Справа № 344/3167/17
Провадження № 1-кс/344/828/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0002904, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, в якому просив накласти арешт на 12 резервуарів призначених для зберігання паливно-мастильних матеріалів, та в обґрунтування якого зазначив, що з метою незаконного збуту підакцизних товарів, зокрема, нафтопродуктів - бензину марки А-95 та дизельного палива, за попередньою змовою невстановленою слідством групою осіб влаштовано підпільну автозаправну станцію по АДРЕСА_1 , за допомогою якої, в порушенні Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.97 року реалізовує бензин марки А-95 та дизельне паливо у великих розмірах, що підтверджується фактичними даними, отриманими під час досудового розслідування та при проведенні оперативно-розшукових заходів.

Матеріалами клопотання також зазначено, що 14 січня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду проведено обшук за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Автоливмашівська, 130 (кадастровий номер земельної ділянки :19:003:0086), у ході якого виявлено та вилучено пульт ПДУ марки Т&N №0223, пульт ПДУ марки Т&N №583440, пульт ПДУ марки Т&N №289757, а також, встановлено що на вищенаведеній земельній ділянці знаходяться 12 резервуарів призначених для зберігання паливно-мастильних матеріалів, які на думку прокурора є знаряддям вчинення злочину та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, при цьому існує необхідність запобігти можливості їх подальшого приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення, передачі чи відчуження. Метою ж застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження прокурор зазначив забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Представник володільця майна в судовому засідання проти задоволення клопотання заперечив, посилаючись на те,що ТОВ НАДРА-2020 здійснює оптову торгівлю твердим,рідким,газоподібним паливом і подібними продуктами. Підприємством були надані документи,які підтверджують придбання дизельного палива з відповідними сертифікатами.

Заслухавши прокурора та представника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що прокурор звернувся з вказаним клопотанням, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що в СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження № 0002904 від 16.07.2015р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 205 КК України.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 81900400 від 06.03.2017 майно за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Автоливмашівська, 130, належить на праві колективної власності Івано-Франківському закритому акціонерному товариству «Облпаливо».

Згідно договору оренди від 28.12.2016 між ТзОВ «Надра-2020» та ПАТ «Облпаливо», 4 металеві цистерни для зберігання паливо-мастильних матеріалів, частину асфальтованої навантажувально-розвантажувальної площадки (50м x 150м) передано в платне користування фірмі «Надра-2020».

Згідно акту прийому-передачі між ТзОВ «Надра-2020» та ПАТ «Облпаливо» у користування ТзОВ «Надра-2020» передано 5 резервуарів.

Також, згідно договору оренди рухомого майна між ОСОБА_5 та ТзОВ «Надра-2020» від 01.01.2017 резервуари ємкістю 50т -2 шт., резервуар ємкістю 75 т 5 шт., передано у платне користування ТзОВ «Надра-2020».

14 лютого 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду проведено обшук за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Автоливмашівська, 130 (кадастровий номер земельної ділянки :19:003:0086), у ході якого виявлено та вилучено пульт ПДУ марки Т&N №0223, пульт ПДУ марки Т&N №583440, пульт ПДУ марки Т&N №289757, а також, встановлено що на вищенаведеній земельній ділянці знаходяться 12 резервуарів призначених для зберігання паливно-мастильних матеріалів з вмістом невстановленої речовини, по зовнішнім ознакам схожої на бензин.

16.02.2017 року з 6 резервуарів, які знаходяться по вищевказаній адресі було відібрано зразки нафтопродуктів.

Згідно протоколів проведених досліджень від 22.02.2017 року рідина з цистерни №6 відповідає ДСТУ 7688:2015 «дизельне паливо Євро», рідина з цистерни №5 «відповідає ДСТУ 7688:2015 «дизельне паливо Євро», з цистерни №4 не відповідає вимогам ДСТУ 7687:2015 «Бензин автомобільний Євро» за густиною, з цистерни №3 не відповідає ДСТУ 7687:2015 «Бензин автомобільний Євро» за детонаційною стійкістю, з цистерни №2 відповідає ДСТУ 7687:2015 «Бензин автомобільний Євро», з цистерни №1 не відповідає ДСТУ 7687:2015 «Бензин автомобільний Євро» за фракційним складом.

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Крім цього, відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В клопотанні прокурором ставиться питання накладення арешту на резервуари. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що вказані обєкти є речовими доказами, проте в клопотанні відсутнє обгрунтування, що вказані об`єкти можуть бути конфісковані з урахуванням обставин кримінального правопорушення внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 204 КК України, тобто використовувались як обладнання для виготовлення незаконної продукції.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що 4 резервуари призначених для зберігання паливно-мастильних матеріалів можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки були пристосовані для зберігання бензину, що не відповідає стандартам ДСТУ, та бензину, походження якого належними документами не підтверджено, та необхідно накласти арешт на майно на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у даній статті цього Кодексу, та зокрема забезпечить виконання завдань такого арешту та досягнення його мети передбаченої ч. 2 ст. 170 КПК України.

Однак, ТОВ «Надра-2020» було надано документи, які свідчать про поставку дизельного палива та відповідно до результатів дослідження рідина з цистерни №6 та цистерни № 5 відповідає ДСТУ 7688:2015 «дизельне паливо Євро», а тому підстав вважати, що дані резервуари можуть бути використані як докази не встановлено.

Також, 6 резервуарів, призначених для зберігання паливно-мастильних матеріалів, які знаходяться на земельній ділянці по вул. Автоливмашівська, 130 в м. Івано-Франківську, не використовувалися для зберігання паливно-мастильних матеріалів.

Посилання прокурора на те,що вищевказані резервуари з`єднанні між собою та речовини в них можна переміщати з одного в інший, належними доказами не підтверджені.

Тому, на підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання в цей частині необхідно відмовити, оскільки прокурором не доведено, що є правові підстави для такого арешту, необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, що він виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, якій належить майно, а саме обмеження права власності, є розумними і співрозмірними із завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання про накладення арешту задовольнити частково.

Накласти арешт на 4 резервуари, призначених для зберігання паливно-мастильних матеріалів, а саме цистерну № 1, цистерну № НОМЕР_1 , цистерну № НОМЕР_2 , цистерну № НОМЕР_3 , які знаходяться на земельній ділянці по АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :19:003:0086), та перебуває у володінні ТОВ «Надра-2020».

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1