Справа № 161/4480/17 Провадження №11-сс/773/257/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майнаДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.03.2017 про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 звернулась до суду із клопотанням про арешт майна нежитлового приміщення, нотаріальної контори, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 149,0 кв.м.

Клопотання умотивовано тим, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001052 від 06.03.2017 встановлено, що державний реєстратор ОСОБА_9 22.02.2017 року вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності завідомо неправдиві відомості щодо реєстрації права власності нотаріальної контори загальною площею 149 кв.м. на громадянина ОСОБА_7 , тим самим ОСОБА_9 підробив вищевказаний документ для подальшого його використання.
У зв`язку із вищевикладеним, з метою запобігання подальшого відчуження вказаного приміщення виникла необхідність вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Ухвалою слідчого судді від 20.03.2017 клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на вищевказане майно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а тому з метою забезпечення його правомірного утримання, на нього слід накласти арешт.

У поданій 31.05.2017 апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки пропустив його з поважних причин. Також просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно. Посилається на те, що він не брав участі в розгляді провадження, а про оскаржувану ухвалу слідчого судді йому стало відомо 29.05.2017 з Єдиного державного реєстру судових рішень. Вважає, що слідчий суддя безпідставно наклав арешт на майно, не врахувавши, що санкція ч.1 ст.358 КК України не передбачає покарання у виді конфіскації майна. Крім того, стороною обвинувачення не заявлено цивільний позов у даному кримінальному провадженні, відсутні відомості про наявність шкоди та її розмір, підозри у скоєнні злочину нікому не пред`явлено.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора, яка заперечувала проти апеляції і просила залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження за доводами скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 не брав участі у розгляді клопотання про накладення арешту на майно, про оскаржувану ухвалу слідчого судді дізнався 29.05.2017, заявнику слід поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 20.03.2017.
Разом з тим, доводи ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про безпідставність накладення арешту на майно, не заслуговують на увагу.

Так, згідно з вимогами ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Прокурором доведено наявність підстав для накладення арешту на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а тому слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Апеляційний суд вважає, що з врахуванням зазначених обставин, а також з метою збереження вищевказаного майна, запобігання можливості його відчуження на користь третіх осіб, та з метою його правомірного утримання слідчий суддя законно і обґрунтовано наклав арешт на зазначене майно на підставі ст.170 КПК України.
Висновки слідчого судді в оскаржуваній ухвалі відповідають фактичним обставинам справи, є законними, обґрунтованими та вмотивованими.
З огляду на це, підстав для скасування ухвали слідчого судді, з мотивів наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_7 , апеляційний суд не знаходить.
На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_7 про поновлення строків задовольнити.

Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.03.2017.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.03.2017 про накладення арешту на майно без змін.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: