154/687/17
1-кс/154/229/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2017 року
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі :
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
заступника начальника СВ ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника СВ Володимир Волинського відділення поліції Нововолинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000167 від 22.02.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Із клопотання вбачається, що ОСОБА_5 будучи обвинуваченим 26.09.2016 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 186 ч. 1, 2, 189 ч. 2 КК України, в період судового розгляду кримінального провадження, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив тяжкий, корисливий злочин.

Так, 18 лютого 2017 року, о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на території Володимир-Волинської автобусної станції, розташованої по вулиці Данила Галицького, 14, в місті Володимир-Волинський, Волинської області, повторно відкрито викрав у неповнолітнього ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5» вартістю 7050, 90 грн., чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

22.02.2017 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Того ж дня ОСОБА_5 відповідною письмовою заявою добровільно надав слідчому для долучення до матеріалів кримінального провадження грошові кошти в сумі 600 грн., котрі він отримав внаслідок реалізації викраденого майна.

Зазначені грошові кошти мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, а тому 24.02.2017 були оглянуті слідчим, сфотографовані, описані в протоколі огляду та постановою слідчого приєднані до матеріалів кримінального провадження.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Таким чином надані добровільно підозрюваним ОСОБА_5 грошові кошти мають значення речових доказів та підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування, оскільки вони набуті кримінально протиправним шляхом та є достатні підстави вважати, що вони відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

На підставі наведеного заступник начальника СВ просить накласти арешт на грошові кошти в сумі 600 (шістсот) гривень, котрі були надані добровільно підозрюваним ОСОБА_5 заборонивши відчуження, розпорядження та користування даними коштами.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просять його задовольнити.
Заслухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, якщо майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно зі ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу)
З матеріалів клопотання вбачається, що у слідчого існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що грошові кошти в сумі 600 (шістсот) гривень, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, яке розслідуєтьється в даному кримінальному провадженні, тобто може бути використаний як речовий доказ у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Зважаючи, що слідчим доведено наявність підстав для накладення арешту на грошові кошти в сумі 600 (шістсот) гривень, котрі були надані добровільно підозрюваним ОСОБА_5 , оскільки мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, а тому 24.02.2017 були оглянуті слідчим, сфотографовані, описані в протоколі огляду та постановою слідчого приєднані до матеріалів кримінального провадження, з метою збереження речових доказів , оскільки існують ризики його приховування, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, вважаю, що клопотання про арешт на вказане майно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 395 КПК України, -
ухвалив :
Клопотання заступника начальника СВ Володимир Волинського відділення поліції Нововолинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на грошові кошти в сумі 600 (шістсот) гривень, котрі були надані добровільно підозрюваним ОСОБА_5 заборонивши відчуження, розпорядження та користування даними коштами.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя /-/ підпис.
Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир - Волинського міського суду ОСОБА_1 .