печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва кримінальне провадження за клопотанням слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного

ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сан-Паулу Федеративної Республіки Бразилія, громадянина Федеративної Республіки Бразилія, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх синів 2009р. та 2016р. народження, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 , за погодженням прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 від 23.08.2016р., про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

В обґрунтування клопотання вказує, що слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000153, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2016р., за підозрою ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у березні - квітні 2014 року у м. Донецьк та м. Луганськ створено стійкі ієрархічні об`єднання осіб, так звані «Донецька народна республіка» та «Луганська народна республіка», які є терористичними організаціями, а їх учасники на території України займаються вчиненням актів тероризму, залякуванням населення, вбивством громадян, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування, а також вчиненням інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі, крім того основною діяльності вказаних терористичних організацій є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України, шляхом створення незаконних державних утворень «ДНР» та «ЛНР».

«ДНР» та «ЛНР» мають стабільний склад лідерів вказаних терористичних організацій, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Протягом квітня-травня 2014 року в результаті проведення зазначених дій, невстановленими особами, в порушення вимог діючого законодавства України з використанням насильства, проголошено на території Донецької та Луганської областей створення нових державних утворень «ДНР» та «ЛНР», в яких створені самопроголошені органи виконавчої та законодавчої влади, на захист та підтримку яких сформовані незаконні збройні підрозділи терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР».

У вересні 2014 року знаходячись на території Луганської області у громадянина Федеративної Республіки Бразилія ОСОБА_6 , за невстановлених досудовим слідством обставин, виник злочинний умисел, направлений на участь у терористичних організаціях самопроголошених «ДНР» та «ЛНР», шляхом виконання обов`язків відповідно до плану спільних злочинних дій покладених на учасників силового блоку зазначених терористичних організацій.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на участь у терористичних організаціях - самопроголошених «ДНР» та «ЛНР» з вересня 2014 року по травень 2015 року, ОСОБА_6 брав активну участь в збройному протистоянні зі Збройними силами України в зоні проведення антитерористичної операції на боці терористичних організацій самопроголошених «ДНР» та «ЛНР» у складі 1-го мотострілецького батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 1-ї бригади « ІНФОРМАЦІЯ_3 », виконуючи при цьому функції керуючого ротою, інструктора та розвідника, а саме шляхом ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції; захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької та Луганської областей; захоплення зброї чи заволодіння у інший спосіб боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та забезпечення власної злочинної діяльності.

З вересня 2014 року по травень 2015 року ОСОБА_6 з метою захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької та Луганської областей брав участь у бойових діях на боці терористичних організацій самопроголошених «ДНР» та «ЛНР» в районі населених пунктів Вергулівка, Первомайське, Горлівка, Старобешеве, Дебальцеве, боях під Донецьким Аеропортом.

З урахуванням зібраних в ході досудового розслідування доказів 28.09.2016 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

07.10.2016 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії запобіжного заходу визначено до 30.11.2016.

Постановою заступника прокурора м. Києва від 25.11.2016 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 28.01.2017р.

На обґрунтування продовження строку тримання під вартою підозрюваного слідчий вказує, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, здійснювати незаконний вплив на свідків, вчинити інші правопорушення, а також іншими способами перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Посилаючись на те, що завершити проведення досудового розслідування у строк дії ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.10.2016р., якою строк тримання під вартою визначений до 30.11.2016р., не вбачається за можливе, оскільки у провадженні необхідно отримати висновки експертів щодо призначеної комплексної експертизи, повідомити підозрюваного про зміну раніше повідомленої підозри та допитати як підозрюваного, отримати відповіді на скеровані в рамках кримінального провадження запити, дослідити та перевірити всі доводи підозрюваного, виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України та здійснити переклад обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування на рідну - португальську мову, якою вільно володіє підозрюваний, а також те, що вказане кримінальне провадження є складним, слідчий просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному до 28.01.2017р.

У судовому засіданні прокурор, посилаючись на наявність підстав для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, просив клопотання задовольнити, продовжити строк тримання підозрюваного під вартою до 28.01.2017р., обґрунтувавши в судовому засіданні пред`явлену підозру, необхідність проведення слідчих дій та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, вважаючи його необґрунтованим, немотивованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки повідомлена підозра не підтверджена наявними у справі доказами, зібрані органом досудового розслідування докази є суперечними, жодним чином не підтверджують факт вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Крім того, сторона захисту вважає, що не існує жодного ризику, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, та не доведено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується внесене клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000153, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2016р., за підозрою ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

28.09.2016 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

07.10.2016 Печерським районним судом м. Києва застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30.11.2016.

Постановою заступника прокурора м. Києва від 25.11.2016 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 28.01.2017.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність у слідчого правових підстав для внесення клопотання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або створити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих (розшукових) дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена заступником прокурора м. Києва при винесенні процесуального рішення постанови про продовження строку досудового розслідування від 25.11.2016р. та підтверджена в судовому засіданні за матеріалами клопотання.

Обґрунтованість висунутої підозри складає сукупність належних даних, які підтверджується рапортом ВЧАЕС ГУ СБ України у м. Києві та Київській області про виявлене кримінальне правопорушення № 51/4-968 від 19.08.2016 р. з додатками до нього; актом огляду інформаційних ресурсів мережі «Інтернет» № 51/4-967 від 19.08.2016р; протоколом огляду сторінки « ОСОБА_10 » соцмережі «В Контакте» мережі «Інтернет» № 51/4-1011 від 03.09.2016р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 08.09.2016р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 07.11.2016р.; протоколом огляду від 31.08-01.09.2016р.; протоколом огляду речей від 18.10.2016р.; протоколом огляду речей та документів від 27.10.2016р.

Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, а також з огляду на те, що в ході розгляду клопотання не було здобуто даних, які б свідчили про зміну обставин, що стали підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя вважає, що метою і підставою продовження строку тримання підозрюваного під вартою є запобігання спробам підозрюваного, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчинені яких він підозрюється, та встановлену законом відповідальність за них у разі визнання його винним, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, на даній стадії досудового розслідування доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Європейська комісія з прав людини у своєму рішенні за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії» також зазначила, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, а саме встановлення реальних збитків та кваліфікуючих ознак, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Таким чином, перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про їх наявність, з огляду на обставини вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , їх тяжкості, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує, у разі визнання особи винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, особи підозрюваного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має визначене місце проживання за межами України, має на утриманні двох малолітніх синів.

Наявність позитивних характеристик підозрюваного, а саме його задовільний стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини, ділова репутація та майновий стан, відсутність судимостей, не можуть бути безумовними підставами для звільнення підозрюваного з-під варти, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення.

Враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , позитивні дані про особу підозрюваного, його задовільний стан здоров`я, міцні соціальні зв`язки, наявність значного суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження,те, що на даній стадії досудового розслідування не можливо провести всі заплановані слідчі дії, направлені на встановлення фактичних обставин справи, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя дійшов висновку, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

За таких обставин клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави з огляду на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України до осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 258-3 КК України такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, застава, не застосовуються.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :
Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) в межах строку досудового розслідування строком до 23 січня 2017р. включно.

Визначити строк дії ухвали до 23.01.2017 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1