Провадження № 11/780/13/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 13.07.2017

УХВАЛА
Іменем України
13 липня 2017 року м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю прокурора: ОСОБА_5
представника потерпілого: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7

підсудної: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_7 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 січня 2017 року, якою кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України повернуто прокурору на додаткове розслідування;-

в с т а н о в и л а:
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.04.2010 року ОСОБА_8 засуджено за ч.5 ст. 185 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є її власністю. Крім того, даним вироком суду стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 4919379,48 грн. в якості відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та судові витрати у розмірі 4036,87 грн. (т.4 а.с. 137-143).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23.06.2010 року вище вказаний вирок залишений без змін (т.4 а.с. 215-222).

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 09.12.2010 року вирок суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції змінені. Виключено з обвинувачення ОСОБА_8 визнаного судом доведеним епізод щодо викрадення у ОСОБА_9 у період із квітня по липень 2008 року 310000 доларів США, що на час вчинення злочину становило 1501981 грн., а також таку кваліфікуючу ознаку таємного викрадення чужого майна як вчинення його повторно. До ОСОБА_8 застосовано ст. 69 КК України та пом`якшено призначене їй покарання за ч.5 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного їй майна; зменшено розмір стягнутої з ОСОБА_8 матеріальної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_9 до 3417398 грн. В решту судові рішення залишені без змін (т.4 а.с. 296-299).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.06.2015 року задоволено заяву ОСОБА_8 про перегляд вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.04.2010 року у кримінальній справі щодо неї за ч.5 ст. 185 КК України за нововиявленими обставинами, вирок суду скасовано та у кримінальній справі призначено судовий розгляд за правилами КПК України 1960 року (т.7 а.с. 188-190).

Згідно постанови суду першої інстанції за наслідками перегляду справи за нововиявленими обставинами, органами досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що в період часу з квітня по липень 2008 року (точної дати слідством не встановлено), маючи умисел на таємне викрадення грошей із сейфу потерпілого ОСОБА_9 ,який розташований в спальній кімнаті на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 , за декілька відвідувань ОСОБА_9 , при цьому перебуваючи в приміщенні буд. АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю господаря та відсутністю поблизу себе сторонніх осіб, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом підбору замочного ключа, який заздалегідь приготувала для реалізації свого злочинного наміру, проникла до приміщення спальної кімнати, що на другому поверсі вказаного будинку, де з металевого сейфу, який розташований в шафі вказаної кімнати, частинами, за декілька разів, таємно викрала належні потерпілому ОСОБА_9 гроші в сумі 310000 доларів США, що згідно курсу НБУ становило 1501981 грн., які привласнила та розпорядилася ними на власний розсуд, завдавши цим самим потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 1501981 грн.

Крім цього, ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно на початку грудня 2008 року (точної дати слідством не встановлено), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_9 , скориставшись відсутністю господаря та відсутністю поблизу сторонніх осіб, через незачиненні двері, що з тильної сторони вказаного будинку, незаконно проникла до приміщення будинку, де шляхом підбору ключа, який заздалегідь приготувала для реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, проникла до спальної кімнати, що на третьому поверсі вказаного будинку, звідки таємно викрала належний потерпілому ОСОБА_9 металевий сейф моделі «Дипломат» вартістю 1250 грн., в якому знаходилися належні потерпілому ОСОБА_9 гроші в сумі 480000 доларів США та гроші в сумі 40000 Євро та сім талонів на видачу дизельного пального «АВІАС-Україна», які для потерпілого ОСОБА_9 матеріальної цінності не представляють.

Викрадений сейф разом з грішми та талонами на видачу дизельного пального «АВІАС-Україна» ОСОБА_8 привласнила та розпорядилася ними на власний розсуд, завдавши цим самим потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 3990666,24 грн.

Суд розглянувши справу в судовому засіданні під час перегляду її за нововиявленими обставинами, за клопотанням прокурора направив її на додаткове розслідування з тих підстав, що досудовим слідством достовірно не встановлено часу вчинення злочину, оскільки виявлення ОСОБА_9 зникнення грошей 13.12.2008 року не є підставою вважати, що крадіжка мала місце на початку грудня 2008 року, так як аналіз зібраних по справі доказів, достовірних даних про те, що ОСОБА_8 на початку грудня 2008 року приїжджала до будинку ОСОБА_9 в матеріалах справи немає, а з журналу відвідувань будинку вбачається, що останній раз ОСОБА_8 приїжджала до ОСОБА_9 20.09.2008 року. Крім цього, нічим не доказується наявність в сейфі ОСОБА_9 грошей у викраденій сумі, крім його пояснень, при тому, що розмір шкоди, завданої злочином, впливає на кваліфікацію дій винної особи і підлягає доказуванню.

Також, не знайшла свого відображення, в пред`явленому обвинуваченні, версія досудового слідства про те, що ОСОБА_8 вчинила крадіжку шляхом заміни сейфів та належним чином не перевірені і пояснення ОСОБА_8 щодо неможливості у зв`язку з наявністю у неї захворювання хребта піднімати та переміщати по сходам сейф із такою вагою.

Суд зазначає, що з відеовідтворення обстановки та обставин події, проведеного 26.20.2016 року на виконання постанови від 12.05.2016 року, слідує, що воно було проведено ст. слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській обл. ОСОБА_10 за участю двох понятих, прокурора, представника потерпілого ОСОБА_6 , підсудної ОСОБА_8 , її захисника ОСОБА_7 та статиста ОСОБА_11 , яка працює діловодом канцелярії Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській обл., в 1997 році закінчила Національну академію внутрішніх справ, курс фізичної підготовки та навчання проходила з 1994 по 1997 роки, захворювань опорно-рухового апарату не має, має звання майора міліції.

Оцінивши зазначені докази суд прийшов до висновку, що спосіб викрадення сейфу з грошима залишився досудовим слідством не доведеним, оскільки відтворення обстановки та обставин події було виконано із залученням статиста, яка за антропологічними даними не відповідає даним про особу ОСОБА_8 . Також, нез`ясованим залишився факт фізичної можливості перенесення ОСОБА_8 сейфу з автомобіля до квартири АДРЕСА_2 , яка знаходиться на 13 поверсі.

За неможливості перевірки вказаних обставин шляхом проведення відтворення обстановки та обставин події із залученням статиста, яка б по антропологічним даним відповідала даним про особу ОСОБА_8 , на думку суду у справі необхідно провести відповідну судово-медичну експертизу.

Тобто, висновок органів досудового слідства щодо вчинення злочину ОСОБА_8 шляхом підміни сейфів, які вона самостійно зносила та виносила з будинку, є сумнівним та потребує додаткової перевірки.

Крім цього, під час судового засідання було встановлено, що написи на вилученому під час обшуку у квартирі ОСОБА_8 конверті «24250», відповідно до висновку експертів за результатами судово-почеркознавчої експертизи від 29.12.2014 року, виконані ОСОБА_8 , а не знайомим потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_12 , як це слідує з обвинувального висновку.

У своїй постанові суд першої інстанції звертає увагу на те, що пред`явлення ОСОБА_8 обвинувачення та винесення щодо неї обвинувального вироку ґрунтувалося на її визнавальних показах в явці з каяттям, автором якої, відповідно до висновку судово-авторознавчої експертизи від 18.08.2015 року, є не ОСОБА_8 , а інша особа.

Також, суд зазначає, що під час перегляду справи за нововиявленими обставинами, не було встановлено особу та місце проживання ОСОБА_13 , яка в середині вересня 2008 року була прийнята на роботу та працювала у ОСОБА_9 домогосподаркою, а в листопаді 2008 року в телефонному режимі повідомила потерпілого про те, що працювати у нього більше не буде, на роботу не вийшла, власні речі не забрала, а також не встановлено особу та місце проживання ОСОБА_14 водія ОСОБА_9 , який у період з 01.10.2008 року по 13.12.2008 року мав безперешкодний доступ до будинку та який після звільнення ОСОБА_15 підтримував з нею особисті відносини.

Крім цього, під час досудового розслідування не встановлювалися і не допитувалися свідки і очевидці, які могли бачити перенесення сейфу ОСОБА_8 та чути розрізання сейфу «болгаркою», про що було зазначено підсудною під час досудового слідства у своїх показах.

Оскільки всі вищезазначені обставини в їх сукупності мають значення для встановлення дійсних обставин справи, що потребує значного обсягу слідчих та процесуальних дій, які неможливо виконати в рамках судового розгляду кримінальної справи, то на думку суду першої інстанції кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.5 ст. 185 КК України підлягає поверненню прокурору для організації додаткового розслідування, під час якого необхідно відомості про вчинений злочин внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань, належним чином перевірити зазначені обставини та, за наявності належних і допустимих доказів, повідомити ОСОБА_8 обґрунтовану підозру і звернутися до суду з обвинувальним актом.

В апеляції захисник підсудної ОСОБА_8 ОСОБА_7 зазначає, що постанова суду є незаконною і такою, що винесена з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, які перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.

На думку апелянта, судом безпідставно прийняте і вирішене клопотання прокурора про направлення справи на додаткове розслідування після закінчення розгляду даної кримінальної справи та доповнення судового слідства на стадії судових дебатів, без відновлення судового слідства, чим позбавило сторону захисту та обвинувачену виступати у судових дебатах з посиланням на докази, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні і на підставі яких повністю спростовується пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення.

Сторона захисту вважає, що визначені в Постанові Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.01.2017 року процесуальні заходи, які необхідно вчинити під час додаткового розслідування не можуть суттєво вплинути на доказову базу у даній кримінальній справі, решта зазначених у постанові вказівок фактично є вже виконаними та доведеними як стороною захисту, так і під час виконання вимог ст. 315-1 КПК України. Крім того, на думку захисника, їх фактичне невиконання (неналежне виконання) повинно розцінюватися судом як сумнів щодо винуватості обвинуваченої та тлумачитись на її користь, відповідно до вимог ст. 62 Конституції України.

