Справа № 346/6140/16-к
Провадження № 1-кп/346/77/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия кримінальну справу у кримінальному провадженні № 0001656 від 08 листопада 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, розлученого, освіта середня спеціальна, не працюючого, не судимого, депутатом не обирався, на утриманні одна неповнолітня дитина,у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185ч.1 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 28 жовтня 2016 року приблизно о 17.00 год., проходячи через присадибну ділянку в урочищі «Очерет» с. Глибока Коломийського району Івано-Франківської області, яка перебуває у користуванні потерпілої ОСОБА_5 , переконавшись у відсутності сторонніх осіб, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно- небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, таємно викрав 14 саджанців плодового дерева «Яблуня», вартістю 30 грн. кожний, після чого місце вчинення кримінального правопорушення покинув, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 420 грн., і в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що дійсно, проходячи через присадибну ділянку, що знаходиться в урочищі «Очерет» с. Глибока Коломийського району, Івано-Франківської області 28 жовтня 2016 року біля 17.00 год., побачив зелені насадження плодових дерев «Яблуня», і переконавшись у відсутності сторонніх осіб, викрав 14 саджанців плодового дерева «Яблуня», яких пізніше продав, а гроші витратив на власні потреби. Щиро розкаюється, просить суворо не карати та вказав, що добровільно відшкодував потерпілій завдану крадіжкою матеріальну шкоду і вона до нього претензій не має.

Відповідно до ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України в зв`язку з повним визнанням обвинуваченого своєї вини, суд визнав недоцільним досліджувати докази у справі щодо викладених в обвинуваченні обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

З`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин і що немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України так як він умисно вчинив таємне викрадення чужого майна.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд відповідно до ст.ст.65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання .

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що останній за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах Коломийської ЦРЛ не перебуває, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому судом визнаються його щире каяття, активне сприяття розкриттю злочину, позитивна характеристика за місцем проживання, що до кримінальної відповідальності притягується вперше, добровільно відшкодував потерпілій завдану кримінальним правопорушенням шкоду в сумі 420 гривень, що потерпіла не настоює на суворому покаранні та претензій будь якого характеру до обвинуваченого не має, про що підтвердила і письмовою заявою, що на утриманні обвинувачений має неповнолітню дитину дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . .

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді мінімального штрафу, визначеному в санкції ч.1 ст. 185 КК України.

Саме таке покарання обвинуваченому на думку суду, внесе корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність, позбавить можливості обвинуваченого вчиняти нові злочини і буде необхідним для попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу, в розмірі 50 (п ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п ятдесят) гривень, в прибуток держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1