Справа №150/216/17
Провадження по справі №1-кп/150/30/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2017 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000031 від 11.03.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, в силу статті 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В період з 19.11.2016 по 28.02.2017 ОСОБА_4 проживаючи у житловій кухні на території домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_5 , вчинив ряд крадіжок з території вищевказаного домоволодіння, у тому числі з пригосподарських споруд, не маючи законних підстав на проникнення до них.

Так, приблизно об 11 години 00 хвилин 29 грудня 2016 року ОСОБА_4 , знаходячись на території домоволодіння, належного ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, умисно із вбиральні скоїв крадіжку бувшого у використанні чавунного котла ємкістю 40 л., що належить ОСОБА_5 , вартість якого відповідно до висновку експерта №1282-1283/17-21 від 22.03.2017 року становить 744 грн. 89 коп., після чого викрадене майно привласнив та розпорядився ним, продавши його третій особі, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 744 грн. 89 коп.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.

Крім того, 23 лютого 2017 року біля 14 години 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на території вищевказаного домоволодіння в смт. Чернівці Чернівецького району Вінницької області, діючи з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, шляхом демонтажу стіни у верхній частині, зробив отвір, через який проник до гаражного приміщення, належного ОСОБА_5 , звідки таємно, умисно, скоїв крадіжку бувших у використанні 5 алюмінієвих каструль ємкістю 2 л., загальна вартість яких відповідно до висновку експерта № 1285-1289/17-21 від 22.03.2017 року становить 278 грн. 90 коп., після чого викрадене майно привласнив та розпорядився ним, продавши його третій особі, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вище зазначену суму коштів.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

В подальшому, 24 лютого 2017 року біля 10 години 00 хвилин ОСОБА_4 повторно через заздалегідь підготовлений отвір, проник до вищевказаного гаражного приміщення ОСОБА_5 , звідки таємно, умисно, скоїв крадіжку бувших у використанні 10 металевих каструль ємкістю 2 л., загальна вартість яких відповідно до висновку експерта № 1285-1289/17-21 від 22.03.2017 року становить 519 грн. 50 коп., після чого викрадене майно привласнив та розпорядився ним, продавши його третій особі, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вище зазначену суму коштів.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Крім того, 26 лютого 2017 року біля 14 голини 00 хвилин ОСОБА_4 в черговий раз, через заздалегідь підготовлений, отвір, проник до вищевказаного гаражного приміщення, звідки таємно, умисно, скоїв крадіжку бувших у використанні речей, а саме: 20 глибоких мисок із нержавіючої сталі ємкістю 0,5 л., 50 столових виделок із нержавіючої сталі, 30 столових ложок із нержавіючої сталі, водяного насосу «Водолій БЦПЭ 1,2-12У», електричної плитки «Ока - 2» на дві конфорки та електричну соковижималку «PHILIPS HR 1832/02», загальна вартість яких відповідно до висновків експерта №1279-1281/17-21 та №1285-1289/17-21 від 22.03.2017 року становить 5209 грн. 60 коп., після чого викрадене майно привласнив та розпорядився ним, продавши його третій особі, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вище вказану суму коштів.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Продовжуючи свої злочинні дії, 28 лютого 2017 року біля 16 години 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на території вищевказаного домоволодіння, шляхом віджиму дверей проник до приміщення бані, звідки таємно, умисно, скоїв крадіжку бувшого у використанні чавунного котла ємкістю 40 л. та чавунної плити з двома конфорками, загальна вартість яких відповідно до висновку експерта №1282- 1283/17-21 від 22.03.2017 року становить 912 грн. 83 коп., після чого викрадене майно привласнив та розпорядився ним продавши його третій особі, чим заподіяв - потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вище вказану суму коштів.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Вчиненими ОСОБА_4 кримінальними правопорушеннями потерпілому ОСОБА_5 завдано шкоду на загальну суму 7665 грн 72 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав та показав, що наприкінці грудня 2016 року зайшов на територію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_5 , та із вбиральні викрав бувший у користуванні чавунний котел, який в подальшому продав невідомій йому особі. Крім того, у лютому 2017 року знову зайшов на територію вище вказаного домоволодіння, належного ОСОБА_5 , зробив отвір у верхній частині стіни, через який проник до гаражного приміщення, звідки викрав п`ять бувших у користуванні алюмінієвих каструль, які в подальшому продав невідомій особі. Крім того, черговий раз у лютому 2017 року ОСОБА_4 через отвір проник до гаражного приміщення, звідки викрав десять бувших у використанні металевих каструль, які в подальшому продав невідомій особі. Крім того, черговий раз у лютому 2017 року ОСОБА_4 знову зайшов на територію домоволодіння, належного ОСОБА_5 , де через заздалегідь підготовлений отвір проник до гаражного приміщення, звідки викрав миски, столові виделки та столові ложки із нержавіючої сталі, водяний насос, електричну плитку, електричну соковижималку, які в подальшому продав невідомій особі. Крім того, у лютому 2017 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території вище вказаного домоволодіння, віджав двері, проникнувши таким чином до приміщення бані, звідки викрав бувший у користуванні чавунний котел та чавунну плиту, які в подальшому продав невідомій особі.

В скоєному щиро кається, обіцяє в подальшому не вчиняти кримінальних правопорушень.
Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що із гаражного приміщення належного йому домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , було викрадено бувші у користуванні алюмінієві та металеві каструлі, миски, столові виделки та столові ложки із нержавіючої сталі, водяний насос, електричну плитку, електричну соковижималку. Крім того, із території належного йому домоволодіння було викрадено два бувших у користуванні чавунні котли та чавунну плиту з двома конфорками. Від працівників поліції йому стало відомо, що крадіжку скоїв ОСОБА_4 . Зазначив, що обвинуваченим ОСОБА_4 в добровільному порядку частково відшкодовано матеріальні збитки, завдані внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення. Претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого не має.
Оскільки обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позицій немає, то суд відповідно до ст. 349 КПК України за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а обмежився допитом обвинуваченого, обов`язковість якого встановлено частиною 4 статті 349 КПК України, та потерпілого.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, та ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного негативно характеризується по місцю проживання, наявність у відповідності до ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, заподіяні збитки частково відшкодовано шляхом повернення частини викрадених речей на суму 1302 гривні 00 копійок; відсутність відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, з досудової доповіді, наданої Чернівецьким районним сектором з питань виконання кримінальних покарань та пробації, під час опитування обвинуваченого ОСОБА_4 було встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, при цьому виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованих на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, передбачені ст.66 КК України обставини, що пом`якшують покарання та передбачені ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання, і з урахуванням особи винної, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді позбавлення волі, однак, без ізоляції від суспільства із встановленням відповідно до статті 75 КК України іспитового строку.

Відповідно до положень статті 118 КПК України витрати, пов`язані із залученням експертів являються процесуальними витратами.

Частиною 2 статті 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані із проведенням судових товарознавчих експертиз у розмірі 990 (дев`ятсот дев`яносто) гривень 00 копійок підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави відповідно до ст. 118, 124 КПК України, оскільки їх розмір та підстава підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання визначити у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки та покласти на нього наступі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням судових товарознавчих експертиз у розмірі 990 (дев`ятсот дев`яносто) гривень 00 копійок.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в суді, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1