Справа № 522/4117/17
Провадження 1-кс/522/3898/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000529, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 ,про арешт квартири АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0000529.

В обґрунтування клопотання адвокат посилається на те, що в провадженні СУ ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження №0000529 за ч.4 ст. 190 КК України.

Так, ОСОБА_5 який є громадянином Об`єднаних Арабських Еміратів, приїхав відпочивати до м. Одеси в липні 2016 р., та в ході відпочинку познайомився з ОСОБА_6 .

З цього часу і по кінець листопада 2016 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мешкали разом в готелі «Джоконда» за адресою: АДРЕСА_2 .

За цей час ОСОБА_6 , шляхом обману та зловживання довірою, заволоділа банківськими картками, які належали ОСОБА_5 , та зняла з них кошти у загальній сумі 125 000 грн. та 8120,68 доларів США, що еквівалентно 219 014,74 грн. В подальшому ОСОБА_6 розпорядилася грошовими коштами на власний розсуд.

26 жовтня 2016 р. ОСОБА_5 перевів на рахунок ОСОБА_6 105 000 доларів США, що еквівалентно 2 831 850 грн., з метою придбання квартири АДРЕСА_1 .

Проте, в кінці листопада 2016 р. ОСОБА_6 зникла та припинила спілкування з ОСОБА_5 . В грудні 2016 р. ОСОБА_5 дізнався, що вказана квартира оформлена не на його ім`я, а на ОСОБА_6 .

Сума завданої ОСОБА_5 майнової шкоди складає 3 175 864,74 грн.
Таким чином, з метою забезпечення цивільного позову та запобігання подальшого відчуження третім особам вищевказаної квартири, адвокат вважає за необхідне накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий клопотання щодо арешту залишив на розсуд суду, при цьому зазначив, що у кримінальному провадженні жодній особі про підозру повідомлено не було, а цивільний позов в матеріалах кримінального провадження відсутній.

Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього матеріали та матеріали кримінального провадження, заслухав думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що воно задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження №0000529 за ознаками скоєння злочину передбаченого ст. 356 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
При цьому з наданих до клопотання матеріалів та показів слідчого в судовому засіданні, встановлено, що у кримінальному провадженні, жодній особі в тому числі і ОСОБА_6 про підозру не повідомлено.

Також слідчим вказано на ту обставину, що в матеріалах кримінального провадження відсутній цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , про відшкодування майнової шкоди, для забезпечення якого, адвокат просить накласти арешт на майно, та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні потерпілим визнано не було.

Крім того, слід зазначити, що в порушення ст. 171 КПК України, заявником не було надано суду документи щодо вартості майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, яка повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Так само, адвокатом не було надано відомості про власників майна, на яке він просить накласти арешт, що є недопустимим, оскільки це може істотно порушити права і законні інтереси тих осіб, які насправді володіють цим майном та до зазначеного кримінального провадження не мають жодного відношення.

Ст. 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим, не повним, не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 ,про арешт квартири АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0000529 відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: