Справа № 536/1421/15-к
У Х В А Л А
06.12.2016 року колегія суддів Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , у присутності обвинуваченого ОСОБА_7 , провівши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, громадянина України, що має середньо-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. а, г ст. 93, ч. 3 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року), ч. 1 ст. 263 КК України ( в редакції 2001 року), -
12.10.2016 року до провадження колегії суддів Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області з прокуратури Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. а, г ст.93, ч. 3 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року), ч. 1 ст. 263 КК України (в редакції 2001 року).
Ухвалою суду від 13 жовтня 2016 року по вказаному провадженню було призначене підготовче судове засідання.
21.11.2016 року колегія суддів Автозаводського районного суду міста Кременчука звернулася до апеляційного суду Полтавської області з поданням про вирішення питання про направлення даного обвинувального акту до іншого суду в межах юрисдикції Апеляційного суду Полтавської області. Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 25.11.2016 року у задоволенні вказаного подання відмовлено, кримінальне провадження повернуто до Автозаводського районного суду м. Кременчука.
Вирішуючи питання можливості призначення судового розгляду, суд, дослідивши обвинувальний акт, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
До провадження Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області з прокуратури Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених п.п. а, г ст.93, ч. 3 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року), ч. 1 ст. 263 КК України (в редакції 2001 року), затверджений 11.10.2016 прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 .
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що відповідно до ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 06 червня 2016 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука для розгляду по суті було направлено обвинувальний акт у кримінальному провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених п.п. а, г ст.93, ч. 3 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року), ч. 1 ст. 263 КК України (в редакції 2001 року). Вказаний обвинувальний акт затверджений 16.06.2015.
Ухвалою колегії суддів Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12.07.2016 зазначений обвинувальний акт повернуто прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури.
Як убачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту від 11.10.2016, після повернення прокурору попереднього обвинувального акту від 16.06.2015 по кримінальному провадженню було продовжено досудове розслідування та проведена значна кількість слідчих дій. Після закінчення досудового розслідування прокуратура Полтавської області звернулася з обвинувальним актом від 11.10.2016 до Автозаводського районного суду м. Кременчука, однак, на думку суду, з порушенням встановлених Кримінальним процесуальним законом вимог територіальної підсудності.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Як убачається з обвинувального акту від 11.10.2016, останні за часом та більш тяжкі злочини, передбачені п. п. а, г ст. 93, ч. 3 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року), вчинено обвинуваченим в с. Майбородівка та в с. Писарщина Кременчуцького району, досудове розслідування по кримінальному провадженню закінчено СУ ГУ НП в Полтавській області, тобто за межами територіальної юрисдикції Автозаводського районного суду м. Кременчука. Територіальна підсудність даного кримінального провадження у встановленому порядку не визначалася.
Таким чином, кримінальне провадження надійшло до Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області з порушенням правил територіальної підсудності. Його повернення Автозаводському районному суду м. Кременчука для розгляду по суті, на думку суду, не є визначенням підсудності кримінального провадження у встановленому законом порядку, тому суд, в даному випадку, не убачає спору про підсудність.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.
Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне звернутися до апеляційного суду Полтавської області з поданням про направлення даного кримінального провадження до іншого суду.
В судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про продовження обвинуваченому терміну тримання під вартою, на яке захисником подано письмове заперечення. Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши доводи клопотання та заперечень захисту, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.
Суд дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, ризики, визначені попередніми ухвалами про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не зникли, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити всі обставини перелічені у ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про наявність зазначених вище ризиків та про те, який саме запобіжний захід забезпечить належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 суд, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, враховує його вік та стан здоров`я, вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину та тяжкість покарання, що йому загрожує, а також те, що обвинувачений не одружений, не має постійного місця роботи, тобто не має міцних соціальних зв`язків,. За таких обставин, суд вважає, що вказані дані в сукупності свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а відтак, обвинуваченому ОСОБА_7 можливо продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Оцінюючи можливість обмеження права на свободу та особисту недоторканість обвинуваченого, суд вважає, що, в даному випадку, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. За таких обставин, клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, з цих же підстав не підлягає задоволенню клопотання захисту про скасування обвинуваченому запобіжного заходу, викладене у письмових запереченнях.
На підставі викладеного, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України, керуючись ст.ст. 32, 34, 314-316 КПК України
Термін запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 04 лютого 2017 року
Звернутися до Апеляційного суду Полтавської області з поданням про вирішення питання про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. а, г ст.93, ч. 3 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року), ч. 1 ст. 263 КК України (в редакції 2001 року), до іншого суду в межах юрисдикції Апеляційного суду Полтавської області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді