Справа № 592/370/17
Провадження № 1-кс/592/214/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2017 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника юридичної особи ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання старшого слідчого з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0004455, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2014 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України,

в с т а н о в и в:
Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна, погодженим з прокурором і просить слідчого суддю: поновити строк подання клопотання про арешт майна; винести ухвалу про накладення арешту на майно, грошові кошти юридичної особи ФГ «Дніпро 97» (), виявлені та вилучені 28.10.2015 в ході проведення огляду місця за адресою: м. Суми, вул. Гагаріна 11 у сумі 445000 грн.

Клопотання мотивовано тим, що у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0004455 внесеного до ЄРДР 20.08.2014 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України встановлено, що службові особи ТОВ «ПВП «Стандарт» (), а саме директор ОСОБА_6 за попередньою змовою з директором ФГ «Дніпро 97» () ОСОБА_7 , протягом 2014-2015 років шляхом підробки документів про постачання сільськогосподарської продукції від ФГ «Дніпро 97» зависили валові витрати та податковий кредит з ПДВ, в результаті чого ухилилися від сплати податків.

При здійсненні аналізу баз даних ДФС України у розрізі контрагентів встановлено, що в період 2014-2015 року близько 75% валових витрат ТОВ «ПВП «Стандарт» сформовано за рахунок відображення фінансово-господарських взаємовідносин з ФГ «Дніпро 97».

Згідно наявних матеріалів ОСОБА_8 у 2014 році придбав ФГ «Найда В.Д.» (), яке в подальшому без зміни коду ЄДРПОУ перейменував на ФГ «Дніпро 97», зареєстрував за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Кияниця, вул. Чкалова, 31. На посаду директора та головного бухгалтера фермерського господарства призначено ОСОБА_7 .

У ході допиту ОСОБА_9 , власниці помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що ФГ «Дніпро 97» за адресою реєстрації не знаходиться та ніколи не реєструвалося.

При здійсненні аналізу баз даних ДФС України в розрізі контрагентів встановлено, що ФГ «Дніпро 97» придбання будь-яких товарно-матеріальних цінностей в ході здійснення діяльності не відображає, земельних ділянок для здійснення сільськогосподарської діяльності не має.

В ході аналізу роздруківок руху коштів по розрахунковим рахункам встановлено, що кошти, які надходять на розрахунковий рахунок ФГ «Дніпро 97» від ТОВ «ПВП «Стандарт» в подальшому знімаються з розрахункового рахунку готівкою ОСОБА_7 з призначенням на с/г витрати або ж перераховуються на картковий рахунок ОСОБА_7 та в подальшому знімаються готівкою, або ж перераховуються на розрахунковий рахунок ТОВ «ТК«Альянс» (), яке належить та перебуває під керівництвом ОСОБА_8 .

Згідно з висновком акту «Про результати проведеної документальної перевірки ТОВ «ПВП «Стандарт» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 30.11.2015» №214/1402/38867768/17 від 12.02.2016 р. встановлено заниження податку на додану вартість на операціях з ФГ «Дніпро-97» на суму 3570418 грн. Висновки акту в частині заниження податку на додану вартість на суму 3497418 грн. підтверджено Висновком судової економічної експертизи №1015 від 26.12.2016, проведеної у кримінальному провадженні.

Відповідно до висновку почеркознавчої експертизи № 32 від 08.07.2016 ОСОБА_8 виконував підписи на заявах про реєстрацію сільськогосподарського підприємства ФГ «Дніпро-97», як суб`єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість від імені ОСОБА_7 , не будучи службовою особою фермерського господарства.

28.10.2015 р. у ході проведення огляду місця за адресою: м. Суми. вул. Гагаріна, 11 виявлено готівкові кошти, які ОСОБА_7 цього дня зняв «на с/г потреби» з розрахункового рахунку ФГ «Дніпро-97» № НОМЕР_1 . Відповідні кошти попередньо надійшли на вказаний рахунок шляхом автоматичного перерахування в порядку адміністрування податку на додану вартість від фінансово-господарських операцій з ТОВ «ПВП «Стандарт». Одночасно виявлено й готівкові кошти, які ОСОБА_7 цього дня зняв з власного карткового рахунку, які були перераховані з рахунку ФГ «Дніпро 97», а надійшли на цей рахунок від ТОВ «ПВП «Стандарт».

У подальшому було проведено огляд речей грошових коштів, які виявлено та вилучено за адресою: м. Суми, вул. Гагаріна, 11 у сумі 445000 грн.

Постановою слідчого від 29.10.2015 р. кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вказує, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 10.11.2015 р. накладено арешт на грошові кошти юридичної особи ФГ «Дніпро 97», отримані 28.10.2015 р. директором підприємства ОСОБА_7 в банківській установі, розташованій за адресою: м. Суми, вул. Гагаріна, 11, а саме готівкові кошти в сумі 445000 грн.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.11.2016 р. скасовано арешт з готівкових коштів у сумі 445000 грн.

Грошові кошти продовжувалися зберігатись в матеріалах кримінального провадження в якості речових доказів.

Зазначає, що кошти є доказом вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України ухилення службовими особами ТОВ «ПВП «Стандарт» за попередньою змовою з директором ФГ «Дніпро-97» ОСОБА_7 протягом 2014-2015 років від сплати податків, оскільки ці кошти надійшли на розрахункові рахунки ФГ «Дніпро-97» від фіктивних фінансово-господарських операцій з ТОВ «ПВП «Стандарт» та в подальшому зняті готівкою Фоміним з розрахункового та карткового рахунку; підлягають спеціальній конфіскації відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України, оскільки одержані внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України і санкція передбачає покарання у вигляді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією майна. З метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання просить накласти арешт на грошові кошти з підстав, що вони є доказом злочину, підлягають спеціальній конфіскації та можливій конфіскації.

Також вказує, що після вилучення грошових коштів ухвалою слідчого судді було накладено арешт, вимоги ч. 5 ст. 171 та ст. ст. 167-168, 170-173 КПК України дотримано, але у зв`язку з скасуванням арешту та зобов`язанням слідчого повернути грошові кошти виникла необхідність у повторному звернені з клопотанням.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 клопотання за наведених у ньому підстав підтримали і просили задовольнити.

У судовому засіданні представник ФГ «Дніпро 97» ОСОБА_5 у задоволенні клопотання просив відмовити. Суду вказував, що слідство триває з 2014 року, у жовтні 2015 р. на кошти було накладено арешт, але за їх клопотанням арешт скасовано, підозру нікому не пред`явлено. Рішення слідчого судді про повернення коштів не виконано. Грошові кошти не відповідають критеріям ст. 98 КПК України. ФГ «Дніпро 97» не має податкового боргу.

Заслухавши слідчого, прокурора, представника юридичної особи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

За вимогами ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (частина 1).

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: 1) збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК (ч.3 ст. 170 КПК); 2) спеціальної конфіскації - накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України (ч. 4 ст. 170 КПК); 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи - накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК).

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Судовим розглядом встановлено наступні обставини.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань з кримінального провадження № 0004455 від 20.08.2014 р. вбачається внесення станом на 29.12.2016 р. наступних відомостей щодо юридичної особи ФГ «Дніпро - 97»:

- № 2 від 18.03.2015 р. правова кваліфікація ст. 205 ч.1 КК України - невстановлена особа придбала у 2014 році фермерське господарство «Дніпро 97», що зареєстроване за адресою: вул. Чкалова, 31, селище Кияниця, Сумського району з метою прикриття незаконної діяльності;

- № 4 від 26.08.2015 р. правова кваліфікація ст. 212 ч. 3 КК України службові особи ТОВ «ПВП «Стандарт» (), а саме директор ОСОБА_8 за попередньою змовою з директором ФГ «Дніпро 97» ОСОБА_7 , протягом 2014-2015 років, шляхом підробки документів про постачання сільськогосподарської продукції від ТОВ «Дніпро-97», зависили валові витрати та податковий кредит з ПДВ, в результаті чого ухилились від сплати податків на загальну суму 5 млн. 640 тис.грн.

Відповідно до протоколу огляду місцевості від 28.10.2015 р. за адресою: м. Суми, вул. Гагаріна, 11 біля входу до банку виявлено сумку і пакет заповнені пачками з грошовими коштами, які переносились ОСОБА_7 . У подальшому готівкові грошові кошти в сумі 445000 грн. було оглянуто відповідно до Протоколу огляду речей від 28.10.2015 р.

Ухвалою слідчого судді Октябрьського районного суду м. Полтави від 10.11.2015 р. накладено арешт на грошові кошти юридичної особи ФГ «Дніпро-97» (), отримані 28.10.2015 р. директором підприємства ОСОБА_7 в банківській установі за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: готівкові кошти в сумі 445 000 грн.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.11.2016 р. скасовано арешт з грошових коштів юридичної особи Фермерського господарства «Дніпро-97» у сумі 445 000 грн.

Відповідно до наданих роздруківок руху коштів, зокрема за 27.10.2015 р., 28.10.2015 р. ТОВ «ПВП «Стандарт» перераховувало кошти на розрахунковий рахунок ФГ «Дніпро 97» з призначенням на с/г витрати, частина перераховувалась на картковий рахунок ОСОБА_7 , які у подальшому були зняті останнім готівкою.

Постановою старшого слідчого з ОВС другого відділу кримінальних розслідувань СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області від 29.10.2015 р. грошові кошти вилучені за адресою: АДРЕСА_2 згідно протоколу огляду місцевості від 28.10.2015 р. в сумі 445000 грн. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0004455, внесеному до ЄРДР 20.08.2014 р.

За наведених обставин слідчий суддя приходить до висновку, що грошові кошти юридичної особи ФГ «Дніпро-97» у сумі 445000 грн., можуть бути використані як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, що встановлюються у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 212 КК України, відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Оскільки у разі відповідності майна критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повідомлення особі про підозру не є обов`язковою умовою для накладення арешту на майно, а тому з метою збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, використання, перетворення, відчуження слід накласти арешт на грошові кошти юридичної особи ФГ «Дніпро-97» у сумі 445000 грн. до його скасування у визначеному КПК порядку.

Посилання представника юридичної особи на те, що гроші не є речовим доказом у кримінальному провадженні, наведених висновків слідчого судді не спростовують, оскільки підлягають перевірці та оцінці під час досудового розслідування та подальшого судового розгляду у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. При цьому слідчий суддя відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, враховує можливість використання тимчасово вилученого майна, як доказу у кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Разом з тим, доводи сторони обвинувачення щодо накладення арешту на грошові кошти з метою забезпечення спеціальної конфіскації та конфіскації майна, як виду покарання слідчий суддя вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Сторона обвинувачення у своєму клопотанні вказує, що кошти підлягають спеціальній конфіскації відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України, оскільки одержані внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України і санкція передбачає покарання у вигляді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією майна.

На час реєстрації у ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України (26.08.2015 р.) стаття 96-1 ч. 1 КК України діяла у редакції Закону України від 13.05.2014 р. № 1261-VII і підлягала застосуванню лише до злочинів, передбачених ст.ст. 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України. Статтю 212 КК України було віднесено до переліку, визначеного у ст. 96-1 ч. 1 КК України Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо вдосконалення інституту спеціальної конфіскації з метою усунення корупційних ризиків при її застосуванні» від 10.11.2015 р. № 770-VIII, який набрав чинності 26.11.2015 р., а грошові кошти на той час вже було вилучено.

Отже відсутні підстави для накладення арешту на грошові кошти з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Крім того, у кримінальному провадженні, в межах якого подане клопотання не повідомлено про підозру жодній особі, відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 та п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України на грошові кошти після вилучення ухвалою слідчого судді від 10.11.2015 р. було накладено арешт, який у подальшому скасовано ухвалою слідчого судді від 23.11.2016 р. з підстав доведення представником юридичної особи того, що відпала потреба у подальшому застосуванні цього заходу. Подане клопотання обґрунтовується іншими підставами та доказами, зокрема Висновком судової економічної експертизи №1015 від 26.12.2016, було внесено зміни до викладу обставин у Єдиному реєстрі досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 212 КК України щодо посадової особи ФГ «Дніпро-97».

За наведених підстав та з урахуванням положень ч. 1 ст. 167, ч. 5 ст. 171 КПК України слідчий суддя приходить до висновку, що у даному випадку строк подання клопотання про арешт не порушено, а тому підстави для його поновлення відсутні.

Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснюється, відповідно положень ст. 107 КПК України.

Керуючись ст.ст. 98, 107, 131 - 132, 167, 170, 172, 173, 309 КПК України,

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно грошові кошти юридичної особи ФГ «Дніпро-97» (), виявлені та вилучені 28.10.2015 р. в ході проведення огляду місця за адресою: м. Суми, вул. Гагаріна, 11 у сумі 445000 грн. до скасування у встановленому КПК України порядку.

Майно на яке накладено арешт підлягає зберіганню відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 р. № 1104.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору, представнику юридичної особи.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1