Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001537 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Кривець Ставищанського району Київської області,

громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , судимого:

1) вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.10.2009 року

за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі;

2) вироком Оболонського районного суду м. Києва від 17.06.2011 року

за ч.2 ст.185 КК України на підставі ст.71 КК України

на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

3) вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.05.2014 року

за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі;

4) вироком Оболонського районного суду м. Києва від 11.09.2014 року

за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України

на 1 рік 6 місяців позбавлення волі,

звільненого 15.11.2014 року по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 9 вересня 2016 року,

у с т а н о в и л а :
________________________________

Справа № 11-кп/796/589/2017
Категорія:ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1 .
Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 09.09.2016 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури № 5 м. Києва ОСОБА_9 просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Прокурор не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, встановлені судом, які викладені у вироку, доведеність винуватості ОСОБА_7 і правильність кваліфікації його дій, однак вважає, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також не узгоджується з принципом індивідуалізації покарання. Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 , який неодноразово судимий за злочини проти власності, знову вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, з метою уникнення кримінальної відповідальності змінював показання, затягуючи судовий розгляд, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить розглянути питання про можливість застосування до нього положень ст.ст.69, 75 КК України, тобто змінити вирок з пом`якшенням призначеного йому покарання або звільненням від його відбування з випробуванням.
Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим і вмотивованим; доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив застосувати до нього положення ст.69 КК України і зазначив, що визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення; доводи представника потерпілого ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого і підтримав апеляційну скаргу прокурора; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що в їх задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_7 вчинив замах на крадіжку майна, що належить ПАТ Укртелеком, за наступних обставин.

31 липня 2015 року в період часу з 4 години 10 хвилин по 4 годину 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись на вул. Північній, 14 в м. Києві, з метою повторного таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, через віконце, розташоване біля третього під`їзду вищевказаного будинку, проник у підвальне приміщення, де, використовуючи заздалегідь підготовлене лезо канцелярського ножа, зрізав кабель ТПП 100/2/0,5 довжиною 16 м 2 см, що належить ПАТ Укртелеком. Проте ОСОБА_7 злочин до кінця не довів і не зміг спричинити потерпілому матеріальної шкоди на суму 1 269 гривень 94 копійки з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітниками Державної служби охорони Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються сукупністю наявних у ньому доказів, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у приміщення, оскільки обвинувачений виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, є вірною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли зміну або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Що стосується доводів в апеляційній скарзі прокурора про м`якість призначеного покарання, а так само обвинуваченого про його суворість, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, зокрема, наявність судимостей, відсутність даних про працевлаштування та інформації про характеристику за місцем проживання, а також відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Посилання прокурора на суспільну небезпечність вчиненого злочину, його об`єкт гарантоване Конституцією України право власності та суб`єктивну сторону, зокрема, вину, мету, мотив, які є загальнотеоретичними, взагалі, не можуть бути прийняті до уваги як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону. Недоречними є і твердження про зміну ОСОБА_7 показань, оскільки це є позицією захисту обвинуваченого.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69, 75 КК України колегія суддів також не вбачає, оскільки обставини, які пом`якшують покарання, та дані, які б свідчили про те, що виправлення ОСОБА_7 можливе без відбування покарання, відсутні.

Доводи обвинуваченого, який зазначив про те, що він щиро кається, не відповідають дійсності. За змістом ст.66 КК України щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася.

Даних про таку оцінку ОСОБА_7 своїх дій, враховуючи те, що він чотири рази судимий саме за вчинення крадіжок та замахів на крадіжки кабелів, належних ПАТ Укртелеком, не працює і не займається суспільно корисною роботою, добровільно не вживав заходів до відшкодування завданих матеріальних збитків, немає.

Отже, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що покарання у виді позбавлення волі в межах, установлених у санкції відповідного закону України про кримінальну відповідальність, яке полягає в ізоляції та поміщенні до кримінально-виконавчої установи закритого типу, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Тому підстави для задоволення апеляційних скарг прокурора і обвинуваченого відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 9 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого і прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 31 липня 2015 року по 31 січня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_7 з під-варти негайно у зв`язку з відбуттям призначеного вироком суду покарання.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прогол ошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3