У Х В А Л А
іменем України
03 березня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000972 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , є громадянином України, із вищою освітою, одружений, працює молодшим науковим співробітником Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут", раніше не судимий,

у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України,

у с т а н о в и в :
ОСОБА_8 обвинувачується в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу, але такому, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за наступних обставин, що були встановлені судом під час судового розгляду:

03 вересня 2015 року близько 21:30 години в с. Колісники Зміївського району Харківської області ОСОБА_6 перебував на території належного його тестю ОСОБА_5 домоволодіння АДРЕСА_2 , де вчинив сварку, під час якої умисно наніс ОСОБА_5 один удар металевим предметом в область лівого плеча, чим спричинив останньому тілесне ушкодження середньої тяжкості у вигляді відкритого оскольчатого перелому нижньої третини плечової кістки, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_6 не оспорював зазначені вище фактичні обставини спричинення ним своєму тестю ОСОБА_5 тілесного ушкодження середьої тяжкості. Визнав себе винуватим, щиро розкаявся, добровільно відшкодував потерпілому завдану кримінальним правопорушенням шкоду.

Потерпілий ОСОБА_5 під час судового розгляду надав показання, якими підтверджуються зазначені вище обставини завдання йому тілесного ушкодження зятем ОСОБА_6 .

З показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_5 узгоджуються: показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 щодо зазначених обставин кримінального правопорушення; дані протоколів слідчих експериментів з участю потерпілого ОСОБА_5 від 21.01.2016 року і 18.02.2016 року та свідка ОСОБА_10 від 09.02.2016 року (а. с. 163-168, 171-185); висновки судово-медичної експертизи №182-Зм/15 від 16.10.2015 року та додаткової судово-медичної експертизи №9-Зм/16 від 26.01.2016 року щодо наявності у потерпілого ОСОБА_5 тілесного ушкодження середньої тяжкості у вигляді відкритого оскольчатого перелому нижньої третини плечової кістки, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а також спроможності показань потерпілого щодо обставин його отримання. (а. с. 161-162, 169-170).

Під час судового розгляду 03 березня 2017 року потерпілий ОСОБА_5 подав заяву про відмову від обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України, яку мотивував добровільним відшкодуванням спричиненої йому шкоди та відсутністю претензій до обвинуваченого. Також в заяві зазначив, що йому зрозумілі наслідки прийняття судом відмови від обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_4 вважав, що провадження у справі належить закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 просили прийняти відмову потерпілого ОСОБА_5 від обвинувачення та закрити кримінальне провадження. Про те, що відмова від обвинувачення є нереабілітуючою підставою для закриття кримінального провадження їм зрозуміло.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши надані сторонами докази у кримінальному провадженні, суд дійшов наступного:

Дії обвинуваченого ОСОБА_11 щодо умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу, але такого, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, у тому числі, частиною першою статті 122 КК України (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин).

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

При цьому відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 6 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Під час судового провадження потерпілий ОСОБА_5 , який є тестем обвинуваченого ОСОБА_8 , відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні приватного обвинувачення, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, що є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1, ч. 6 ст. 284, ст. ст. 372, 477 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :
Закрити кримінальне провадження №0000972 за обвинуваченням ОСОБА_6 у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_5 від обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: