АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1633/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 24 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , погоджене з прокурором третього відділу процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_9 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173 від 11.02.2017 за ч. 2 ст. 191 КК України та накладено арешт на корпоративні права Закритого акціонерного товариства «Київгума» () з забороною державним реєстраторам усіх відділів з питань Державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та нотаріусам проведення реєстраційних дій та внесення будь-яких змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо змiни керiвника Закритого акціонерного товариства «КИЇВГУМА» ().

Згідно ухвали слідчого судді, є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним у КПК України та забезпечить виконання завдань такого арешту та досягнення його мети передбаченої ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій обґрунтовуючи обставини звернення до апеляційного суду у визначений законом строк, посилаючись на грубе порушення слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали, вимог ст. 170 КПК України, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування своєчасного звернення з апеляційною скаргою, апелянт зазначає, що розгляд клопотання слідчого був здійснений без участі власника майна, а про факт існування ухвали про накладення арешту на майно стало відомо лише 09.03.2017 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, яка до цього часу на його адресу не надходила.

Мотивуючи апеляційні вимоги, стверджує про необґрунтованість висновку слідчого судді, що з 2009 року по сьогоднішній день відносно ЗАТ «Київгума» триває процедура банкрутства, яка зараз знаходиться на стадії ліквідації, зокрема постановою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 08.11.2013 року у справі № 5002-19/5719.2-2010 ЗАТ «Київгума» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_10 , оскільки даний факт не відповідає дійсності та суперечить вказаній постанові.
Відповідно до п. 4,5,6 постанови Господарського суду Автономної Республіки Крим від 08.11.2013 року у справі № 5002-19/5719.2-2010 про банкрутство, процедуру ліквідації ЗАТ «Київгума» було введено на строк до 08.11.2014 року та на цей же час призначено ліквідатором підприємства ОСОБА_10
22.12.2015 року на тимчасово окупованій території АР Крим провадження у справі про банкрутство ЗАТ «Київгума» закрите Арбітражним судом Республіки Крим без ухвалення судового рішення про ліквідацію підприємства банкрута у справі № А83-5719/2010.
В провадженні Господарського суду Київської області, який є повноважним розглядати справи про банкрутство підприємств, зареєстрованих на тимчасово окупованій території АР Крим також відсутня справа про банкрутство ЗАТ «Київгума».
21.07.2016 року арбітражний керуючий ОСОБА_10 подав до Господарського суду Київської області заяву про відновлення втраченої справи № 5002-19/5719.2-2010 про банкрутство ЗАТ «Київгума», у задоволенні якої ухвалою Господарського суду Київської області від 04.08.2016 року відмовлено.
Таким чином, апелянт стверджує, що повноваження арбітражного керуючого ОСОБА_10 відповідно до постанови Господарського суду Автономної Республіки Крим від 08.11.2013 року у справі № 5002-19/5719.2-2010 припинились в день закінчення ліквідаційної процедури, тобто 08.11.2014 року і на даний час жодним господарським судом таких повноважень йому не надано.
Крім того, зазначає, що до цього часу ЗАТ «Київгума» не ліквідовано, звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс господарським судом не затверджено, судове рішення про ліквідацію підприємства не приймалося, справа про банкрутство товариства відсутня.
Вказує, що після закінчення ліквідаційної процедури та строку повноважень ліквідатора ОСОБА_10 протоколом загальних зборів акціонерів (учасників) від 29.04.2016 № 14, директором ЗАТ «Київгума» призначено ОСОБА_6 і вказане рішення на даний час є чинним.
При цьому зазначає, що ОСОБА_10 намагався незаконно внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомості про те, що він є керівником ЗАТ «Київгума», шляхом подання недостовірних відомостей до Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 року № 814/3761/14 визнано протиправними та скасовано рішення Державного реєстратора Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області ОСОБА_11 № 4014721 від 17.11.2014 року про внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ЗАТ «Київгума».
Також апелянт стверджує, що оскаржувана ухвала постановлена з грубим порушенням вимог ст. 170 КПК України, оскільки арештовані корпоративні права не залежать від особи керівника підприємства, не можуть бути доказом злочину, не підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осі, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, не є матеріальним об`єктом і не відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вказує, що висновки слідчого судді суперечать вимогам ст. 170 КПК України, оскільки санкція ч. 2 ст. 191 КК України не передбачає конфіскації або спеціальної конфіскації майна, а право управління товариством та право отримання дивідендів не може бути конфісковано у добросовісних набувачів. Крім того, ЗАТ «Київгума» не несе відповідальність за можливу шкоду, завдану підозрюваним, обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, а відносно ЗАТ «Київгума» кримінальне провадження не здійснюється.
Також зазначає, що арешт на вказане майно накладено за відсутності на те правових підстав, оскільки згідно з вимогами ст. 84 КПК України, корпоративні права як немайнові, не можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, а засновникам ЗАТ «Київгума», які є власниками арештованих корпоративних прав не повідомлено про підозру у кримінальному провадженні.
В судове засідання у справі прокурор у кримінальному провадженні не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання на адресу прокуратури міста Києва завчасно направлено повідомлення про призначення справи до розгляду з вимогою процесуального керівника з`явитися до суду для участі у судовому засіданні. За таких обставин колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею 24.02.2017 року без виклику ОСОБА_12 , а відомості щодо отримання ним копії ухвали у справі відсутні. Про існування оскаржуваної ухвали, як зазначає апелянт, йому стало відомо лише 09.03.2017 року з Єдиного державного реєстру судових рішень та до цього часу на його адресу вона не надходила і даний факт не спростовується матеріалами провадження. 13.03.2017 року, тобто в межах визначеного законом п`ятиденного строку, ОСОБА_6 звернувся безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва з апеляційною скаргою. За таких обставин строк на апеляційне оскарження не пропущено, а тому не підлягає поновленню.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.

