Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м. Гребінка

Слідчий суддя Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю начальника Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого Гребінківського відділу поліції ГУНП у Полтавській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду винесене у кримінальному провадженні № 0000447 клопотання слідчого Гребінківського відділу поліції ГУНП у Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Остер Козелецького району Чернігівської області, українцю, громадянину України, який має неповну середню освіту, не працює, не одружений, на утриманні осіб не має, проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий, підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий Гребінківського відділу поліції ГУНП у Полтавській області ОСОБА_4 , за погодженням із начальником Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , 20.02.2017 року звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України. Клопотання мотивоване наступним.

23.11.2016 близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_6 перебуваючи на території залізничного вокзалу станції Гребінка, яка знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Гребінка, вул. Магістральна, 86, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, що виразилося у вигляді нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , який зазнав нападу, спричинили останньому тілесні ушкодження та заволоділи його грошовими коштами в загальній сумі 120 грн. та рюкзаком з особистими речами. Після скоєння розбійного нападу ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з місця події зникли, а викраденим розпорядилися на власний розсуд. Згідно висновку експерта № 077 від 23.11.2016 року у потерпілого ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у виді забитої рани з осадженням та кровопідтіком зовнішньої третини правої брови, що утворилася від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким міг бути носок ноги у взутті і сама по собі може бути віднесена до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що спричинила короткочасний розлад здоров`я, а також осадненого кровопідтіку правої підочної ділянки, що міг утворитися від дії подібного предмету і умовно може бути віднесений до легкого ступеню тілесних ушкоджень, а також кровопідтіку лівої лицевої ділянки що утворився від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею по ударному механізму і може бути віднесений до легкого ступеню тілесних ушкоджень, а також гематоми з осадненням на його тілі правої тім`яно-потиличної ділянки голови що утворилася від ударної дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею і може бути віднесена до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також кровопідтіку з припухлістю лівого зап`ястя, що міг утворитися як від дії тупого твердого предмету так і при падінні з висоти власного зросту з опорою на ліву кисть і сам по собі може бути віднесений до легкого ступеню тілесних ушкоджень, загалом виявлено близько (неменше) п`яти травмоконтактів у вказані ділянки які утворилися на протязі короткого проміжку часу і загалом за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. 23.11.2016 року відомості про скоєння даного кримінального правопорушення були внесені до ЄРДР під № 0000447 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. 24.11.2016 року о 19 год. 20 хв. за підозрою у вчиненні цього злочину був затриманий в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 . 25.11.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України. Крім цього 22.11.2016 року близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи по вулиці Шевченка в м. Гребінка Полтавської області, неподалік від залізничного вокзалу станції Гребінка, за попередньою змовою з громадянином ОСОБА_10 , діючи умисно та протиправно, із корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном потерпілого ОСОБА_11 , звалили його на грунт та заволоділи його мобільним телефоном марки Fly модель DS разом з зарядним пристроєм та грошима в сумі близько 30 гривень, які знаходились в кишені куртки потерпілого, та його рюкзаком з особистими речами, що були у використанні, який вони зняли з плечей потерпілого. Після скоєння злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_10 з місця події зникли, а викраденим розпорядилися на власний розсуд. 29.11.2016 року о 09 год. 00 хв. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. На даний час строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується, але необхідно виконати наступні слідчі та оперативно-розшукові дії: долучити до матеріалів кримінального провадження висновки проведених експертиз; повідомити про підозру за участі захисників; провести додаткові допити підозрюваних; провести слідчі експерименти з підозрюваними ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; повідомити про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_6 ; здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження його сторонам відповідно до ст. 290 КПК України та надати їм достатній час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Отримані результати вказаних слідчих дій матимуть в подальшому роль доказів у кримінальному провадженні. Провести вказані слідчі дії та оперативно-розшукові заходи у термін до 21 лютого 2017 року не представилося можливим, у зв`язку з чим було продовжено строк досудового розслідування. Враховуючи обсяг матеріалів кримінального провадження та проведення ряду слідчих (розшукових) дій, можливість підозрюваних затягувати процес ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, та те, що на даний час у даному кримінальному провадженні проводиться ряд слідчих дій, для повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування до 24.02.2017 року. Метою застосування даного запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися ним від слідчого, прокурора та суду, перебуваючи на волі, так як останній вчинивши тяжкий злочин може впливати на свідків, потерпілих, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

У судовому засіданні прокурор надав зміни до клопотання, що вручені стороні захисту, згідно яких просив продовжити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, що згідно постанови про продовження строку досудового розслідування від 17.02.2017 року, визначено до 25.03.2017 року.

В судовому засіданні прокурор, слідчий клопотання із змінами підтримали, просили задовольнити, підозрюваний вину визнав частково, просив разом із захисником відмовити у його задоволенні. Захисник посилався на те, що не передбачено внесення змін до клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу, клопотання подане із порушенням строку, визначеного ч. 1 ст. 199 КПК України, в описовій частині ухвали про обрання запобіжного заходу зазначається інший номер кримінального провадження, ризики, про які заявив прокурор, нічим не підтвердженні.

Вивчивши клопотання із змінами та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення підозрюваного, з`ясувавши думку захисника, прокурора, слідчого, вважаю, що клопотання обґрунтоване та таке, що підлягає задоволенню.

В силу ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, наявність обставин, що виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, які визначені ч. 3 ст. 199 КПК України: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ухвали слідчого судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 23.01.2017 року, що залишена без змін згідно ухвали колегії суддів Апеляційного суду Полтавської області підозрюваному продовжено строк тримання під вартою до 21.02.2017 року з огляду на встановлення наступних ризиків: можливі спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначені ризики на даний час не зменшились.

Зокрема, ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні умисного тяжкого корисливого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, у сукупності з такими обставинами як те, що підозрюваний ніде не зареєстрований, не одружений, не працює, на утриманні нікого немає, доказів протилежного слідчому судді не надав. Водночас, його посилання на наявність неофіційної роботи, а також перебування у фактичних шлюбних відносинах та утримання своєї матері нічим не підтверджується. Хоч йому і роз`яснювались його права клопотати про допит свідків та долучення письмових доказів. В той же час, згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень. Однак відповідних клопотань сторона захисту не заявляла. Таким чином, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки у місці проживання. Також слідчий суддя бере до уваги його вік, стан здоров`я, про який сам підозрюваний підтвердив, що він задовільний, майновий стан, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, відсутність судимостей.

Оцінивши в сукупності вищезазначені обставини з огляду також на позицію ЄСПЛ, що висловлена у рішення по справі «В. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland, 14379/88. 26 січня 1993 року), згідно якої небезпека переховуватись від правосуддя визначається не тільки суворістю можливого покарання, а з врахуванням характеру обвинуваченого, його моральних якостей тощо. Слідчий суддя вважає, що продовжує існувати ризик, визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Так само продовжує існувати ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення, адже підозрюваний ніде не працює та не навчається, а тому не встановлено наявності законних джерел існування.

Водночас, завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (21.02.2017 року) не можливо. Адже, на даний момент відсутні результати призначених психіатричної експертизи підозрюваного, а також товарознавчої експертизи; не проведенні слідчі експерименти із підозрюваними; також необхідний час для здійснення відкриття матеріалів кримінального провадження його сторонам відповідно до ст. 290 КПК України та надання їм достатнього часу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги те, що ризики, що були підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились, запобігання вищевказаних ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою неможливе з огляду на вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у якому він підозрюється; у сукупності із іншими вищенаведеними обставинами, що характеризують підозрюваного, а завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (21 лютого 2017 року) не можливо, вважаю за необхідне продовжити застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Водночас, посилання захисника на те, що КПК України не передбачено внесення змін до клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу спростовується змістом таких засад кримінального провадження як законність та диспозитивність. Адже ч. 6 ст. 9 КПК України встановлює, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Власне, КПК України не врегульовує питання внесення змін до клопотання про продовження строку тримання під вартою. Однак норма ст. 185 КПК України передбачає внесення змін до клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя шляхом тлумачення даної норми за допомогою висновків від попереднього правового явища до наступного приходить до висновку, що зважаючи на те, що законодавець надає право прокурору вносити зміни до клопотання про застосування запобіжного заходу, прокурор має також право вносити такі зміни до клопотання про продовження строку тримання під вартою.

До того ж, відповідно до такої засади кримінального провадження як диспозитивність, сторони кримінального провадження є вільними у використанні прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України (ч. 1 ст. 26 КПК України). А тому зважаючи на те, що КПК України не встановлює жодних заборон з приводу зазначеного, таке використання прав прокурором є допустимим за положеннями КПК України, а посилання захисника є безпідставними.

Слідчий суддя також критично оцінює посилання захисника на те, що в описовій частині ухвали про обрання запобіжного заходу зазначається інший номер кримінального провадження. Адже обставини викладені в описовій частині відображають зміст самого клопотання прокурора, які підлягають дослідженню судом чи слідчим суддею, результати чого відображаються у мотивувальній та резолютивній частині ухвали.

Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на строк 29 днів, тобто до 21 березня 2017 року, що відповідатиме вимогам ч. 3 ст. 197 КПК України, а також зважаючи на складність кримінального провадження з метою надання достатньо часу для проведення слідчих (розшукових дій) відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 197, 199 КПК України,

постановив:

клопотання задовольнити повністю.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 29 (двадцять дев`ять) днів до 21 березня 2017 року.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 29 днів до 21 березня 2017 року.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1