Апелянт зазначає, що під час розгляду даної справи не було здобуто будь-яких даних щодо предмету злочинного посягання, який становить об`єкт злочину у обвинуваченні ОСОБА_8 , а саме грошових коштів в сумі 790 тисяч доларів США та 40 тисяч Євро, а тому дана дана обставина є доведеною під час судового розгляду та не потребує доведенню під час додаткового досудового розслідування. Відсутність предмету злочинного посягання, який становить об`єкт злочину у обвинуваченні ОСОБА_8 , є самостійною підставою для виправдання судом підсудної ОСОБА_8 .

Враховуючи зазначене, захисник просить постанову суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті тим же складом суду.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

підсудної та її захисника, які апеляцію захисника підтримали та просили її задовольнити, а постанову суду скасувати;

прокурора, яка проти апеляційної скарги захисника заперечувала та просила відмовити в її задоволенні;

представника потерпілого, яка проти апеляційної скарги заперечувала;

вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Так, згідно ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 22 КПК України, прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, виявляти як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а ст. 64 КПК України передбачено, що при провадженні досудового слідства та розгляді справи в суді підлягають доказуванню: подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину); винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину; обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшують та обтяжують покарання; характер і розмір шкоди, завданої злочином.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи вказані вимоги кримінально-процесуального кодексу органами досудового слідства виконання не були.

У п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.05р. «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» зазначено, що повернення справ на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства і досудове слідство у всякому разі визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам ст.ст. 22, 64 КПК України не були досліджені або були поверхово чи однобічно дослідженні обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, досудове слідство в супереч вимогам ст. ст. 22, 64 КПК України (1960 року) у кримінальній справі щодо ОСОБА_8 проведено неповно, оскільки залишилося нез`ясованим походження коштів в сумі 790 тис. доларів США і 40 тис. євро, викрадених у ОСОБА_9 , не встановлено коло всіх осіб, які мали доступ до будинку та відповідно до сейфу в період вчинення злочину, досудовим слідством не перевірені версії щодо вчинення інкримінованого ОСОБА_8 злочину іншими особами, які також мали доступ до будинку, в тому числі не встановлено місце проживання домогосподарки ОСОБА_13 , яка за показанням потерпілого працювала у нього в період з вересня 2008 року по листопад 2008 року, а також водія ОСОБА_14 , який у період з 01.10.2008 року по 13.12.2008 року мав безперешкодний доступ до будинку та мав особисті відносини з ОСОБА_16 . Крім цього, досудовим слідством не були встановлені свідки і очевидці, які могли бачити перенесення сейфу ОСОБА_8 та чути його розрізання «болгаркою», а також залишився не з`ясованим факт фізичної можливості перенесення сейфу підсудною з третього поверху будинку до автомобіля і з автомобіля до квартири.

Під час судового розгляду даної кримінальної справи за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції прийняв усі можливі процесуальні заходи, направленні на перевірку фактичних обставин справи та усунення неповноти досудового слідства, а саме судом були надані дорученні в порядку ст. 315-1 КПК України для встановлення місця проживання домогосподарки ОСОБА_13 та водія ОСОБА_14 , які фактично виконані не були та призначено відтворення обстановки та обставин події для з`ясування факту фізичної можливості перенесення ОСОБА_8 сейфу, яка належним чином також не була виконана, що позбавило суд можливості усунути під час розгляду справи допущену в процесі досудового слідства неповноту.

Тобто, на думку колегії суддів, дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що в процесі досудового слідства була допущена така його істотна неповнота, яка є перешкодою для розгляду справи у суді і яка не може бути усунута у судовому засіданні. Відповідно до матеріалів справи, в процесі досудового слідства залишились не з`ясованими такі обставини, зясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи. Зазначені обставини були наведені судом у постанові. Із урахуванням сутності цих обставини, обєму та характеру слідчих дій, які необхідно виконати для їх дослідження, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що неповнота досудового слідства не може бути усунута у судовому засіданні і на законних підставах повернув цю справу на додаткове розслідування.

Доводи апеляції захисника про відсутність підстав для повернення справи на додаткове розслідування не ґрунтуються на матеріалах справи із яких вбачається, що неповнота досудового слідства дійсно була допущена, ця неповнота є істотною і не може бути усунута у судовому засіданні.

Крім того, відповідно до вимог п.6 ч.1 ст. 348 КПК України (в редакції 1960 року), обвинувачений, щодо якого справу направлено на додаткове розслідування, його захисник, мають право подати апеляцію тільки у частині мотивів і підстав направлення справи на додаткове розслідування.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що посилання в апеляції захисника на необхідність направлення справи на новий судовий розгляд, є безпідставними, а тому справа підлягає поверненню на додаткове розслідування, в ході якого органам досудового слідства слід вжити всіх передбачених законом заходів до всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи та дати оцінку всім доказам в їх сукупності і в залежності від встановленого, прийняти законне рішення.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 382 КПК України (в редакції 1960 року) колегія суддів;-

у х в а л и л а :
Апеляцію захисника ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 січня 2017 року, якою кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України повернута прокурору на додаткове розслідування залишити без змін.

СУДДІ ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_17