АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/445/17 Справа № 712/8530/17 Категорія: ст.ст. 170, 173 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши матеріали клопотання за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 в інтересах ПП «МІЧ» та в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2017 року про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_8 , з забороною органам, що здійснюють реєстрацію та перереєстрацію майна вчиняти будь-які дії з реєстрації та перереєстрації права власності на нього, -

в с т а н о в и л а :
СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000003 від 11.01.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

29.06.2017 в даному провадженні ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

10.07.2017 слідчий СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим з прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_8 , зокрема: ? частини квартири із загальною площею 44,7 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на підставі договору дарування № 5844 від 17.10.2003 та транспортний засіб марки ГАЗ 2705, д.н.з. НОМЕР_1 , 2004 року випуску з забороною органам, що здійснюють реєстрацію та перереєстрацію майна вчиняти будь-які дії з реєстрації та перереєстрації права власності на нього

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.07.2017 клопотання слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 задоволено та накладено арешт на наступне майно підозрюваного ОСОБА_8 : нерухоме майно - ? частини квартири із загальною площею 44,7 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на підставі договору дарування № 5844 від 17.10.2003; транспортний засіб марки ГАЗ 2705, д.н.з. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, з наступною забороною органам, що здійснюють реєстрацію та перереєстрацію майна вчиняти будь-які дії з реєстрації та перереєстрації права власності на нього

Дана ухвала вмотивована тим, що зазначене в клопотанні слідчого майно, відповідає критеріям передбаченим у ч. 2 ст. 167 КПК України і, з урахуванням того, що кримінальними правопорушеннями спричинено матеріальну шкоду охоронюваним законом державним інтересам і прокурором в провадженні заявлено цивільний позов, є об`єктивні підстави для накладення на нього арешту.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах ПП «МІЧ» порушує питання про скасування ухвали слідчого судді через її незаконність та необґрунтованість, просить постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені клопотання слідчого про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_8 .

Як на підставу для такого скасування зазначає, що слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого порушено вимоги ст. 170 КПК України та накладено арешт на майно підозрюваного без передбачених ч. 2 ст. 167 КПК України підстав.

Стверджує, що в матеріалах кримінального провадження, які відкрилися стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України був відсутній будь-який цивільний позов та відсутні докази того, що замовник за Договором підряду або інші державні контролюючі органи, які мають право здійснювати контроль у сфері виконання будівельних робіт за кошти місцевого самоврядування, пред`явили претензії до виконавця ПП «МІЧ».

Звертає увагу на те, що майно, на яке слідчим накладено арешт, зокрема транспортний засіб, не знаходиться на праві приватної власності ОСОБА_8 , а є власністю юридичної особи ПП «МІЧ», яка не має жодного відношення до кримінального провадження і не несе в даному провадженні цивільну відповідальність за шкоду.

Також, вказує, що слідчим суддею не взято до уваги той факт, що 06.07.2017 стороні обвинувачення було вже відмовлено в задоволенні клопотання аналогічного змісту про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , посилаючись на ті ж самі обставини, що і в попередній апеляційній скарзі, також порушує питання про скасування ухвали слідчого судді через її незаконність та необґрунтованість, просить постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені клопотання слідчого про накладення арешту на майно підозрюваного.

При цьому, апелянт додатково зазначає, що слідчим суддею розглянуто клопотання слідчого у відсутність власника майна та представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, що являється порушенням вимог ч. 2 ст. 172 КПК України.

Крім того, звертає увагу на неспіврозмірність вартості майна на яке накладено стягнення спричиненій матеріальній шкоді охоронюваним законом державним інтересам.

Заслухавши доповідь судді, думку адвоката ОСОБА_7 в інтересах ПП «МІЧ» та в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 в підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

В ч. 6 ст. 170 КПК України зазначено, що у випадках, передбачених п. 4 ч. 2 даної статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховується: правова підстава для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч.2 ст. 170 КПК України; можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст. 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказаних вимог процесуального закону слідчим суддею районного суду при розв`язанні клопотання слідчого дотримано.

Так, як вбачається з матеріалів клопотання, в ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000003 від 11.01.2017, 29.06.2017 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України. Також, з матеріалів вбачається, що кримінальними правопорушеннями у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 спричинено матеріальну шкоду охоронюваним законом державним інтересам на загальну суму 110 365 грн. 33 коп., у зв`язку з чим прокурором заявлено цивільний позов.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_8 перебуває ? частини квартири АДРЕСА_2 . Крім того, станом на 09.02.2017 за ПП «МІЧ», засновником, власником та директором якого є підозрюваний зареєстровано транспортний засіб марки ГАЗ 2705, д.н.з. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, що підтверджується довідкою № 31/23/41-685.

З огляду на викладене, оскільки є достатні підстави вважати, що майно, про яке іде мова в клопотанні слідчого, відповідає критеріям, передбаченим у ч. 2 ст. 167 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно підозрюваного ОСОБА_8 для забезпечення можливого цивільного позову у кримінальному провадженні, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, тому вимоги апелянта є безпідставними.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на нерухоме майно та транспортний засіб належні підозрюваному ОСОБА_8 , прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування та постановлення нової ухвали, як того просить апелянт, відсутні.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що розгляд клопотання про накладення арешту на майно може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення такого арешту і цілком узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 172 КПК України, а тому посилання апелянта з цього приводу є безпідставними.

Крім того, не узгоджується з матеріалами клопотання і доводи адвоката ОСОБА_7 про неналежність на праві приватної власності підозрюваному транспортного засобу, на який накладено арешт ухвалою слідчого судді, оскільки як слідує з довідки № 31/23/41-685 станом на 09.02.2017 даний транспортний засіб зареєстрований за ПП «МІЧ», засновником, власником та директором якого є ОСОБА_8 .

При вирішенні по суті апеляційних вимог адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів враховує і те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 направлено прокурором до суду першої інстанції для розгляду по суті пред`явленого останньому обвинувачення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 309, 404, п. 1 ч. 3 ст. 407, ст.ст. 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2017 року про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_8 , зокрема: ? частини квартири АДРЕСА_2 ; транспортний засіб марки ГАЗ 2705, д.н.з. НОМЕР_1 , 2004 року випуску з забороною органам, що здійснюють реєстрацію та перереєстрацію майна вчиняти будь-які дії з реєстрації та перереєстрації права власності на нього, залишити без змін, а апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ПП «МІЧ» та в інтересах ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :