ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої- судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження № 1-кп/686/38/17 на підставі обвинувального акта по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Шкло, Яворівського району, Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, розведеного, не працюючого, раніше не судимого:
відданого до суду за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_8 , перебуваючи в кінці грудня 2012 року в помешканні ОСОБА_5 , а саме на другому поверсі будинку АДРЕСА_2 , де на усних домовленостях з ОСОБА_9 здійснював ремонтні роботи, та, побачивши в руках ОСОБА_10 , яка прибирала в будинку, розписку, написану ОСОБА_5 15 червня 2012 року про отримання від ОСОБА_8 в борг коштів в сумі 10 тис. доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України становило 79 тис. 925 грн., та які ОСОБА_5 у присутності ОСОБА_11 в кінці вересня 2012 року повернув ОСОБА_8 , отримавши від нього назад оригінал розписки, підійшов до Маймецької, проявив інтерес до даного документа та з корисливих мотивів з метою повторного її пред`явлення для стягнення з ОСОБА_9 боргу та отримання коштів вирвав з рук Маймецької розписку, пояснивши це тим, що дана розписка належить йому, оскільки в змісті тексту наявні його анкетні дані. Таким чином, у зазначений вище спосіб з корисливих мотивів ОСОБА_12 викрав належний ОСОБА_9 офіційний документ боргову розписку.
Крім того, ОСОБА_8 в кінці червня 2014 року, перебуваючи в належному ОСОБА_5 будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав належні ОСОБА_5 інструменти, якими користувався при проведенні ремонтних робіт у будинку, а саме: електролобзик, марки «TIP», моделі PSTS570, вартістю 295 грн. 57 коп., електрорубанок, марки «FullTech», моделі FT-2419, вартістю 522 грн. 50 коп. та електродрель, вартістю
1450 грн., а всього майна на 2268 грн. 07 коп., завдавши своїми протиправними діями потерпілому матеріальної шкоди на зазначену вище суму.
Винність обвинуваченого у вчиненні злочину стверджується сукупністю зібраних по справі доказів.
Так, сам обвинувачений в суді підтвердив, що в 2012 році став із ОСОБА_9 співвласником будинку АДРЕСА_1 . В червні того ж року позичив ОСОБА_9 на місяць 10 тисяч доларів США. При укладанні договору позики на такий строк ОСОБА_9 був складений офіційний документ-власноручно написана розписка, складена з дотриманням письмової форми, в якій містились всі необхідні реквізити. Дану розписку з метою отримання коштів ОСОБА_12 використав, як доказ при пред`явленні в травні 2015 року до суду позову до ОСОБА_9 про стягнення боргу в розмірі 10 тисяч доларів США. Його вимоги судом були задоволені. Вважає, що розписка знаходилась у нього і була використана при пред`явленні позову правомірно, поскільки ОСОБА_9 борг не повернув та порушив інші з ним домовленості.
Крім того, ОСОБА_12 підтвердив, що за усною домовленістю з ОСОБА_9 близько двох років, а саме, до червня 2014 року виконував різного роду ремонтні роботи в належній ОСОБА_9 половині будинку, що значиться за адресою : АДРЕСА_2 . В цей період мав вільний доступ до будинку потерпілого, при проведенні ремонтних робіт користувався належними йому інструментами, в тому числі, і електрорубанком, електродрелями та електролобзиком, приймав будівельні матеріали, впускав інших робочих, які, в тому числі, і ОСОБА_13 також працювали в будинку. При проведенні робіт ОСОБА_9 з ним та з іншими робочими розраховувався в повному обсязі та своєчасно. Після закінчення робіт в червні 2014 року, дійсно, заволодів належним ОСОБА_9 електролобзиком, марки «TIP»,моделі PSTS570 та електрорубанком, марки «FullTech», моделі FT-2419, які у подальшому були ним видані на вимогу слідчого. Зазначив, що дані інструменти йому передав потерпілий в рахунок погашення половини боргу в розмірі 400 доларів США, який утворився перед ним по закінченні ремонтних робіт.
