Справа № 131/220/16-к
П О С Т А Н О В А
02.12.2016

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іллінці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подав до суду клопотання в якому просить кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України направити прокурору Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області для організації та проведення додаткового розслідування.

В клопотанні захисник обвинуваченого вказав, що органами досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене повторно.

Підсудний в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що злочин не вчиняв. Наркотичних засобів ніколи не збував. Грошових коштів від незаконного обігу наркотиків не отримував. Кримінальна справа в інкримінованому йому злочині сфабрикована працівниками ВБНОН, а також слідчими Іллінецького РВ УМВС України у Вінницькій обл. з метою отримання матеріальної винагороди, а також підвищення показників їх роботи. Обидві оперативні закупки, проведені з порушенням Законів та Конституції України, а досудове слідство з порушенням вимог кримінально процесуального законодавства. Дії слідчих є незаконні та необґрунтовані, висновки про його винність не відповідають фактичним обставинам справи.

Разом із тим, захисник обвинуваченого зазначив, що наявні підстави вважати, що дана кримінальна справа підлягає поверненню прокурору на додаткове розслідування з мотивів неповноти досудового слідства, що не може бути усунуто в судовому засіданні.

Як було встановлено, в основу обвинувального висновку щодо ОСОБА_4 покладені зокрема результати контрольних закупок наркотичного засобу у обвинуваченого та показання засекреченої особи, з участю якого проводились негласні слідчі дії. Наявність встановлених законом підстав для проведення відносно ОСОБА_4 оперативних заходів, в матеріалах справи відсутні.

Фактичні данні, які б свідчили, що ОСОБА_4 причетний до розповсюдження наркотичних засобів у справі відсутні, як і достовірні відомості про те, що він вчинив такий злочин до втручання співробітників міліції.

Анонімне, об`єктивно не підтверджене повідомлення невстановленої слідством, особи органам міліції про таку злочинну діяльність обвинуваченого, не може бути віднесеним до законної підстави для проведення контрольної закупки.

Органами досудового слідства в якості підстави для проведення контрольної закупки необґрунтовано був використаний факт пропозиції обвинуваченому громадянином під вигаданим ім`ям, який діяв узгоджено зі слідством, збути йому наркотичний засіб.

Проведення оперативної закупівлі предметів, товарів та речовин передбачено п. 2 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про оперативно розшукову діяльність». Використання оперативної закупівлі наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів відповідно до ст. 5 ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» дозволяється за постановою начальника відповідного органу, погодженою з прокурором.

Після здійснення контрольної закупки наркотичного засобу у ОСОБА_4 на підставі постанови про проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів та психотропних речовин його діяльність припинена не була, а через тривалий проміжок часу, на підставі тієї ж постанови про проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів та психотропних речовин у нього ж була проведена повторна закупка наркотичних засобів, що суперечить положенням ЗУ «Про міліцію», про одне з їх завдань запобігати вчиненню злочину.

В матеріалах справи відсутні будь які дані, які б вказували на те, що обвинувачений мав намір чи міг вчинити злочин за відсутності сприяння цьому правоохоронними органами.

Крім того усі закупки, які були проведені у ОСОБА_4 , проведені на підставі однієї постанови про проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів та психотропних речовин.

Згідно ст. 6 ЗУ «Про оперативно розшукову діяльність», підставою для проведення оперативно розшукової діяльності, серед інших є: наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно розшукових заходів і засобів, про злочини, що готуються; осіб, які готують вчинення злочину.

Зазначені підстави можуть міститися в заявах, повідомленнях громадян, посадових осіб, громадських організацій, засобів масової інформації, у письмових дорученнях і постановах слідчого, вказівках прокурора, ухвалах слідчого судді, суду, матеріалах правоохоронних органів.

У відповідності до п. 2.1 Інструкції, для проведення оперативної закупівлі складається план, який затверджується відповідним начальником органу (підрозділу) або його заступником указаним в п.1.7. Інструкції. В плані вказується намір операції, завдання, які необхідно вирішити, виконавці (покупці), місце та час проведення оперативної закупки, документи, які зашифровують відомчу приналежність працівників, приміщень та транспортних засобів оперативних підрозділів, які будуть використовуватися, способи та засоби документування протиправних дій осіб, заходи забезпечення безпеки виконавців (покупців) в тому числі негласних працівників та осіб, які беруть участь у проведенні операції, їх екіпіровка, використання можливостей оперативних підрозділів та служби кримінального розшуку, порядок зв`язку між учасниками операції, технічне, матеріальне забезпечення, склад оперативних працівників, задіяних для проведення вказаних заходах. До плану можуть вноситися зміни та доповнення, а також складаються додаткові плани, зміст яких погоджено з усіма учасниками.

