Справа №127/2162/17
Провадження №1-кп/127/622/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцяь м. Одеси, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Балтиським РСГУДМС України у Вінницькій області, 19.02.2015 року, раніше судимого:

- 16.02.2017 року вироком Залізничного районного суду м. Львова за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, із застосуванням вимог ст. 76 КК України,

- у вчиненні злочину передбаченому ч. 2 ст. 263 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0006702 від 27.08.2016 року, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 27.08.2016 року о 18.30 годині, перебуваючи на території Залізничного вокзалу в м. Вінниці, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 1,на своєму поясному ремені в піхвах носив ніж, в зв`язку з чим був зупинений працівниками Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області. В подальшому, в службовому приміщенні поліції на території Залізничного вокзалу м. Вінниці у ОСОБА_4 було вилучено вказаний ніж. Також, при огляді речей ОСОБА_4 в його сумці, яку він носив з собою, виявлено ще 2 ножа.

При цьому, всупереч вимогам, визначених Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, та Положенням про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, у ОСОБА_4 був відсутній передбачений законом дозвіл на носіння холодної зброї.

Відповідно до висновку експерта від 22.09.2016 року № 372-Х, вилучені у ОСОБА_4 предмети є: предмет № 1, являється холодною зброєю колюче-ріжучої дії - мисливським ножем загального призначення; предмет № 2, являється холодною зброєю колюче-ріжучої дії - бойовим ножем; предмет № 3, являється холодною зброєю колюче-ріжучої дії - багнет- ножем магазинного карабіна системи Маузера № 2451 зразка 1898/1935рр. К98К (Німеччина).

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що він 27.08.2016 року дійсно перебував на залізничному вокзалі м. Вінниці, один ніж він мав з собою, два ножі були в сумці. Ножі він привіз із собою із зони бойових дій, однак їх не використовував.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягу з реєстру кримінального провадження № 0006702 ( т.1 а.с.27), висновку експертизи № 372-Х від 22.09.2016 року ( т.1 а.с. 31-36), суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у скоєнні злочину.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 263 КК України як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 який являється особою раніше судимою (а.с. 44-45), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 40), є бійцем 5 БАТ Української Добровольчої Армії Державницької Ініціативи Яроша ( т.1 а.с.42), позитивно характеризується за місцем служби ( т.1 а.с.43).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, наявність пом`якшуючої обставини, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст. 263 КК України та на підставі положень ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 16.02.2017 року призначити остаточне покарання.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Також, відповідно до ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 вартість проведення експертизи №372-Х від 22.09.2016 року ( т.1 а.с.31-36).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65-67,70 КК України, ст. ст. 100, 124, 349 ч.3, 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 гривень.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_4 призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим призначеним вироком Залізничного районного суду м. Львова від 16.02.2017 року у виді 5 років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна 1319 гривень 40 копійок у відшкодування вартості проведення експертизи № 372-Х від 22.09.2016 року.

Речові докази в кримінальному провадженні №0006702:

-Три ножі, які зберігаються в камері схову речових доказів Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області (т.1 а.с.28-30) - знищити після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: