Справа № 761/8249/17
Провадження №1-кп/761/812/2017
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали об*єднаного кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0013392 від 23 жовтня 2016 року та № 0000370 від 13 січня 2017 року, відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 14 липня 2016 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- вироком Деснянського районного суду м.Києва від 30 березня 2017 року за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України на 5 місяців арешту;

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

22 жовтня 2016 року, приблизно о 13 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Папараці» по вул.Пушкінській, 20 у м.Києві, звернув свою увагу на мобільний телефон марки «Meizu M2 16Gb gray», який знаходився на робочому столі, поруч з яким перебувала ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення вказаного чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «Папараці», що по вул.Пушкінській, 20 у м.Києві, скориставшись неуважністю ОСОБА_5 , а також тим, що за його діями ніхто не спостерігав, взяв вищевказаний мобільний телефон марки «Meizu M2 16Gb gray», вартістю 2700 грн., з сім-карткою № НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності не становить, на якій коштів не було, таким чином таємно, повторно, викрав майно, яке належить ОСОБА_5 .
А всього ОСОБА_3 таємно, повторно викрав приватне майно, яке належить ОСОБА_5 , на загальну суму 2700 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Окрім того, 13 січня 2017 року, приблизно о 16 годині 10 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні консульського відділу Республіки Корея, по вул.Пушкінській, 11 в м. Києві, звернув свою увагу на робочий стіл, на якому знаходився планшет марки «SVTech Inc.», моделі SVT970Р. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні консульського відділу Республіки Корея, що по вул.Пушкінській, 11 в м. Києві, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв вищевказаний планшет марки «SVTech Inc.», моделі SVT970Р, вартістю 20 300 грн. та таким чином таємно, повторно, викрав майно, яке належить посольству Республіки Корея в Україні.
А всього ОСОБА_3 таємно, повторно викрав приватне майно, яке належить посольству Республіки Корея в Україні, на загальну суму 20 300 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальних актах щодо місця, часу та способу вчинення кримінальних правопорушень, а також погодився із визначеною у провадженнях вартістю заподіяного матеріального збитку, суду надав показання про те, що дійсно він вчиняв інкриміновані йому кримінально-карані діяння, оскільки у нього був важкий матеріальний стан, щиро розкаявся у вчиненому.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, які слід кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які є кримінальними правопорушеннями середньої тяжкості, обставини їх вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, будучи засудженим у 2016 році належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив кримінально-карану діяльність, маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, за місцем реєстрації характеризується позитивно, не одружений, не працював, зі слів має на утриманні малолітню дитину.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, його віку та стан здоров`я, суд вважає необхідним і достатнім покарання для його виправлення й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією закону, за яким визнав його винним.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд також враховує, що останній раніше вчиняв інші аналогічні кримінальні правопорушення, які було кваліфіковано за ч.2 ст. 185 та ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, та за якими останній був засуджений вироком Деснянського районного суду м.Києва від 30 березня 2017 року.

Крім того, враховуючи що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується, до постановлення вищезазначеного вироку суду, суд вважає за доцільне застосувати ч.4 ст. 70 КК України та призначити йому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 не застосовувався, підстав для його застосування суд не вбачає, оскільки обвинувачений відбуває покарання за вищевказаним вироком Деснянського районного суду м.Києва.

При цьому у строк відбування покарання засудженому слід також врахувати строк відбування покарання за вищевказаним вироком Деснянського районного суду м.Києва від 30.03.2017 року, за яким ОСОБА_3 був попередньо ув*язнений.

Цивільні позови у провадженні не заявлялись, судові витрати у провадженні підлягають стягненню із засудженого на користь держави.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання, з урахуванням вироку Деснянського районного суду м.Києва від 30 березня 2017 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня звернення вироку до виконання.

Зарахувати до строку відбування покарання ОСОБА_3 строк покарання, призначений вироком Деснянського районного суду м.Києва від 30.03.2017 року, а саме з 13.02.2017 року, при цьому врахувавши строк попереднього ув*язнення засудженого з 13.02.2017 року по 30.03.2017 року включно, згідно ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув*язнення за два дні арешту .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведених товарознавчих експертиз, у сумі 527 (п*ятсот двадцять сім) гривень 76 копійок.

Речові докази: ДВД-диск з відеозаписом крадіжки з магазину «Папараці», приєднаний до матеріалів кримінального провадження № 0013392 постановою слідчого від 26.10.2016 року, СД-диск об*ємом 700 МВ, приєднаний до матеріалів кримінального провадження № 0000370 постановою слідчого від 17.01.2017 року залишити зберігатись у матеріалах провадження.

Речовий доказ: планшет марки «SVTech Inc.», моделі SVT970Р, приєднаний до матеріалів кримінального провадження № 0000370 постановою слідчого від 10.02.2017 року та переданий на відповідальне зберігання залишити у володінні Посольства Республіки Корея в Україні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1