У кожному конкретному випадку передбачається закупівля без затримання або оперативна закупівля з затриманням продавця.

В матеріалах кримінальної справи відсутнє документальне підтвердження про наявність достатньої інформації, яка отримана в установленому законом порядку і потребує перевірки за допомогою оперативно розшукної діяльності і засобів (заяви, повідомлення, матеріали органів дізнання та ін.) про підготовку чи здійснення підсудним злочинів, яка стала підставою для проведення оперативно розшукової діяльності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про оперативно розшукову діяльність», оперативним підрозділам для виконання завдань оперативно розшукової діяльності за наявності передбачених ст. 6 цього Закону підстав надається право проводити контрольовану поставку та контрольовану і оперативну закупку товарів, предметів та речовин, у тому числі заборонених для обігу, у фізичних та юридичних осіб незалежно від форми власності з метою виявлення та документування фактів протиправних діянь. Проведення контрольованої поставки, контрольованої та оперативної закупок здійснюється згідно з положеннями ст. 271 КПК України у порядку, визначеному нормативно правовими актами МВС України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, СБ України, погодженими з Генеральною прокуратурою України та зареєстрованими у Міністерстві юстиції України.

Таким нормативним актом є Інструкція про порядок проведення оперативної закупівлі та контрольованого постачання предметів, товарів та речовин, у тому числі заборонених до обігу, у фізичних та юридичних осіб, незалежно від форм власності, затверджена наказом МВС, СБУ та ДПА України від 30.11.2001 року № 1045/307/482.

Згідно п. 1.4 Інструкції, підставою для проведення оперативної закупівлі є наявність достатньої інформації, отриманої в установленому законом порядку про заняття особою або групою осіб протиправною діяльністю, яка потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукової справи. Закупки проводяться в терміни проведення оперативно-розшукових справ, передбачених ст. 9 ЗУ «Про оперативно розшукову діяльність».

Пунктом 13 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про оперативно розшукову діяльність» оперативним підрозділам для виконання завдань ОРД надане право встановлювати конфіденційне співробітництво з особами на засадах добровільності. При використанні для участі в оперативній закупівлі таких осіб, відповідно до п. 1.5 Інструкції, потрібна їх письмова згода. Також слід мати на увазі необхідність добровільності згоди таких осіб для участі в оперативній закупівлі, що можна з`ясувати в разі допиту таких осіб в суді.

Згідно з постановою про проведення оперативної закупки наркотичних речовин та психотропних засобів у підсудного, проведення оперативної закупівлі доручено громадянину під вигаданими даними, який діяв узгоджено зі слідством.

Таким чином, фактично на момент проведення оперативної закупки наркотичних речовин та психотропних засобів, своєчасної письмової згоди громадянина під вигаданими даними не було.

Згідно п. 2.3 Інструкції, безпосередньо перед початком оперативної закупівлі, виділені кошти перераховуються, переписуються номери купюр або робляться ксерокопії, про що складається акт, який підписується двома оперативними співробітниками, а купюри, виділені для проведення закупівлі, можуть бути поміченими для контролю за їх рухом. Огляд таких грошових коштів відбувається при участі двох понятих та оформлюється актом.

В матеріалах кримінальної справи відсутні акти огляду виділених грошових коштів, їх ксерокопіювання, помітки для контролю за їх рухом.

Ксерокопії купюр, які знаходяться в матеріалах справи, не є актами та підписані в порушення даної норми права, понятими.

Згідно постанови про проведення оперативної закупки наркотичних засобів та психотропних речовин яка знаходяться в матеріалах справи, двічі надходила санкція на виділення грошових коштів для проведення оперативної закупки у ОСОБА_4 ..

У відповідності до матеріалів справи, акту огляду покупця для проведення оперативної закупки у ОСОБА_4 громадянину під вигаданими даними видано грошову суму у розмірі 100 (сто) грн.

