Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Як стверджує слідчий, в ході досудового розслідування встановлено, що приблизно в 2007 році ОСОБА_7 та інші невстановлені особи, реалізуючи злочинний умисел на незаконну приватизацію комунального майна, зокрема, пакетів акцій акціонерних товариств, належних громаді м. Києва, створили злочинну групу, учасники якої, усвідомлюючи протиправність своїх дій, мали здійснити реалізацію відомого їм всім плану з незаконної приватизації ряду об`єктів комунальної власності міста Києва на його користь, а ОСОБА_7 , у свою чергу, мав також забезпечити подальшу реалізацію незаконно приватитизованих об`єктів комунальної власності міста Києва на користь третіх осіб. Упродовж 2007 року до злочинної змови приєднались ряд осіб, в тому числі: ОСОБА_6 - депутат Київської міської ради та начальник виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та і інші особи, деякі з яких не встановлені.
Метою діяльності утвореної таким чином злочинної групи стало заволодіння, шляхом незаконної приватизації, низкою об`єктів комунальної власності міста Києва у тому числі, належними територіальній громаді міста корпоративними правами у ряді підприємств.
Слідчий вказує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у приватизації комунального майна шляхом заниження його вартості через визначення її у спосіб, не передбачений законом, що призвело до незаконної приватизації майна комунальної власності в великих розмірах та було вчинено групою осіб за попередньою змовою, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 233 КК України; у зловживанні службовим становищем тобто умисному, в інтересах третіх осіб використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченої ч. 2 ст. 364 КК України; в організації розтрати чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненими в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України; у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним та громадським інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
Кримінальні справи відносно ОСОБА_6 за вказаними фактами порушені упродовж 2011-2012 років, тобто до вступу в дію Кримінального процесуального кодексу України, прийнятого Верховною Радою України Законом від 13.04.2012 № 4651-VІ.
27.01.2011 ОСОБА_6 оголошено в розшук.
15.12.2011 винесено постанову про притягнення ОСОБА_6 як обвинуваченого за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 233, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК України.
11.12.2012 розшукуваний ОСОБА_6 затриманий на території Грузії з метою його екстрадиції до України для притягнення до кримінальної відповідальності.
27.12.2012 Генеральною прокуратурою України до Головної прокуратури Міністерства юстиції Грузії направлено запит про видачу ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності.
07.02.2013 прокурором міста Києва складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 233, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК України.
У зв`язку із переховуванням ОСОБА_6 на території Грузії орган досудового розслідування був позбавлений можливості особисто вручити йому вищевказане повідомлення про підозру.
За таких обставин зазначене повідомлення у день складання, відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, направлено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а саме шляхом їх надіслання поштою за адресою реєстрації підозрюваного ОСОБА_6 .
На думку слідчого, обставинами, що свідчать про переховування підозрюваним від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, є наступне.
11.12.2012 розшукуваний ОСОБА_6 затриманий на території Грузії з метою його екстрадиції до України для притягнення до кримінальної відповідальності.
27.12.2012 Генеральною прокуратурою України до Головної прокуратури Міністерства юстиції Грузії направлено запит про видачу ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності.
27.06.2016 наказом Міністра юстиції Грузії за № 729 у задоволенні вказаного запиту про видачу ОСОБА_6 відмовлено.
У органу досудового розслідування є наявні фактичні дані про перебування ОСОБА_6 за межами України, що підтверджується інформацією Робочого апарату Укрбюро Інтерполу.
Разом із цим, ОСОБА_6 обізнаний про проведення відносно нього досудового слідства та наявності вказаної вище підозри, що підтверджується інформацією Робочого апарату Укрбюро Інтерполу про затримання останнього на підставі зазначеної підозри на території Грузії та розглядом Головною прокуратурою Міністерства юстиції Грузії запиту Генеральної прокуратури України про екстрадицію ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності за вказані вище злочини.
Відповідно до інформації ГУ НП України у м. Києві ОСОБА_6 , 1974 р.н., перебуває у державному розшуку.
За таких обставин, як вважає слідчий, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 понад шість місяців переховується від слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Притягнути ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, не надається можливим.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_10 , яким погоджено клопотання, його підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи. Зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 233, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК України, переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від притягнення його до кримінальної відповідальності.
27.12.2016 року до суду надійшло клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_11 про повернення клопотання прокуратури м. Києва про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні без розгляду по суті для усунення недоліків.
Також, начальник управління прокуратури міста Києва ОСОБА_12 повідомив про неможливість з`явитись у судове засідання 28.12.2016 року слідчого та прокурора процесуального керівника у кримінальному провадженні, у зв`язку із зайнятістю в іншому кримінальному провадженні.
В судове засідання також дані особи повторно не з`явились.
При таких умовах, вислухавши думку представника захисту, слідчий суддя продовжив розгляд даного клопотання.
Згідно ч. 2 ст. 297-2 КПК України, з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини; 4) відомості щодо оголошення особи у міждержавний та/або міжнародний розшук; 5) виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; 6) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.
Враховуючи вимоги даної статті суд поставив на обговорення питання про розгляд клопотання представників прокуратури щодо залишення без розгляду клопотання про здійснення спеціального досудового провадження, проти чого адвокат ОСОБА_3 заперечила та займає попередню свою позицію про відмову у задоволенні клопотання.
Згідно ч. 1 ст. 30 КПК України, у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.
Прокурор, згідно положень ст. 36 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих; погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання; підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 297-3 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог статті 297-2цього Кодексу, повертає його прокурору, слідчому, про що постановляє ухвалу.
Слідчий суддя, вислухавши доводи сторони захисту, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до наступного.
Положення стосовно надання слідчим суддею дозволу на проведення спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень регламентуються главою 24-1 КПК України та п. 20-1 Перехідних положень КПК України. Тимчасово, до 15 квітня 2017 року, положення глави 24-1 "Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень" застосовуються із такими особливостями: спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених ст. ст. 109, 110, 110-2, 111, 112, 113,114, 114-1, 115, ч.ч. 2-5 статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), ст.ст. 209, 258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364,365, 368, 368-2, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи які понад шість місяців переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно яких наявні фактичні дані, що вони перебувають за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цьому абзаці, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.
У клопотанні слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування мають також зазначатися фактичні дані про перебування особи за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції. Слідчий суддя може відмовити у задоволенні такого клопотання, якщо слідчий, прокурор не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та стосовно нього наявні фактичні дані про перебування за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції. Повторне звернення з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді в одному кримінальному провадженні не допускається, крім наявності нових обставин, які підтверджують, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та стосовно нього наявні фактичні дані про перебування за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.
Виходячи з положень ст. 22 КПК України, на прокурора в кримінальному провадженні покладено обов`язок доведення обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.
Згідно положень ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:
1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;
2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;
3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу.
Стаття 278 КПК України передбачає, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Так, у матеріалах клопотання наявне повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 233, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК України від 07.02.2013 року, за підписом прокурора міста Києва ОСОБА_13 .
В той же час, до клопотання не додано документів на підтвердження виконання вимог ч. 1 ст. 278 КПК України.
Так, за матеріалами клопотання убачається, зокрема, згідно листа першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_14 від 27.12.2012 року, що на час складання повідомлення про підозру ОСОБА_6 прокурору було відомо про його затримання 11.12.2012 року на території Грузії. Однак, прокурором не було вжито заходів на виконання положень ч. 1 ст. 278 КПК України, в тому числі, не використано можливість вручення підозри ОСОБА_6 через Міністерство юстиції Грузії, згідно Договору між Україною та Республікою Грузія від 09.01.1995 року про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах.
Згідно ст. 9 вищевказаного Договору, запитувана установа здійснює вручення документів відповідно до правил, які діють в її державі, якщо документи, що підлягають врученню, складені на її мові або забезпечені завіреним перекладом. У тих випадках, коли документи складені не мовою запитуючої Договірної Сторони або не забезпечені перекладом, вони вручаються одержувачу, якщо він згоден добровільно їх прийняти.
У проханні про вручення повинні бути вказані точна адреса одержувача та найменування документу, який підлягає врученню. Якщо вказана у проханні про вручення адреса виявилась неповною або неточною, запитувана установа згідно зі своїм законодавством вживає заходи для установлення адреси.
Стаття 10 вказаного Договору передбачає, що підтвердження вручення документів оформлюється відповідно до правил, що діють на території запитуваної Договірної Сторони. У підтвердженні повинні бути зазначені час і місце вручення, а також особа, якій вручено документ.
Однак, всупереч положень вищевказаного Договору, орган досудового розслідування, отримавши інформацію про затримання підозрюваного ОСОБА_6 , достовірно знаючи про місце його перебування, протягом 24 годин з моменту отримання такої інформації не направив через Генеральну прокуратуру України до Міністерства юстиції та Прокуратури Республіки Грузія Доручення про надання правової допомоги у вигляді вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру.
Згідно положень ст. 297-2 КПК України, у клопотанні про здійснення спеціального досудового розслідування зазначаються, серед іншого, відомості щодо оголошення особи у міждержавний та/або міжнародний розшук; виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Керуючись ст. ст. 22, 30, 36, 297-1, 297-2, 297-3, 297-5, 309 КПК України, п. 20-1 Перехідних положень КПК України, слідчий суддя -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя