Справа № 307/468/14-к
Провадження № 1-кп/307/10/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого
судді ОСОБА_1
з участю: прокурора ОСОБА_2
захисників ОСОБА_3
ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5 ОСОБА_6
при секретарі ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, сезонного робітника, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Криве, Тячівського району, мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, не одруженого, сезонного робітника, раніше не судимого, та
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, одруженого, сезонного робітника, має на утриманні малолітню доньку, раніше не судимого, обох у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 186 і ч. 2 ст. 296 КК України,
В С Т А Н О В И В:
19.12.2013 р., близько 23-ї год., ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік кафе "Затишок" по вул. Центральній у с. Терново, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, розпочали сварку з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у ході якої, з особливою зухвалістю завдали їм декілька ударів руками та ногами по різних частинах тіла, внаслідок чого ОСОБА_6 отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, а ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну, стійку втрату працездатності.
Після того, у той же час і на тому ж місці, знаходячись у салоні автомобіля марки "ВАЗ 21010", н/з НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, відкрито, без застосування фізичного насильства заволодів мобільним телефоном фірми "SAMSUNG GT-S6102", вартістю 868.7 грв., з SIM- картою "Київстар", вартістю 25 грв., які належали ОСОБА_5 , чим завдав йому матеріальні збитки на вищевказану суму, а ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, відкрито, без застосування фізичного насильства заволодів коштами ОСОБА_5 у сумі 500 грв., чим завдав йому матеріальні збитки на вищевказану суму.
Дії обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо заподіяння потерпілим легких тілесних ушкоджень кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК України по кваліфікуючій ознаці хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 щодо відкритого заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 186 КК України по кваліфікуючій ознаці відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Дії обвинуваченого ОСОБА_10 щодо відкритого заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 186 КК України по кваліфікуючій ознаці відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
В ході розгляду справи захисник ОСОБА_4 надав суду угоди про примирення від 15.03.2016 року, що укладені між обвинуваченими та потерпілими ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на підставі ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачені та потерпілі дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 296 КК України та обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 186 і ч. 2 ст. 296 КК України та призначення покарання, при умові, що обвинувачені визнають свою вину, а потерпілі натомість згідні із призначенням: ОСОБА_8 покарання у виді двох років позбавлення волі та звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України; ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді двох років позбавлення волі, а за ч. 1 ст. 186 КК України один рік позбавлення волі і на підставі ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді двох років позбавлення волі та звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України; ОСОБА_10 покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді двох років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 186 КК України один рік позбавлення волі і на підставі ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді двох років позбавлення волі та звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України. Їм зрозумілі наслідки укладення та затвердження цієї угоди, які передбачені ст. 473 КПК України і вони розуміють наслідки невиконання даної угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачені, після роз`яснення їм суті обвинувачення, визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм злочинів. Просили затвердити зазначені угоди.
Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_10 просив застосувати до нього п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року.
Прокурор у судовому засіданні не заперечує щодо затвердження угод про примирення та застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року.
Розглядаючи питання про затвердження угод про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
За змістом ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 цілком розуміють права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.
Як вбачається з угод про примирення від 15.03.2016 р. потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також розуміють наслідки укладення та затвердження даних угод, визначених п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, про що вказано у тексті угоди.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Дослідивши угоди про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладені між обвинуваченими та потерпілими угоди відповідають вимогам КПК України, дії обвинувачених ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 296 КК України, та ОСОБА_9 і ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені міри покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угод про примирення між обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 й ОСОБА_10 та потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.
Пунктом "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року визначено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Відповідно до свідоцтва про народження за актовим записом № 62 від 22.11.2013 р. ОСОБА_10 є батьком ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Оскільки ОСОБА_10 під час розгляду кримінального провадження заявив клопотання про застосування амністії на підставі п. "в" статті 1 вищевказаного Закону, то він підлягає звільненню від відбування призначеного йому покарання.
Тому, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоди про примирення від 15 березня 2016 року, що укладені між потерпілими ОСОБА_6 і ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 .
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного йому покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Покласти на засудженого ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 186 та ч. 2 ст. 296 КК України і призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 186 КК України у виді одного року позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 296 КК України у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного йому покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Покласти на засудженого ОСОБА_9 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 186 та ч. 2 ст. 296 КК України і призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 186 КК України у виді одного року позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 296 КК України у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді двох років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання, на підставі пункту «в» статті 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року.
Речові докази мобільним телефоном фірми "SAMSUNG GT-S6102", SIM- карту "Київстар" залишити ОСОБА_5 .
Запобіжний захід щодо засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не обирався.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1