Також, згідно Акту огляду покупця для проведення оперативної закупки у ОСОБА_4 громадянину під вигаданими даними видано грошову суму у розмірі 200 (двісті) грн.

В порушення п. 2.3 Інструкції, в матеріалах кримінальної справи відсутні акти огляду грошових коштів, які б свідчили про те, що виділені грошові кошти були перераховані, переписані номери купюр та зроблені їх ксерокопії, а також помічені для контролю за їх рухом.

Відповідно до п. 2.9 Інструкції, для проведення оперативної закупівлі мають використовуватись кошти відповідних правоохоронних органів, в нашому випадку МВС України.

Досудовим слідством не надано доказів використання коштів правоохоронних органів для проведення оперативної закупівлі, а тому не можливо встановити за яку суму грошей із виділених для цих цілей були збуті покупцю наркотичні засоби підсудним.

Згідно п.п. 2.5, 2.6 Інструкції, при необхідності, згідно з діючим законодавством, покупцю вручаються аудіо відео записуючі спеціальні технічні засоби, для фіксації дій, які підтверджують протиправну діяльність продавця. Вручення спеціальної техніки відбувається після його попереднього інструктажу, відносно користування нею, і оформлюється актом, який підписується оперативними працівниками та покупцями.

Використання спеціальних технічних засобів при проведенні оперативної закупки відбувається за дозволом суду згідно діючого законодавства України. При наявності відповідних умов, оперативною групою здійснюється зовнішнє спостереження за місцем проведення закупки з додатковим актом на засоби фото відео апаратури.

В матеріалах кримінальної справи відсутні докази фіксації аудіо відео записуючим спеціальним технічним приладом, дії якого підтверджували б протиправну діяльність підсудного, а також докази фіксації фото відео апаратурою місця проведення закупки (зовнішнє спостереження).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про оперативно розшукову діяльність» № 2135-ХІІ від 18.02.1992 р., в кожному випадку при наявності підстав для проведення оперативно розшукової діяльності заводиться оперативно розшукова справа, а без її заведення проводити такі заходи заборонено. В матеріалах справи відсутні відомості про проведення таких заходів відносно ОСОБА_4 , що також є порушенням вимог п. 1.6 Інструкції «Про порядок проведення оперативних закупок і контрольної поставки предметів, товарів і речовин, в тому числі заборонених в обігу у фізичних і юридичних осіб, незалежно від форми власності» від 30.11.2001 р. кількість оперативних закупок, кількість речовин, які придбаються необхідних для розкриття протиправних дій особи (групи осіб), виявляються в кожному конкретному випадку, однак обидві оперативні закупки були проведені по одній і тій же постанові про проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів та психотропних речовин. З вказаної постанови вбачається, що проведення оперативних закупок доручено одному і тому ж громадянину під вигаданими анкетними даними, хоча вищевказана Інструкція передбачає проведення закупок різними закупниками на різні суми.

Також відсутність в матеріалах справи об`єктивних даних про порушення оперативно розшукової справи відносно ОСОБА_4 робить неможливим оцінку судом протоколів про виконання оперативно розшукових заходів з точки зору їх допустимості як доказів по кримінальній справі.

В матеріалах кримінальної справи знаходяться акти огляду покупця в яких зазначено, що в м. Іллінці в одному з кабінетів приміщення Іллінецького РВ УМВС України у Вінницькій обл. в присутності понятих відбувся огляд громадянина під вигаданими даними, якому було доручено проведення оперативної закупки у громадянина ОСОБА_4 ..

Згідно п. 10.1 Інструкції з організації діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ України, направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, затвердженої наказом МВС від 28.04.2009 року № 181, з метою контролю черговий зобов`язаний здійснювати контроль за несенням служби і веденням журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених.

У відповідності до п. 2 Пояснення щодо ведення Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених, наведених у додатку 14 вказаної Інструкції, у цей Журнал заносяться відомості щодо всіх без винятку осіб, які доставлені, викликані працівниками міліції для складання адміністративних матеріалів, проведення процесуальних та слідчих дій чи прибули до органу внутрішніх справ з особистих або службових питань.

Згідно інформації що містить Журнал обліку доставлених, відвідувачів та запрошених Іллінецького РВ УМВС України у Вінницькій області, громадяни, які були залучені в якості понятих, в присутності яких відбувся огляд громадянина під вигаданими даними, відповідно до журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених на вказану дату огляду Іллінецький РВ УМВС у Вінницькій обл. не відвідували.