Крім цього, потерпілий пояснив, що після купівлі частини будинку домовився з обвинуваченим про проведення ним в будинку ремонтних робіт, які йому спочатку оплачував по закінченні місяця або неділі, а вподальшому - по закінченні конкретної роботи. В зв`язку з цим протягом двох років ОСОБА_12 мав ключі від належної ОСОБА_9 частини будинку, мав вільний доступ до нього, впускав в будинок інших робочих, працював разом з ними, в тому числі із ОСОБА_13 , при виконанні робіт користувався належними потерпілому будівельними інструментами, серед яких були і електролобзик, електрорубанок та електродрелі. В середині 2014 року обвинувачений ремонтні роботи завершив, з ним був проведений повний розрахунок і ніяких претензій він не виказував. По закінченні ремонта ОСОБА_9 виявив пропажу електролобзика марки «ТІР» моделі РSТS570, вартістю 295 грн. 57 коп., електрорубанка марки «FullTech» моделі FT-2419, вартістю 522 грн. 50 коп. та електродрелі, вартістю 1450 грн. Встановити, хто їх викрав зразу не зміг, всі ним опитані робітники, які брали участь в ремонті його частини будинку, свою участь в їх викраденні заперечували та момент зникнення інструментів не бачили, тому спочатку з цього приводу він в правоохоронні органи не звертався.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що займався ремонтом належної ОСОБА_9 частини будинку, під час якого приблизно в кінці 2012 року серед фінансових документів, що належали потерпілому і лежали в картонній коробці, бачив його розписку про позичені у ОСОБА_12 кошти, на якій ще була ксерокопія паспорта ОСОБА_9 . В будинку також проводив ремонтні роботи ОСОБА_8 , який мав від нього ключі та повний доступ до будинку. За проведені роботи ОСОБА_9 завжди розраховувався своєчасно та в повній мірі, ніхто, в тому числі, і ОСОБА_12 , з цього приводу ніяких претензій до потерпілого не виказував. По закінченні ремонта ОСОБА_9 повідомив, що пропали електроінструменти, які в роботі використовував виключно ОСОБА_12 . На запитання потерпілого ОСОБА_12 повідомив, що не знає, де інструменти, свідок та інші робітники також підтвердили, що не бачили, як вони зникли. Поскільки у всіх склались нормальні дружні стосунки, потерпілий повірив всім, в тому числі і обвинуваченому, що цих інструментів вони не брали.
Із показань в суді свідка ОСОБА_10 видно, що в 2012 2013 роках вона займалась прибиранням в належній ОСОБА_9 частині будинку, куди її впускав їх сусід ОСОБА_8 , який також там працював і завжди знаходився в будинку, коли в ньому прибирала свідок. Під час одного з прибирань в кінці 2012 року вона знаходилась в кімнаті на другому поверсі, де біля каміна перебирала в коробці документи, серед яких звернула увагу на документ під назвою «Розписка», на якому зверху була відображена ксерокопія першого листка паспорта ОСОБА_5 , а далі йшов рукописний текст, виконаний ручкою з синім кольором. Оглянувши документ візуально, вона замітила в тексті прізвище « ОСОБА_12 », почала вголос читати зміст розписки, однак прочитати її не встигла, поскільки це почув обвинувачений, який знаходився в кімнаті, підійшов до неї та вирвав документ з рук, пояснивши при цьому, що дана розписка належить йому. Поскільки стосунки у всіх були нормальні, ОСОБА_12 був вхожий в будинок та в сім`ю ОСОБА_9 , вона значення його вчинку не придала і нікому про це не розповіла. Пізніше від родича взнала, що у ОСОБА_9 виникли проблеми, так як ОСОБА_12 витребовує з нього борг, який давно повернутий, фігуруючи при цьому відповідною розпискою. Тоді вона згадала про розписку, яку у неї забрав ОСОБА_12 в кінці 2012 року і розповіла родичу, за яких обставин ця розписка опинилась у обвинуваченого. Ці обставини вона підтвердила і при розгляді в суді позову ОСОБА_12 до ОСОБА_9 про стягнення боргу, ОСОБА_12 вже їх заперечував, а вподальшому з цього приводу їй висловлював погрози.
Із показань в суді свідка ОСОБА_18 видно, що, працюючи водієм, протягом 2012-2013 років систематично доставляв будівельні матеріали до належного ОСОБА_9 будинку. Ключі від нього завжди були у ОСОБА_12 , який відкривав двері для вигрузки матеріалу та мав повний доступ до будинку. Сам обвинувачений користувався цими матеріалами, так як виконував в будинку ремонтні роботи, при цьому користувався належними потерпілому електроінструментами.
Свідок ОСОБА_19 в суді підтвердив, що протягом 2-х років працював в будинку ОСОБА_9 , виконував сантехнічні ремонтні роботи, там же в той час працював і ОСОБА_12 , який виконував будівельні роботи. ОСОБА_12 мав ключі та повний доступ до будинку. При проведенні ремонта обвинувачений користувався електродрелями та іншими електроінструментами, які, як пізніше виявилось, належали потерпілому і були у нього викрадені.
Із показань в суді свідка ОСОБА_20 видно, що взимку 2013 року він брав участь в проведенні ремонта належного ОСОБА_9 будинка, вхід в який йому часто відкривав ОСОБА_8 . Останній також працював в ньому, в роботі він користувався електродрелями, шуруповертами, перфоратором, які, як сам говорив обвинувачений, належали потерпілому. За проведені роботи ОСОБА_9 проводив розрахунки вчасно, претензій з цього приводу ніхто не виказував. Свій обсяг робіт свідок закінчив тоді ж в 2013 році. Приблизно рік назад до нього зателефонував ОСОБА_12 , повідомив, що у нього виникли проблеми. З цього приводу попросив підтвердити в правоохоронних органах про те, що під час проведення ремонта в будинку ОСОБА_9 з ним у нього ніби-то виникли суперечки з приводу розрахунку за роботи і потерпілий при цьому ніби-то в рахунок оплати його праці передав йому електроінструменти - перфоратор, шуруповерт, болгарку. Це була неправда, однак ОСОБА_12 схиляв свідка дати зазначені вище показання в органах поліції, розраховуючи на те, що він погодиться, так як ОСОБА_12 знав, що між свідком і ОСОБА_9 були певні непорозуміння в стосунках і вирішив цим скористатись, однак свідок не погодився давати неправдиві показання і про розмову із ОСОБА_12 повідомив потерпілого. Крім того, йому відомо, що обвинувачений з аналогічним проханнням звертався ще до одного чоловіка, який теж проводив ремонт у ОСОБА_9 , однак він також не погодився давати неправдиві показання.
