Єдиний унікальний номер 243/3630/16-к
Номер провадження 11-кп/775/50/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області ОСОБА_5 ( далі прокурор) із змінами до неї від 30.03.2017р. на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.06.2016р., яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Слов`янська Донецької області, яка проживає в АДРЕСА_1 ,
визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на один рік двадцять днів та на підставі ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік,
за участю прокурора ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.06.2016р., обвинувачену ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на один рік двадцять днів та на підставі ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

ОСОБА_8 визнано винуватою у тому, що вона 26.05.2015р. за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України, та засуджена до покарання у виді 160 годин громадських робіт. Отримавши копію вказаного вироку, який набув законної сили 26.06.2015р., ОСОБА_8 працівниками кримінально-виконавчої інспекції Слов`янського МВ КВІ УДПтС України в Донецькій області було роз`яснено під розписку порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, права та обов`язки засудженого до даного виду покарання та роз`яснено, що згідно зі ст. 37 КПК України вона повинна: сумлінно ставитись до праці, працювати на визначеному для неї об`єкті та відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції Слов`янського МВ КВІ УДПтС України в Донецькій області, повідомляти кримінальну-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію 1, 2, 3, 4 вівторок кожного місяця, без дозволу не виїжджати за межі України. Також, ОСОБА_8 письмово під розписку була попереджена про притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389 ч.2 КК України в разі порушення нею порядку та умов відбування покарання. Засуджена ОСОБА_8 була направлена для відбування покарання до КП «ЖЕК № 4» м. Слов`янська Донецької області та була зобов`язана приступити до відбування покарання з 11.09.2015р., однак до відбування покарання у виді громадських робіт не приступила. ОСОБА_8 на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції Слов`янського МВ КВІ УДПтС України в Донецькій області не з`являється.

Починаючи з листопада 2015р., ОСОБА_8 виїжджала на нове місце мешкання, в тому числі у АДРЕСА_2 , про що нею не було повідомлено до відділу кримінально-виконавчої інспекції Слов`янського МВ КВІ УДПтС України в Донецькій області.

Станом на 21.04.2016р. ОСОБА_8 відбутого строку покарання у виді громадських робіт не має. Не відбутий строк покарання складає 160 (сто шістдесят годин).

Таким чином, до теперішнього часу засуджена ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразилися в злісному ухиленні від відбування покарання без поважних на то причин, а також порушення порядку і умов відбування покарання у виді громадських робіт, продовжує ухилятися від виконання відповідного виду покарання.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення від відбування громадських виправних робіт.

На зазначений вирок суду прокурором подано апеляційну скаргу із змінами до неї від 30.03.2017р., в якій він:

-вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки на даний час обвинувачена ОСОБА_8 є вагітною, та до неї, відповідно до ст.ст. 60, 61 КК України не може бути застосовано покарання, передбачене санкцією ст. 389 ч.2 КК України у виді арешту або обмеження волі;

-прохає змінити вирок суду першої інстанції зазначивши, що ОСОБА_8 засуджена за ст. 389 ч.2 КК України без призначення покарання.

Про день, час та місце апеляційного розгляду учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, проте обвинувачена ОСОБА_8 до суду апеляційної інстанції не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, тому колегія суддів прийшла до висновку про розгляд апеляційної скарги прокурора зі змінами до неї від 30.03.2017р. без її участі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора із змінами до неї від 30.03.2017р. та прохав її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги за таких підстав.

Як видно із змін до апеляційної скарги прокурора фактичні обставини справи та кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_8 за ст. 389 ч.2 КК України не оскаржуються, він не згодний тільки з призначеним обвинуваченій ОСОБА_8 покаранням, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.06.2016р., тільки в межах апеляційних вимог.

ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, санкція якої передбачає призначення покарання у виді арешту строком до шести місяців або обмеження волі строком до трьох років.

Покарання у виді арешту або обмеження волі, відповідно до вимог ст. ст. 60, 61 КК України до вагітних жінок не застосовується.

Так, як видно з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 дійсно з 11.01.2017р. стала на облік з вагітністю в КЛПЗ «Пологовий будинок» м. Слов`янська Донецької області та перебуває на обліку до теперішнього часу, що підтверджується довідкою КЛПЗ № 6 від 18.02.2017р. та листом головного лікаря цього закладу ОСОБА_9 від 09.03.2017р. №01-11/40( а.п. 136-137).

Таким чином враховуючи те, що на теперішній час ОСОБА_8 є вагітною та до неї неможливо застосувати жодне з покарань, передбачених ст. 389 ч.2 КК України, колегія суддів прийшла до висновку про те, що ОСОБА_8 слід вважати засудженою за ст. 389 ч.2 КК України без призначення її покарання.

Тому, доводи апеляційної скарги прокурора із змінами до неї від 30.03.2017р., є обґрунтованими, вмотивованими та підлягають задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині призначення ОСОБА_8 покарання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376 ч.2, 405, 407, 418 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області ОСОБА_5 із змінами до неї від 30.03.2017р. на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.06.2016р., яким ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на один рік двадцять днів та на підставі ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік задовольнити.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.06.2016р., яким ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на один рік двадцять днів та на підставі ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік змінити в частині призначення ОСОБА_8 покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за ст. 389 ч.2 КК України без призначення її покарання.

В іншій частині вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.06.2016р. залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.