Таким чином зазначені особи фактично не могли брати участь в якості понятих при огляді громадянина під вигаданими даними в одному з кабінетів Іллінецького РВ УМВС України та складанні Актів огляду покупця.

Згідно ч. 3 ст. 127 КПК України, як поняті запрошуються особи, не заінтересовані в справі.

Відповідно до інформації Іллінецького РВ УМВС України у Вінницькій області, громадяни які були залучені в якості понятих, в присутності яких відбувся огляд громадянина під вигаданими даними, раніше проходили понятими по іншим кримінальним справам.

Громадяни, які були залучені в якості понятих, в присутності яких відбувся огляд громадянина під вигаданими даними, в якості свідків в судове засідання не викликались та не з`являлись, що унеможливило дослідити і перевірити обставини щодо проведення оперативної закупівлі та перевірити відповідні докази шляхом, серед іншого, допиту цих осіб в якості свідків.

Під час розгляду справ Українські суди зобов`язані використовувати як джерело права практику Європейського суду з прав людини.

Так, рішенням цього суду від 09.06.1988 року по справі «Тейкера де Касто проти Португалії» дії негласних працівників поліції, які придбали наркотики, були визнані таким, що спровокували кримінальну діяльність, що за інших обставин могла б і не відбутися, та що суспільними інтересами неможна виправдати використання доказів, здобутих шляхом підбурювання до вчинення злочину з боку поліції. Тобто, суд дійшов висновку, що працівники поліції вийшли за межі функцій негласних агентів і спровокували злочин, а тому немає жодних причин вважати, що без їхнього втручання злочин було б учинено, через що мало місце порушення п. 1 Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 15.12.2005 р. по справі «Ваньян проти Російської Федерації», вказано, що міліція спровокувала придбання наркотичних засобів, оскільки звинувачення Ваньяна в придбанні та зберіганні героїну, основувалось головним чином на доказах, отриманих в ході міліцейської закупки, в тому числі, на показах засекреченої особи та співробітників міліції. Таким чином, втручання з боку міліції і використання отриманих, в результаті цього доказів, при розгляді справи у відношенні Ваньяна підірвало право останнього на справедливий суд, чим порушено п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вимоги справедливого судового розгляду по кримінальним справам, передбачені ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, приводять до того, що публічні інтереси в сфері боротьби з обігом наркотичних засобів не можуть бути підставою, для використання доказів, отриманих в результаті провокації з боку співробітників міліції.

Справа «Сепіл проти Туреччини» (Sepil v. Turkey, скарга N 17711/07) стосується залучення заявника до кримінальної відповідальності за незаконний збут наркотичних засобів, який був виявлений і ліквідований завдяки проведенню відносно нього негласного заходу перевірочної закупівлі, яка, як стверджував заявник, носила характер провокації.

При визначенні того, чи мало місце порушення пункту 1 статті 6 Європейської Конвенції у зв`язку з провокацією злочину, ЄСПЛ оцінює ситуацію на предмет, по перше, наявності ознак підбурювання особи до вчинення злочину співробітниками правоохоронних органів (матеріальний аспект) і, по друге, дотримання позитивних зобов`язань держави розглянути належним чином заяву особи про схильність її до вчинення злочину співробітниками правоохоронних органів (процесуальний аспект). На думку ЄСПЛ, провокація злочину по суті має місце, коли співробітники правоохоронних органів не обмежуються переважно пасивним встановленням обставин можливого вчинення особою злочину з метою збору відповідних доказів і, за наявності на те підстав, притягнення її до відповідальності, а підбурюють цю особу до вчинення злочину. При визначенні того, обмежилися чи співробітники правоохоронних органів переважно пасивним встановленням обставин можливого вчинення злочину, ЄСПЛ розглядає два фактори: наявність підстав для проведення відповідних заходів та роль співробітників правоохоронних органів у скоєнні злочину. Належними підставами здійснення названих вище заходів ЄСПЛ визнає конкретні і достатні фактичні дані, що вказують на можливе вчинення особою злочину. Що стосується ролі співробітників правоохоронних органів у скоєнні злочину, то ЄСПЛ розглядає момент початку здійснення ними відповідного заходу, щоб визначити, «приєдналися» чи вони до злочину, який особа вже почала здійснювати без будь-якої участі з їхнього боку. У разі відсутністі у сторони звинувачення явних доказів того, що провокація по суті не мала місця, обов`язок розглянути заяву особи про здійснену відносно неї провокацію, встановити відповідні фактичні обставини справи і з`ясувати, вбачаються чи її ознаки, лягає на національний суд. Таким чином, провокація злочину в сенсі, в якому вона заборонена пунктом 1 статті 6 Європейської Конвенції, має місце, коли відсутні підстави для проведення відповідних заходів, співробітники правоохоронних органів не обмежуються пасивним розслідуванням або національні суди нехтують зазначеними вище позитивними зобов`язаннями.