Вина обвинуваченого у викраденні електроінструмента у потерпілого об`єктивно стверджується даними відповідного протокола огляду від 14 вересня 2015 року, із якого вбачається, що в рамках розслідування даної крадіжки ОСОБА_12 добровільно видав органам розслідування належні Колодяжному електрорубанок та електролобзик, що підтверджується самими речовими доказами- зазначеними вище електроінструментами.
Зміст розмови обвинуваченого з бувшою дружиною, зафіксований на речовому доказі- магнітному носії інформації- диску DVD-R та роздруківка цієї розмови, що міститься у відповідному протоколі огляду цього диску, які досліджені в судовому засіданні, свідчать про те, що ОСОБА_8 заволодів належним потерпілому електроінструментом незаконно.
Про наявність у потерпілого до крадіжки зазначеного вище електроінструмента свідчать дані протокола огляду від 9 листопада 2015 року та фототаблиці до нього, із яких вбачається, що у ОСОБА_9 залишилась упаковка з-під викраденого електрорубанка, в якій він зберігався. Цього в суді не заперечував і сам обвинувачений, підтвердивши, що потерпілий пред`явив упаковку від електрорубанка, який органам розслідування видав ОСОБА_12 .
Об`єктивно вина обвинуваченого у викраденні розписки також підтверджується оглянутими в суді самою розпискою, що зберігається в матеріалах цивільної справи та її ксерокопією, приєднаною до матеріалів кримінальної справи.
Таким чином, суд находить вину обвинуваченого доказаною повністю, та він повинен нести відповідальність згідно вимог закона.
Суд не може прийняти до уваги посилання обвинуваченого на те, що він не викрадав ні розписки, не електроінструмента, поскільки вони спростовуються послідовними показаннями потерпілого, свідків про іменно викрадення обвинуваченим боргової розписки та електроінструментів, не вірити яким у суда немає підстав, та сукупністю вищенаведених доказів по справі. Сам ОСОБА_12 в суді підтвердив, що зі всіма свідками у нього нормальні стосунки і підстав у них його оговарювати немає. Послідовність встановлених у суді злочинних дій обвинуваченого / період викрадення розписки, подання позову про стягнення боргу майже через три роки / також підтверджує достовірність вищенаведених доказів та підтверджує послідовність дій потерпілого щодо звернення в правоохоронні органи з приводу вчинених проти нього злочинів.
Судом за клопотанням обвинуваченого оглянуті матеріали цивільної справи про стягнення боргу та відмовні матеріали по скаргам ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , ці матеріали та винесені по ним рішення не є доказом того, у який спосіб до ОСОБА_12 попала розписка ОСОБА_9 і не спростовують вини обвинуваченого у її викраденні.
Також не може бути прийнято до уваги посилання сторони захисту на те, що розписка не являється офіційним документом, поскільки поняття офіційного документа визначено Законом України від 2.10.1992 року № 2657-XII «Про інформацію», який визначає, що офіційний документ- це документ, що містить зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які породили чи здатні породити наслідки правового характеру, чи може бути використаний як документ-доказ у правозастосовчій діяльності, що складається, видається, посвідчується повноважними органами, а також окремими громадянами. В даному випадку розписка є борговим документом, яка складена з дотриманням визначеної законом форми, містить передбачені законом реквізити, підтверджує факт укладання договору позики між особами та прийняття кожним із них відповідних зобов`язань. Інформація, що міститься в розписці, посвідчує факти, здатні спричинити наслідки правового характеру. Обвинувачений викрав та використав розписку, як доказ у цивільній справі з корисливою метою, вона є офіційним документом.
Невизнання обвинуваченим своєї вини суд розцінює, як намагання уникнути кримінальної відповідальності.
Дії обвинуваченого слід кваліфікувати :
за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів,
за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна / крадіжка /.
При обранні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Враховуючи наведене, тяжкість вчиненого, розмір викраденого, характер дій обвинуваченого, суд вважає, що відносно обвинуваченого слід обрати покарання у вигляді штрафу. Суд вважає, що дане покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлявся, судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.,
за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити штраф в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в розмірі 540 грн. 14 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВСУ в Хмельницькій області судових експертиз № 806т від 22.08.15 р. та № 1026т від 19.11.15 р.
- магнітний носій інформації (диск DVD-R), копію розписки зберігати при справі,
- електролобзик, марки «TIP», моделі PSTS570, електрорубанок, марки «Full Tech», моделі FT-2419, та коробку від електрорубанку, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області, повернути ОСОБА_5 .
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.