Дата документу Справа № 337/1327/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний № 337/1327/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/1740/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 186 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
8 грудня 2016 року м. Запоріжжя
Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 17 вересня 2004 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

2) 5 червня 2006 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 2 років та 1 місяця позбавлення волі;

3) 1 липня 2009 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, 69 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 8 квітня 2011 року по відбуттю строку покарання;

4) 18 лютого 2016 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у вигляді 180 годин громадських робіт, покарання не відбуте,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України та засуджено:

- за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим призначене покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 71 КК України з урахуванням правил, передбачених ст. 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 18 лютого 2016 року, призначене остаточне покарання у вигляді 4 років 10 днів позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання з 30 травня 2016 року.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 30 травня 2016 року, по день набрання вироком законної сили

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено без змін у вигляді тримання під вартою.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він, будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, судимості за які у встановленому порядку не зняті та не погашені, на шлях перевиховання не став, та вчинив ряд аналогічних кримінальних правопорушень при наступних обставинах.

ОСОБА_8 , починаючи з липня 2015 року по вересень 2015 року проходив стажування на посаді менеджера у ФОП « ОСОБА_9 » та мав посвідчення працівника ФОП « ОСОБА_9 ». До його обов`язків відносилось: складання договорів між ФОП « ОСОБА_9 » та клієнтами, а іноді, за домовленістю з директором, безпосередньо виконання ремонтних робіт за договором замовлення.

На початку січня 2016 року, після звільнення із займаної посади, не здавши посвідчення працівника ФОП « ОСОБА_9 », ОСОБА_8 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, розробив злочинний план по заволодінню грошовими коштами громадян міста Запоріжжя, які звертались раніше при укладанні договорів замовлення та знали ОСОБА_8 особисто, приступив до його реалізації за наступних обставин:

У середині січня 2016 року ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи по заздалегідь розробленому злочинному плану, прийшов за місцем проживання ОСОБА_10 - до квартири АДРЕСА_3 , та пред`явивши останній недійсне посвідчення працівника підрядного підприємства ФОП « ОСОБА_9 », запропонував здійснити заміну водопровідних труб її квартири. ОСОБА_8 усвідомлював, що через похилий вік ОСОБА_10 не здогадається про його злочинний намір. Остання на пропозицію ОСОБА_8 погодилась та повідомила, що на даний час у неї відсутні кошти для оплати замовлення, а також те, що 12.02.2016 року їй буде нарахована пенсійна виплата та запропонувала йому прийти у визначений час.

Після чого, продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, 12.02.2016 року приблизно об 11 год. 00 хв. ОСОБА_8 , знаходячись біля під`їзду № 6 будинку АДРЕСА_4 , під приводом закупівлі будівельних матеріалів для виконання робіт, пов`язаних із закупівлею будівельних матеріалів та транспортних витрат на їх доставку, заволодів грошовими коштами у розмірі 1200 гривень, що належать ОСОБА_10 , які в подальшому витратив на власні потреби, чим завдав потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Крім цього 25.02.2016 року приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, знаходячись у приміщені кв. АДРЕСА_5 , де мешкає ОСОБА_11 , пред`явив останньому недійсне посвідчення працівника підрядного підприємства ФОП « ОСОБА_9 », при цьому повідомив останньому про те, що вказане підприємство планує провести ремонтні роботи, а саме реконструкцію зовнішніх фасадів будинку АДРЕСА_6 , та, під приводом збирання коштів на закупівлю будівельних матеріалів для виконання робіт та транспортних витрат на їх доставку, заволодів грошовими коштами у розмірі 300 гривень, що належать ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_8 , демонструючи укладення договору, дістав аркуш паперу та зробив помітку про сплату вказаної суми, при цьому надав ОСОБА_11 можливість розписатись напроти свого прізвища, що начебто підтверджувало сплату ним грошових коштів. В результаті злочинних дій ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану суму.

Крім цього, 04.03.2016 року приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, прийшов до квартири АДРЕСА_5 , де мешкає ОСОБА_11 , та користуючись тим, що ОСОБА_11 вже раніше уклав з ним усний договір на виконання певних видів робіт, повідомив останньому про те, що для початку виконання ремонту, а саме реконструкції зовнішніх фасадів будинку АДРЕСА_6 , під приводом збирання коштів на транспортні витрати по доставці будівельних матеріалів, заволодів грошовими коштами у розмірі 300 гривень, що належать ОСОБА_11 .

Після чого ОСОБА_8 , не зупиняючись на досягнутому, продовжив свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 , запропонував розміняти йому заздалегідь підготовлений фрагмент паперу, на якому відображено купюру номіналом 500 гривень з позначкою «Це не гроші, це приколи» та яка не є платіжним засобом, заволодів грошовими коштами у розмірі 500 гривень, що належать ОСОБА_11 , які в подальшому витратив на власні потреби. В результаті злочинних дій ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 800 гривень.

Крім зазначеного ОСОБА_8 , починаючи з квітня 2016 року, фактично виконував роботу з пошуку та залучення клієнтів для ФОП ОСОБА_12 для надання послуг монтажу водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування та мав посвідчення працівника вказаного підприємства.

Так 02.04.2016 року приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, знаходячись у приміщені кв. АДРЕСА_7 , де мешкає ОСОБА_13 , пред`явив останній посвідчення працівника підрядного підприємства ФОП ОСОБА_12 «Комфортный дом», при цьому повідомив останній про те, що вказане підприємство планує провести ремонтні роботи, а саме заміну каналізаційних труб у всьому під`їзді, де мешкає потерпіла, усвідомлюючи, що угоди на виконання таких робіт в дійсності не укладались, під приводом збирання коштів на закупівлю будівельних матеріалів для виконання робіт та транспортних витрат на їх доставку, заволодів грошовими коштами у розмірі 200 гривень, що належать ОСОБА_13 . В результаті злочинних дій ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 200 гривень.

Крім цього 03.04.2016 року, приблизно об 11 год. 00 хв. ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, знаходячись у приміщені кв. АДРЕСА_7 , за місцем мешкання ОСОБА_13 , повідомив останню, що в результаті заміни каналізаційних труб у ванній кімнаті її квартири буде пошкоджена стіна та запропонував послуги ФЛП Шумелінська з проведення ремонтних робіт, усвідомлюючи, що угоди на виконання таких робіт в дійсності не укладались. ОСОБА_8 запропонував сплатити в якості завдатку за виконання робіт 160 грн., на що ОСОБА_13 погодилась та передала йому вказану суму грошей. Заволодівши грошима потерпілої ОСОБА_8 , не зупиняючись на досягнутому, у той же день, приблизно о 18 год. 30 хв. знову прийшов до квартири ОСОБА_13 , та повідомив, що останній помилився у розрахунках, і ОСОБА_13 необхідно сплатити більшу суму за виконання ремонтних робіт, та під приводом збирання коштів на закупівлю будівельних матеріалів для виконання робіт та транспортних витрат на їх доставку, заволодів грошовими коштами у розмірі 51 гривні, що належать ОСОБА_13 . В результаті злочинних дій ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 211 гривень.

Крім цього 13.04.2016 року, приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, прийшов до квартири АДРЕСА_8 , де мешкає ОСОБА_14 , та пред`явив останньому посвідчення працівника підрядного підприємства ФЛП ОСОБА_12 «Комфортный дом», при цьому повідомивши останньому про те, що вказане підприємство планує провести ремонтні роботи, а саме заміну каналізаційних труб у всьому під`їзді, де мешкає потерпілий, усвідомлюючи, що угоди на виконання таких робіт в дійсності не укладались, під приводом збирання коштів на закупівлю будівельних матеріалів для виконання робіт та транспортних витрат на їх доставку, заволодів грошовими коштами у розмірі 200 гривень, що належать ОСОБА_14 . В результаті злочинних дій ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_14 майнову шкоду на вказану суму.

Крім цього 13.04.2016 року, приблизно о 12 год. 30 хв., ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись у квартирі АДРЕСА_8 , де мешкає ОСОБА_14 , пред`явив останньому посвідчення працівника підрядного підприємства ФОП ОСОБА_12 «Комфортный дом», при цьому повідомив про те, що вказане підприємство планує провести ремонтні роботи, а саме заміну каналізаційних труб у всьому під`їзді, де мешкає потерпілий, з метою відволікти увагу потерпілого, попросив набрати йому води, після чого, побачивши, що потерпілий відвернувся та вийшов в напрямку кухні, та за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 шляхом вільного доступу правою рукою дістав з правої кишені піджака ОСОБА_14 пакет, де знаходились гроші у сумі 600 гривень, після чого вийшов з квартири. В результаті злочинних дій ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_14 майнову шкоду на суму 600 гривень.

Крім цього 13.04.2016 року, приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_8 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, діючи по заздалегідь розробленому злочинному плану, прийшов за місцем проживання ОСОБА_15 - до квартири АДРЕСА_9 та пред`явив останній посвідчення працівника підрядного підприємства ФОП ОСОБА_12 «Комфортный дом», запропонувавши здійснити заміну водопровідних труб у її квартирі. З метою відволікти увагу потерпілої ОСОБА_8 попросив ОСОБА_15 набрати йому води. Користуючись моментом, коли потерпіла відійшла до кухні та за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 пройшов до спальної кімнати вищевказаної квартири, де з шафи таємно викрав гроші у сумі 300 гривень, що належать ОСОБА_15 , чим завдав їй майнову шкоду на вказану суму.

Крім цього 02.05.2016 року, приблизно о 19 год. 20 хв. ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов за місцем проживання ОСОБА_16 - до квартири АДРЕСА_10 . З метою відволікти увагу потерпілої ОСОБА_8 попросив останню набрати йому води та користуючись моментом, коли потерпіла відійшла до кухні і за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 пройшов до спальної кімнати вищевказаної квартири, де з шафи таємно викрав гроші у сумі 280 гривень, що належать ОСОБА_16 , чим спричинив їй майнову шкоду на вказану суму.

Крім цього, 02.05.2016, приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов за місцем проживання ОСОБА_17 - до квартири АДРЕСА_11 , де у той час знаходився малолітній ОСОБА_18 . З метою відволікти увагу ОСОБА_18 , ОСОБА_8 попросив останнього набрати йому води, та користуючись моментом, коли ОСОБА_18 відійшов до кухні та за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 , знаходячись у кімнаті вищевказаної квартири, таємно викрав з шафи гроші у сумі 800 гривень, що належать ОСОБА_17 , чим спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, 03.05.2016, приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, прийшов за місцем проживання ОСОБА_19 - до квартири АДРЕСА_12 . З метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_19 , ОСОБА_8 повідомив, що від Хортицької районної адміністрації ОСОБА_19 , як пенсіонер, має отримати грошову виплату у розмірі 100 гривень та запропонував розміняти йому шляхом надання здачі в сумі 400 гривень заздалегідь підготовлений фрагмент паперу, на якому відображено купюру номіналом 500 гривень з позначкою «Це не гроші, це приколи», яка не є платіжним засобом, видаючи її за справжню, та намагався заволодіти грошовими коштами ОСОБА_19 у розмірі 400 гривень, але не вчинив усіх дій, які б вважав би за необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки ОСОБА_19 помітив, що гроші не справжні.

Крім цього, 24.05.2016, приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного відкритого викрадення чужого майна без застосування насильства, представившись працівником управління праці та соціального захисту населення, під надуманим приводом огляду опалювальних батарей, увійшовши в довіру потерпілому, пройшов за місцем проживання ОСОБА_20 - до квартири АДРЕСА_13 , де у приміщенні кухні, у присутності потерпілого, який розумів протиправний характер дій ОСОБА_8 , розуміючи, що його дії помічені, не приховуючи свого наміру на протиправне заволодіння чужого майна, оглянув полиці кухонних меблів, звідки відкрито заволодів грошима у сумі 100 гривень. Після чого, ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, у присутності потерпілого, не реагуючи на прохання останнього припинити свої дії, пройшов до спальної кімнати, де відкрито заволодів грошима у сумі 70 гривень, які знаходились в кишенях одягу. Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_8 пройшов до кімнати зали, де зі столу відкрито заволодів грошима у сумі 80 гривень, та підійшовши до ОСОБА_20 із правої кишені куртки, яка була одягнута на потерпілому, відкрито витягнув у нього гроші у сумі 400 гривень. В результаті злочинних дій ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_20 матеріальну шкоду на загальну суму 650 гривень.

Крім цього, 29.05.2016, приблизно о 19 год. 00 хв., ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, представившись працівником управління праці та соціального захисту населення, під надуманим приводом огляду опалювальних батарей, увійшовши в довіру потерпілої, пройшов за місцем проживання ОСОБА_21 - до квартири АДРЕСА_14 , де, користуючись моментом, коли потерпіла відійшла у бік виходу, ОСОБА_8 зачинив за нею двері спальної кімнати, та обшукавши шафу, викрав гроші у сумі 570 гривень, які належать ОСОБА_21 , спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 , не оскаржуючи вирок суду в частині кваліфікації дій і доведеності вини ОСОБА_8 , вважає що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та даним про особу обвинуваченого внаслідок суворості, вирок суду просить змінити, звільнивши ОСОБА_8 від відбування призначеного йому судом покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.п 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не врахував щире каяття, мотивуючи це тим, що відшкодування шкоди розпочато вже після обрання запобіжного заходу та враховуючи характер кримінальних правопорушень.

Захисник вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_8 належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став до обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не відповідають фактичним обставинам справи та ставленню обвинуваченого до вчинених ним злочинів, який повністю визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненому.

У всіх чотирьох обвинувальних актах органом досудового розслідування було зазначено в якості обставини, яка пом`якшує покарання, щире каяття ОСОБА_8 при тому, що на час завершення слідства шкода потерпілим відшкодована не була, але суд її не визнав.

Також, як вважає захисник, щире каяття обвинуваченого підтверджується тим, що він активно сприяв розкриттю злочинів, не намагався уникнути від кримінальної відповідальності, ніяким чином не затягував процес судового розгляду, не наполягав на явці потерпілих з урахуванням їх віку та стану здоров`я. Потерпілі до обвинуваченого ніяких претензій не мають, більшість з потерпілих просили призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, решта потерпілих покладалась на розсуд суду, що як вважає захисник свідчить, що вони вибачили ОСОБА_8 .

Захисник вважає, що суд безпідставно не врахував створення ОСОБА_8 нової родини, наявності на його утриманні малолітньої дитини ОСОБА_22 , 2011 року народження, знаходження на утриманні обвинуваченого матері ОСОБА_23 , яка є пенсіонеркою та інвалідом 3 групи.

Громадські роботи, як зазначає захисник в апеляційній скарзі, ОСОБА_8 виконати не міг, оскільки був затриманий 30 травня 2016 року.

Захисник вважає, що судом належним чином не вмотивоване рішення про неможливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідь судді по справі, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі обвинуваченого ОСОБА_8 в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд, призначаючи ОСОБА_8 покарання, виконав вимоги ст. 65 КК України, а саме: врахував позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проживання, обставини справи, що пом`якшують покарання: активне сприяння розкриттю злочинів та відшкодування заподіяних збитків; при цьому судом враховано, що ОСОБА_8 є раніше судимою особою, скоїв злочини не почавши відбувати покарання у вигляді громадських робіт за попереднім вироком, ряд злочинів вчинив знаходячись під час дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та під час перебування кримінального провадження в суді, судом обґрунтовано визнано за обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину проти осіб похилого віку, з огляду на що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нових злочинів лише із призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі з його реальним відбуванням.

Разом з тим, суд фактично врахував повне визнання ОСОБА_8 вини, його активне сприяння розкриттю злочинів, дійшовши до висновку, що необхідним та достатнім буде покарання в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією, яка встановлює відповідальність за більш тяжкий злочин, вчинений ОСОБА_8 , та призначивши покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Крім того не вказують на суворість і принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до положень ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Судова колегія вважає, що покарання, призначене ОСОБА_8 , відповідає тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та даним про його особу, а також відповідає критерію справедливого покарання та відповідає вимогами ст. 65 КК України та його меті і підстави для призначення покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України також відсутні.

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду не спростовують, оскільки судом першої інстанції в повній мірі встановлено та належним чином оцінено і враховано всі обставини, які за законом повинні бути врахованими.

Щире каяття припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 , отримавши обвинувальні акти від 26.04.2016 р. та 25.05.2016р. (т. 2 а.с. 11, т. 3 а.с. 14), продовжував скоєння злочинів, в тому числі вчинив більш тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, що не може свідчити про критичну оцінку обвинуваченим своєї злочинної поведінки, а відтак, всупереч доводів апеляційної скарги, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про відсутність щирого каяття ОСОБА_8 .

В ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про створення обвинуваченим сім`ї зі ОСОБА_24 , оскільки адвокатом не надано відповідних доказів апеляційному суду, і таких відомостей матеріали справи не містять.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

На підстав зазначеного, керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст.ст. 404, 405, 407, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2016 року у відношенні ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який утримується під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4