Справа № 629/177/17
Номер провадження 1-кп/629/142/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження № 0003089 на підставі угоди про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 260 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

В період часу з початку березня 2016 року до кінця червня 2016 року, ОСОБА_3 , приймав участь у діяльності не передбачених законом збройних формувань так званої «ДНР» в м. Сніжне та м. Горлівка, Донецької області, де займався доставкою, вантаженням та розвантаженням ящиків зі зброєю та боєприпасів до неї до збройних формувань, та мав у своєму користуванні автомат Калашникова і набої до нього, котрі отримав від невстановленої особи. Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, направленим на незаконне придбання, перенесення та зберігання бойових припасів, з метою використання їх в особистих цілях, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_3 , знаходячись в м. Сніжне, Донецької області, під час розвантаження набоїв, присвоїв, тобто придбав 12 патронів до автоматичної зброї калібру 5.45, котрі став незаконно зберігати за місцем мешкання та реєстрації, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

19 листопада 2016 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено згідно висновку судово-балістичної експертизи № 418 від 13.01.2017 року 12 бойових проміжних патронів калібру 5.45 мм (5.45х39 АК), виробництва СРСР, виготовлених промисловим способом, до нарізної бойової зброї відповідного калібру і типорозміру патронника, які являються боєприпасами.

Своїми діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Крім цього, на початку березня 2016 року, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, перебуваючи в м. Горлівка, Донецької області, вступив до незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки». Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_3 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванню та виконанню його цілей і завдань. Для подальшої участі у незаконному збройному формуванню, невстановленою особою на початку березня 2016 року, ОСОБА_3 було призначено рядовим 1 корпусу підрозділу «Зоря» та передано йому у використання вогнепальну зброю-автомат Калашникова та набої до неї, дві гранати (РГД-5), формений одяг та військове спорядження.

Продовжуючи протиправну діяльність, у період з початку березня 2016 року до кінця червня 2016 року, ОСОБА_3 здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законами України збройного формування, систематично виконував накази свого керівництва та будучи бійцем незаконного збройного формування, знаходячись в підрозділі «Зоря», зі зброєю в руках, займався завантаженням та доставкою до збройних формувань в м. Горлівка та м. Сніжне, Донецької області зброї та набоїв до неї, а також виконував інші протиправні накази із використанням вогнепальної зброї, які отримував від своїх керівників з числа незаконного збройного військового формування самопроголошеної, так званої «Донецької народної республіки».

Своїми діями, які носили тривалий характер, а саме в період з початку березня 2016 року до кінця червня 2016 року, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 260 КК України, оскільки він приймав активну участь в діяльності непередбаченого законами України збройного формування, із використанням автоматичної вогнепальної зброї.

18 січня 2017 року між прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якому надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні № 0003089 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2016 року, з одного боку і підозрюваним в цьому провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Згідно даної угоди ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість в скоєних злочинах за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 260 КК України і прийняв зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в кримінальному провадженні та співпрацювати з правоохоронними органами у викритті інших осіб причетних до зазначених кримінальних правопорушень. Також сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести підозрюваний, а саме: відповідно до ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, за ч. 2 ст. 260 КК України покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць, на підставі ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Крім цього даною угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та пояснив, що він скоїв зазначені правопорушення, у вчиненому щиро кається. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.

Суд, заслухавши думку прокурора та захисника, які наполягали на затвердженні угоди, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 260 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 260 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені абзацами 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок. Оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, не відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. Крім того судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена підозрюваним та прокурором, визначена у межах санкцій ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 260 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, виходячи з позиції обвинуваченого, висловленої в судовому засіданні щодо погодження із призначенням узгодженої сторонами міри покарання, позиції прокурора, яким зрозумілі наслідки затвердження угоди, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 18 січня 2017 року, укладеної між прокурором та підозрюваним у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання алкоголю із шкідливим наслідками з 2012 року, розлучений, зі слів має неповнолітню дитину, має середню спеціальну освіту, не працює.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття в скоєному та активне сприяння по розкриттю злочину.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд призначає покарання ОСОБА_3 , узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 18 січня 2017 року.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 залишити раніше обрану у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту взяття його під варту, тобто з 19 листопада 2016 року, згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення № 0093/86 від 19 листопада 2016 року.

Крім того, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення, а саме з 19 листопада 2016 року, тобто з моменту затримання обвинуваченого ОСОБА_3 по день набрання цим вироком законної сили.

Судові витрати по справі покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 ..

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якому надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні і обвинуваченим в цьому провадженні ОСОБА_3 , укладену 18 січня 2017 року.

Визнати ОСОБА_6 винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 260 КК України та піддати його покаранню:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 260 КК України у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 залишити раніше обрану у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту взяття його під варту, тобто з 19 листопада 2016 року, згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення № 0093/86 від 19 листопада 2016 року.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_3 перебування в установі попереднього ув`язнення з 19.11.2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судово-балістичної експертизи № 418 від 13.01.2017 року в розмірі 1319 гривень 40 копійок (код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова).

Речові докази по справі:

- 12 стріляних гільз, які відповідно до квитанції 000177, знаходиться на зберіганні в камері зберігання зброї Лозіського ВП ГУНП в Харківській області знищити, як такі, що не представляють цінності;

- мобільний телефон марки «НОКІА-100», який відповідно до квитанції 000177, знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Лозіського ВП ГУНП в Харківській області, повернути обвинуваченому ОСОБА_3 ;

- два паперові аркуші форматом А-4, роздруковані за допомогою кольорового принтера, на яких зображена дівчина у військовій формі зі зброєю в руках та із прапором т.зв. «ДНР», які приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0003089 від 19.11.2016 року, залишити в матеріалах даного кримінального провадження;

- закордонний паспорт та патент, які приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0003089 від 19.11.2016 року, залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1