майна, передбаченого санкцією ч.5 ст.191 КК України, було накладено арешт на вказану квартиру. Вироком Старосинявського районного суду від 27.08.2008 року у кримінальній справі №1-1/08, ОСОБА_5 за ч.5 ст.191 КК України визнано судом невинним та виправдано, а за ч.1 ст.366 КК України засуджено та звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Однак, при ухваленні вироку питання про скасування арешту майне не було вирішене.
Заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення заяви, пояснення заявника, який підтримав заявлені вимоги та перевіривши матеріали справи, суд, вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до листа Управління Служби безпеки України №3/372-31 від 28.07.2004 року, адресованого Старосинявській нотаріальній конторі Старосинявського району, слідчий СВ Управління Служби безпеки України просить вжити заходів щодо недопущення відчуження майна ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 .
Вироком Старосинявського районного суду від 27.08.2008 року у кримінальній справі №1-1/08, ОСОБА_5 за ч.5 ст.191 КК України визнано судом невинним та виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, а за ч.1 ст.366 КК України засуджено до 3 років обмеження волі з позбавленням права займати певні (керівні) посади на 3 роки та на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Як вбачається із листа Управління Служби безпеки України №72/3/18024 від 28.12.2016 року заявнику ОСОБА_4 рекомендовано звернутись до Старосинявського районного суду із заявою про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , оскільки, 28.07.2004 року слідчим відділом Управління, в межах кримінальної справи №1-1/2008, накладено арешт на квартиру обвинуваченого ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 . В подальшому Старосинявським районним судом при ухваленні вироку 27.08.2008 року відносно ОСОБА_5 не прийнято рішення по описаному майну підсудного.
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старосинявського районного управління юстиції у Хмельницькій області.
Заявнику ОСОБА_4 , який є спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_5 державним нотаріусом Старосинявської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину квартиру за адресою АДРЕСА_2 , оскільки на майно померлого ОСОБА_5 накладенео арешт, що стверджується листом державного нотаріуса Старосинявської державної нотаріальної контори №82-02-31/2017 від 26.01.2017 року.
Відповідно до п.9 розділу ХІ Перехідних положень КПК України 2012 року запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
У відповідності до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.1990 року « Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» у порядку, передбаченому ст.411 КПК України, суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків, зокрема, про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані.
Згідно п.1 Постанови ВССУ №5 від 03.06.2016 року « Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок. При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI "Перехідні положення" КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Так, згідно ч.1 ст.126 КПК України (в редакції 1960 року), забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності, та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.
Згідно ч.6 ст.126 КПК України (в редакції 1960 року), накладення арешту на майно скасовується, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.
Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що арешт накладений на майно, а саме квартиру за адресою АДРЕСА_2 , слід скасувати.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 126, 409, 411 КПК України (в редакції 1960 року), суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення можливої конфіскації майна задовольнити.
Скасувати заходи забезпечення можливої конфіскації майна заборону відчуження та арешт нерухомого майна та припинити обтяження речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 , накладені управлінням Служби безпеки України в Хмельницькій області 28.07.2004 року згідно листа за №3/372-31, зареєстровані 03.08.2004 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 1217075 Старосинявською державною нотаріальною конторою.
Головуюча суддя ОСОБА_1