Дата документу Справа № 320/4330/17-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-сс/778/705/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 320/4330/17-к Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, дистанційно, в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 червня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 червня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , внесене в кримінальному провадженні № 0002865 від 19 червня 2017 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною покидати місце мешкання у період часу з 18 години 00 хвилин до 09 години, строком на два місяці без застосування засобів електронного контролю.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- не відлучатись з м. Мелітополя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відвідувати розважальні заклади та заклади, де дозволено вживати алкогольні напої;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим по кримінальному провадженню.

Визначено строк дії ухвали слідчого судді тривалістю два місяці до 22 серпня 2017 року включно.

Згідно зі змістом судового рішення, до суду надійшло клопотання слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , внесене у кримінальному провадженні № 0002865 від 19 червня 2017 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Слідчий вважав, що існують наступні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_7 може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) незаконно впливатиме на потерпілу ОСОБА_10 ; 3) вчинить інше кримінальне правопорушення; 4) перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов до висновку, що прокурором доведено лише одну обставину, передбачену п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведені обставини, передбачені п. 3 частини першої цієї статті. В забезпечення запобігання ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважав за необхідне застосувати до підозрюваного домашній арешт за місцем його проживання та покладенням на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а саме суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки. Зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; підозрюваний не працює, постійного джерела прибутку не має, раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 вчинить інше кримінальне правопорушення. Судом не враховано, що після повідомлення ОСОБА_7 про підозру, останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності зник. Незважаючи на хворобу, ОСОБА_7 протягом місяця за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 не з`являвся. Крім того, в ході бесіди з його бабусею, яка мешкає за вищевказаною адресою, встановлено, що ОСОБА_7 з`являється рідко за цією адресою. Зазначений факт свідчить про те, що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, а також те, що наявність тяжкої хвороби не заважає йому переховуватися від органів досудового розслідування, чим перешкоджати здійсненню кримінального провадження.
На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, в якій задовольнити клопотання слідчого СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО-10 Запорізької області, строком 60 днів.
Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який прохав про задоволення апеляційної скарги; підозрюваного, який не заперечував проти задоволення скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.
В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України враховано наявність обґрунтованої підозри та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду з метою уникнення кримінального покарання, незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити нове правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Оцінив також слідчий суддя і поважність причин відсутності за місцем постійного проживання у зв`язку з лікуванням.
Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя врахував вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального
правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, міцності соціальних зв`язків підозрюваного, наявності постійного місця проживання, стан здоров`я, його репутацію, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу менш суворого, ніж утримання під вартою, ніж прохала сторона обвинувачення, у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що може в достатній мірі гарантувати усунення або ж суттєве зменшення встановленого ризику.
При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя прийшов до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини.
Таким чином, залишаючи без задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, вказавши в ухвалі про наявність ризиків, вказаних в клопотанні.
З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.
При цьому, слід зауважити, що суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що на час звернення до слідчого судді, слідчий у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не довів обставини, які безперечно виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 червня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , внесене в кримінальному провадженні № 0002865 від 19 червня 2017 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною покидати місце мешкання у період часу з 18 години 00 хвилин до 09 години, строком на два місяці без застосування засобів електронного контролю, до 22 серпня 2017 року включно залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4