У справі Сепіла ЄСПЛ, по-перше, відмовився приймати в якості запропонованих турецькою владою доказів наявності підстав для проведення відносно заявника перевірочної закупівлі той факт, що раніше він вже притягувався до відповідальності за зберігання, використання та збут наркотичних засобів і на момент проведення негласного заходу відносно нього навіть малася постанова про взяття під варту у зв`язку з визнанням його вироком суду винним у використанні незаконних наркотичних засобів. ЄСПЛ прийняв таке рішення, оскільки все це стало відомо турецькій владі вже після затримання заявника за результатами проведеної відносно нього негласної операції і, відповідно, не могло бути покладено в основу прийняття рішення про її проведення. Цей аспект сьогоднішньої Постанови ЄСПЛ досить важливий, оскільки залучення раніше до кримінальної відповідальності за скоєння аналогічних злочинів в принципі побічно називалося ним раніше в числі обставин, якими може бути виправдана розумна підозра у вчиненні особою злочину, перевірка якої може здійснюватися в рамках негласного заходу (див. постанови ЄСПЛ у справах «Тейшейра де Кастро проти Португалії» (Teixeira de Castro v. Portugal, скарга N 25829/94) від 9 червня 1998 (пункт 38) і «Барк Хун проти Туреччини» (Burak Hun v. Turkey, скарга N 17570/04) від 15 грудня 2009 року (пункт 44)).

У справі Сепіла ЄСПЛ також зазначив, що зберігання і використання наркотичних засобів не аналогічні їх збуту, щодо якого була проведена перевірочна закупівля. Хоча потрібно звернути увагу, що заявник, як вже написалося, притягувався раніше і за збут наркотиків. Однак, хоча ЄСПЛ не згадує про це у своїй Постанові у справі Сепіла, - що інформація про вчинення особою раніше схожого злочину може обґрунтовувати розумна підозра тільки в тому випадку, коли між попереднім обвинуваченням і розслідуваним епізодом є прямий зв`язок. Якщо особа раніше просто залучалася до кримінальної відповідальності за подібного роду злочини, це жодним чином не свідчить саме по собі про те, що вона збиралася вчинити новий злочин (див. Постанова ЄСПЛ у справі «V. проти Фінляндії» (V. v. Finland, скарга N 40412/98 ) від 24 квітня 2007 року (пункт 70). Крім того, додам, що слід відрізняти випадки засудження особи раніше за вчинення інших злочинів і ситуації, в яких мова йде про таку собі конкретну інформацію про причетність до скоєння даного злочину, яка ще не була покладена в основу будь-якого звинувачення і якраз підлягає перевірці (criminal record). Ця інформація може бути підставою для формування перевірки розумної підозри (див. Постанови ЄСПЛ у справах «Худобін проти Росії» (Khudobin v. Russia, скарга N 59696/00) від 26 жовтня 2006 року (пункт 134), «Тейшейра де Кастро проти Португалії» (пункт 38), «V. проти Фінляндії » (пункти 63 і 70)).

Таким чином, неповнота та неправильність досудового розслідування, та виявлена низка порушень закону при проведенні досудового слідства, полягають, зокрема, в наступному:

відсутності законних підстав для проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів, а саме:

- відсутність в матеріалах кримінальної справи документального підтвердження наявності достатньої інформації, яка отримана в установленому законом порядку і потребує перевірки за допомогою оперативно розшукової діяльності про підготовку чи здійснення підсудним злочинів, яка стала підставою для проведення оперативно розшукової діяльності;

- використання в якості підстави для проведення оперативної закупівлі пропозиції обвинуваченому громадянина, який діяв узгоджено з органами розслідування, збути йому наркотичний засіб;

відсутність доказів протиправної діяльності обвинуваченого в ході оперативної закупівлі, отриманих за допомогою засобів аудіо - та відео - контролю.