Як вбачається з наданих до суду матеріалів, третім слідчим відділом прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 11.02.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.
Органами досудового розслідування встановлено, що з 2009 року та станом на час звернення з клопотанням, відносно ЗАТ «Київгума» триває процедура банкрутства, яка зараз знаходиться у стадії ліквідації, зокрема, постановою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 08.11.2013 р. у справі № 5002-19/5719.2-2010 Закрите акціонерне товариство «Київгума» (ідентифікаційний код 31812293) визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_10 (свідоцтво № 1262 від 26.06.2013; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).
15.11.2013, відповідно до зазначеної Постанови суду в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців був внесений запис про те, що дане підприємство знаходиться на стадії ліквідації та ОСОБА_10 виконує функції керівника та ліквідатора ЗАТ «Київгума».
26.05.2016 до державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань був незаконно внесений запис №5014721, про те що ОСОБА_6 є керівником ЗАТ «Київгума» з 29 квітня 2016 року. Внесення запису відбулось на підставі документів, поданих представником ЗАТ «Київгума» ОСОБА_13 , зокрема реєстраційної картки, протоколу загальних зборів акціонерів ЗАТ «Київгума» №14 від 29.04.2016 року, довіреності. Серед документів, які подавалися для реєстрації, був протокол загальних зборів акціонерів (учасників) ЗАТ «Київгума» №14 від 29.04.2016, згідно якого ОСОБА_6 5 було призначено директором ЗАТ «Київгума» та уповноважено його на проведення необхідних реєстраційних дій.
В той же час, повноваження усіх органів управління ЗАТ «Київгума» були припинені 08.11.2013 постановою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 08.11.2013 у справі № 5002-19/5719.2-2010 та згідно ч. 2 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», якою визначено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.
Кримським територіальним управлінням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку Розпорядженням №3-КР-1-З від 26.03.2014 року було зупинено обіг акцій ЗАТ «Київгума», що підтверджується листом НКЦПФР № 12/02/23542/нк від 16.12.2014 року.
У свою чергу, посадова особа Відділу з питань Державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_14 , користуючись своїм службовим становищем, використала надані документи та внесла запис про призначення керівником ЗАТ «Київгума» ОСОБА_6 з 29.04.2016 всупереч п. 2 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Всупереч вимогам ч. 5 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»посадова особа відділу з питань Державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_14 не відмовила у здійсненні реєстраційних дій. Тобто, державним реєстратором було прийнято завідомо протиправне, незаконне рішення та внесено до державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інформацію про те що ОСОБА_12 є керівником ЗАТ «Київгума» з 29.04.2016 року за відсутності жодної на те правової підстави.
24.02.2017 року слідчий в особливо важливих справах третього слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 за погодженням із прокурором третього відділу процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_9 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на корпоративні права ЗАТ «Київгума» () з забороною державним реєстраторам усіх відділів з питань Державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та нотаріусам проведення реєстраційних дій та внесення будь-яких змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо змiни керiвника ЗАТ «Київгума».

24.02.2017 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва клопотання слідчого було задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, про необхідність накладення арешту на майно, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним у КПК України та забезпечить виконання завдань такого арешту та досягнення його мети передбаченої ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 3, 10 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на корпоративні права ЗАТ «Київгума», оскільки вони відповідають критеріям ст. 98 КПК України.
Врахував, що з метою досягнення ОСОБА_15 свого наміру щодо призначення його керівником ЗАТ «Київгума», для здійснення державної реєстрації керівника підприємства, він може надати реєстратору протокол загальних зборів акціонерів ЗАТ «Київгума», а тому є потреба у арешті корпоративних прав щодо права внесення змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо змiни керiвника.
Оскільки клопотання слідчого, крім іншого, обґрунтовувалося тим, що продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір ОСОБА_6 може завдати значних збитків під час ліквідації товариства, а саме виданням протиправних наказів, зверненням до державних органів, діючи всупереч інтересам ЗАТ «Київгума» та маючи на меті усунути ліквідатора ОСОБА_10 , слідчий суддя дійшов правильного висновку, що у кримінальному провадженні існує необхідність накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на корпоративні права ЗАТ «Київгума» з забороною державним реєстраторам усіх відділів з питань Державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та нотаріусам проведення реєстраційних дій та внесення будь-яких змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо змiни керiвника ЗАТ «Київгума», врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Отже, на думку колегії суддів, арешт вказаного майна є співрозмірний з потребами кримінального провадження та необхідний з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, де слідчим суддею і будуть ретельно перевірені їх доводи та надана оцінка матеріалам, долученим до клопотання.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, слідчий суддя суду першої інстанції правомірно наклав арешт на вказане майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 24 лютого 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , погоджене з прокурором третього відділу процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_16 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173 від 11.02.2017 за ч. 2 ст. 191 КК України та накладено арешт на корпоративні права Закритого акціонерного товариства «Київгума» () з забороною державним реєстраторам усіх відділів з питань Державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та нотаріусам проведення реєстраційних дій та внесення будь-яких змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо змiни керiвника Закритого акціонерного товариства «КИЇВГУМА» () залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4