Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
02 березня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження №0000513 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за апеляційними скаргами прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 21 вересня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 21 вересня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим за ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання на підставі ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк тримання під вартою з розрахунку одному дню перебування під вартою відповідає два дні відбування покарання, а саме з 26.04.2016 року до дня набрання вироком законної сили, зарахувавши два дні затримання, а саме 24.04.2016 року та 25.04.2016 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою.

За вироком суду ОСОБА_6 24 квітня 2016 року близько 09-ої години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у господарському приміщенні, розташованому в господарстві по АДРЕСА_1 , під час суперечки, що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, завдав один удар металевою частиною господарської сокири по голові ОСОБА_9 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді рубленої рани скроневої ділянки зліва, відкритого вдавленого перелому скроневої та тім`яної кісток зліва з забоєм головного мозку (важкого ступеня), які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння.

Вказані дії ОСОБА_6 отримали правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Вказує, що судом першої інстанції безпідставно визнано обставинами, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та пом`якшують його відповідальність часткове визнання обвинуваченим своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, та в порушення вимог ч.1 ст.69 КК України не мотивував своє рішення, яким чином вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. При постановленні вироку судом не враховано, що ОСОБА_6 веде бродячий спосіб життя, по місцю проживання та реєстрації характеризується посередньо, вчинив в стані алкогольного сп`яніння тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, спричинивши потерпілому удар господарською сокирою в голову. Також не враховано думку потерпілого ОСОБА_9 щодо призначення ОСОБА_6 більш суворого покарання. Крім того, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні проведено судово-імунологічні експертизи на загальну суму 5942 грн 60 коп., про що зазначено в обвинувальному акті. Просить вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 21 вересня 2016 року скасувати в частині призначення покарання та постановити новий, яким призначити покарання ОСОБА_6 за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років. Стягнути з ОСОБА_6 5942 грн 70 коп. витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що вину визнає частково, оскільки він вважає, що знаходився в стані необхідної оборони та захищав своє життя, а тому просить перекваліфікувати його дії з ч.1 ст.121 КК України на ст.124 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_5 щодо часткового задоволення апеляційної скарги прокурора, скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, а апеляційну скаргу обвинуваченого просив залишити без задоволення, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, а апеляційну скаргу прокурора просили залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З положень статті 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обгрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об"єктивно з"ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим рішенням є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У свою чергу положеннями статті 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Окрім того, згідно вимог ст.374 КПК України у вироку мають бути зазначені докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Вищезазначених вимог законодавства судом першої інстанції було дотримано не в повній мірі.

Так, з матеріалів кримінального провадження та вироку вбачається, що під час судового розгляду суд не звернув уваги на відсутність судово-медичних експертиз за результатами слідчих експериментів, проведених в ході досудового розслідування, щодо відповідності механізму спричинення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_9 та в обвинуваченого ОСОБА_6 , з метою перевірки узгодженості чи неузгодженості вищезазначених показань, на які вказував і сам обвинувачений, що не дає можливості повно та об"єктивно зробити висновок про те, чи діяв обвинувачений в межах необхідної оборони, чи необхідна оборона в діях ОСОБА_6 була відсутня, оскільки останній вказує на наявність у нього на шиї тілесних ушкоджень, які, з його слів, наніс йому потерпілий. Крім того, з показань потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що обвинувачений наніс йому два удари в область голови, один удар в потичну ділянку, а другий в скроневу ділянку. Разом з тим, суд стверджує у вироку про нанесення обвинуваченим лише одного удару, не навівши мотивів, з яких він прийшов до такого висновку, та мотивів відхилення твердження потерпілого про нанесення йому двох ударів. Дана обставина має важливе значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та надання правильної оцінки твердження обвинуваченого про його дії в стані необхідної оборони.

Крім того, суд першої інстанції не дав відповідної правової оцінки показанням обвинуваченого, потерпілого та свідків, не перевіривши їх належними та допустимими доказами.

Зазначені порушення, на думку колегії суддів, є такими, що істотно вплинули на правильність прийняття рішення у кримінальному провадженні судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі й прийняття законного та справедливого рішення.

Вищевикладене свідчить про дотримання не в повній мірі судом першої інстанції вимог КПК України, що перешкодило суду повно та об`єктивно з`ясувати обставини кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тобто суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, передбачене ч.1 ст.412 КПК України.

Згідно п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на наведене, вирок суду першої інстанції, який постановлений з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно прийняти міри до всебічного, повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження з дотриманням процесуальних прав потерпілого та обвинуваченого, усунути вказані недоліки, ретельно, повно та всебічно перевірити зібрані в справі докази, дати їм належну юридичну оцінку та ухвалити законне і обгрунтоване рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , який приймав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, та обвинуваченого ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 21 вересня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній у виді тримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: ___________________ ОСОБА_1

Судді:____________________ ОСОБА_10