Детальний аналіз відповідності прийняття постанови про проведення оперативної закупівлі та її проведення на предмет відповідності положенням Інструкції про порядок проведення оперативної закупівлі, зокрема:

з особою продавцем в оперативній закупівлі не було укладено письмову угоду про конфіденційне співробітництво з оперативними підрозділами на засадах добровільності;

відсутній акт огляду і маркування виданих для проведення оперативної закупівлі грошових купюр, а також доказів того, що для проведення оперативної закупівлі використовувались кошти органів МВС України;

всі оперативні закупівлі були проведені з використанням однієї особи покупця.

Поняті, які були присутні в кабінеті слідчого під час огляду покупця після проведення оперативної закупівлі:

не були зареєстровані в Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених, відтак, фактично не мали можливості та відповідно не брали участь у цій процесуальній дії;

раніше залучались до кримінального провадження в якості понятих, а отже, були особами, що мали попередні стосунки з працівниками міліції.

Наявність в цій справі провокації злочину з боку працівників міліції, на користь якої свідчить також факт відсутності даних, які б підтверджували причетність ОСОБА_4 до розповсюдження наркотичних засобів або його намір вчинити злочин за відсутності сприяння цьому правоохоронних органів.

За наявності таких порушень захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просить направити вказану справу на додаткове розслідування.

В судовому засіданні своє клопотання захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав та просить його задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав, просить його задоволити.

Прокурор ОСОБА_3 просить в задоволенні клопотання відмовити, оскільки не вбачає підстав для повернення справи на проведення досудового розслідування.

Суд, розглянувши клопотання захисника обвинуваченого, заслухавши думку учасників процесу приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до п. 3, п. 8 Постанови Пленуму ВС України «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справи на додаткове розслідування» від 11.02.2005 р. № 2, зі змінами, питання про те, чи перешкоджає порушення закону, допущено під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства, її призначенню до судового розгляду, вирішується залежно від того, наскільки істотним воно було, до ущемлення яких прав та інтересів учасників процесу воно призвело і чи є можливість поновити ці права й інтереси. Кримінальна справа у будь якому разі не може бути призначена до судового розгляду, якщо при провадженні дізнання чи досудового слідства було порушено право обвинуваченого на захист.

Повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства. Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам ст.ст. 22 і 64 КПК України (в редакції 1960 р.) не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого. Неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчинені процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально процесуального чи кримінального закону і без усунення порушень справа не може бути розглянута та вирішена в суді.

Відповідно до ст. 281 КПК України (в редакції 1960 р.) повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, вважаю, що при провадженні досудового слідства всупереч вимогам Закону, а саме, ст.ст. 22, 64 КПК України (в редакції 1960 р.), обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення кримінальної справи були дослідженні поверхово та однобічно, що є підставою для направлення кримінальної справи на додаткове розслідування.

З наведеного слідує, що при проведенні до судового слідства, була допущена така неправильність та неповнота, які не можуть бути усунутими в ході судового слідства, що, в свою чергу, призвело до численних зазначених мною порушень процесуального Закону, прав підсудного ОСОБА_4 , та, у відповідності до вимог статті 281 КПК України, є підставою для повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти та неправильності досудового слідства, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні при проведенні судового слідства.

За таких обставин дана кримінальна справа, на підставі вимог статті 281 КПК України, повинна бути повернена прокурору для організації та проведення додаткового розслідування.

В ході проведення додаткового розслідування слідчому потрібно повторно провести всі слідчі дії, в яких участь ОСОБА_4 є обов`язковою за участю захисників та із суворим дотриманням вимог КПК України, з додержанням прав всіх учасників досудового слідства, в тому числі і підсудного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 273, 281, 296 КПК України (в редакції 1960 року) суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника задоволити.

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України повернути прокурору Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області для організації проведення додаткового розслідування, в ході якого усунути неповноту та неправильність досудового розслідування.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити без змін у вигляді підписки про невиїзд.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області через Іллінецький районний суд протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя