[1] АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.11.2016 року у кримінальному провадженні №0000250,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
представника особи, що подала скаргу - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.11.2016 року повернуто скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління ДР ГСУ СБ України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_5 звернувся зі скаргою після закінчення строку на оскарження бездіяльності слідчого, не порушуючи питання про його поновлення.
В апеляційній скарзі та змінах до неї ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою задовольнити його скаргу.
Такі вимоги апелянт мотивує тим, що обрахування строків вчинення бездіяльності слідчого по вилученому 11.10.2016 року майну повинно обчислюватись після сплину 48 годин після дати вилучення майна. Тому, звертаючись 24.10.2016 року зі скаргою до слідчого судді строк для подачі скарги він не пропустив. Що стосується суті його скарги до слідчого судді вважає, що вона підлягає задоволенню, оскільки слідчий не звертався з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, таким його вважає, в зв`язку з тим, що в ухвалі на обшук не давався дозвіл на відшукання модемів, а нетбуки та Сім картки, які також було вилучено, то щодо них відсутні дані про використання у протиправній діяльності.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження за скаргою ОСОБА_5 колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
З огляду на приписи даної норми закону перебіг строку на оскарження бездіяльності слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна розпочався по закінченню 48 годин після вилучення майна. Враховуючи, що майно вилучили 11.10.2016 року, то строк на оскарження розпочався з

13.10.2016 року включно (ч.5 ст.115 КПК України) та закінчився 23.10.2016 року, однак враховуючи, що цей день (23.10.2016 року) був не робочим строк на подачу скарги закінчився 24.10.2016 року та в цей день (згідно конверту про відправлення скарги до слідчого судді) ОСОБА_5 оскаржив бездіяльність слідчого.
За наведеного колегія судів уважає, що слідчим суддею необґрунтовано повернуто скаргу ОСОБА_5 , тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали по суті скарги.
Розглядаючи скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, колегія суддів вважає, що в її задоволенні слід відмовити з урахуванням наступного.
Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі у якої воно було вилучено, в тому числі, за ухвалою слідчого судді, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
Згідно приписів частини 7 ст. 236 КПК України, тимчасово вилученим майном вважаються речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.
Як вбачається з матеріалів провадження за даною скаргою, вилучене під час обшуку 11.10.2016 року у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 майно, належить до майна, що зазначено в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.10.2016 року, згідно якої обшук проводився з метою відшукання та вилучення: серверного обладнання та технічних засобів, за допомогою яких здійснюється незаконна комутація міжнародного трафіку, комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, особистих записів, записних книжок, матеріальних носіїв інформації, фінансово-господарської документації щодо розрахунків з клієнтами рефайлу та з іноземними компаніями, що займаються торгівлею телефонним трафіком, а тому вилучені речі не можна розцінювати, як тимчасово вилучене майно, у відповідності з приписами ч. 7 ст. 236 КПК України.
За наведеного, посилання особи, що подала скаргу на те, що майно, яке було вилучене, відповідно до положень ч. 4 ст. 236 КПК України, є тимчасово вилученим, в зв`язку з тим, що вилучене не входить до переліку майна, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування, не ґрунтуються на фактичних обставинах провадження, оскільки обшук приміщення проводився з метою відшукання та вилучення серверного і комп`ютерного обладнання та технічних засобів.
Також є необґрунтованими і доводи скарги, зокрема про незаконне вилучення модемів, в зв`язку з відсутністю про них вказівки в ухвалі про обшук, проте модем це пристрій зв`язку, який дозволяє комп`ютеру передавати дані та застосовується в комп`ютерній техніці, а відтак належить до комп`ютерної техніки на відшукання якої надавався дозвіл.
Інші доводи скарги про безпідставність вилучення нетбуків та SIM карток, в зв`язку з відсутністю даних про їх використання у протиправній діяльності, не можуть прийматися до уваги, оскільки суд позбавлений можливості на даній стадії надати відповідну оцінку діяльності володільця вилученого майна.

За наведеного в задоволені скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого про неповернення тимчасово вилученого майна слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 303, 309, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.11.2016 року про повернення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління ДР ГСУ СБ України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні №0000250 скасувати, постановити нову, якою відмовити ОСОБА_5 в задоволенні його скарги про повернення майна вилученого у нього під час обшуку 11.10.2016 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

______________ _______________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/350/2017
Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1