Номер провадження: 11-сс/785/715/17
Номер справи місцевого суду: 522/8245/17-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.05.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 05 травня 2017 року про застосування до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000484 від 04 травня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 05 травня 2017 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 18 год. 35 хв. 01 липня 2017 року без визначення розміру застави.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, вважаючи її незаконною, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до її підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його реєстрації та проживання.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що прокурор не надав достатніх доказів на підтвердження ризиків, того, що ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. Захисник зазначає, що її підзахисний має реєстрацію та постійне місце проживання на території України, позитивно характеризується, одружений, утримує трьох малолітніх дітей та вагітну дружину, раніше не судимий. Враховуючи міцніть соціальних зв`язків ОСОБА_8 , на думку захисника, до нього можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Дослідивши матеріали за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновку про те, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286 та ч.1 ст.135 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, які були дослідженні в ході судового засідання, а саме:

-витягом з кримінального провадження №0000484;

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03 квітня 2017 року;

-протоколом огляду трупа від 03 травня 2017 року;

-протоколом огляду місця події від 03 травня 2017 року;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 , в яких він підтвердив обставини ДТП, яке сталось за його участі 03 травня 2017 року в м.Білгород-Дністровський та повністю визнав свою вину.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. При цьому відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Єдиний ризик про який прокурор зазначив в судовому засіданні апеляційного суду є те, що з метою ухилитись від кримінальної відповідальності підозрюваний ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі доведеності вини ОСОБА_8 йому загрожує реальне покарання до 8 років позбавлення волі, а сам він є громадянином іншої держави.

Разом з тим Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, шо сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Апеляційний суд вважає, що ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України на існуванні якого наполягає прокурор є мінімальним із урахуванням міцності соціальних зв`язків підозрюваного.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, тощо.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя не повною мірою дотримався вказаних вимог закону.

Так, дійсно ОСОБА_8 є громадянином республіки Грузія, проте зареєстрований та проживає в с.Монаші Білгород-Дністровського району Одеської області, де характеризується виключно позитивно. Тривалий час, а саме з 2007 року ОСОБА_8 перебуває в зареєстрованому шлюбі з громадянкою України. Від шлюбу має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, та на теперішній час його дружина вагітна четвертою дитиною. Крім того, на території України проживають батьки ОСОБА_8 , а його матір хворіє на онкологічне захворювання, та потребує постійного догляду.

Слідчий суддя вказаним обставинам належної оцінки не дав та безпідставно застосував до ОСОБА_8 найбільш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою, при цьому не зазначив чому інші більш м`які запобіжні заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Статтею 410 встановлено, що неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Зазначена неповнота судового розгляду перешкодила слідчому судді ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, що у відповідності до положень статей 407, 409, 410 є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Згідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, апеляційний суд, скасувавши ухвалу слідчого судді, постановляє нову ухвалу.

Розглядаючи по суті клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 апеляційний суд враховує, що ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України з необережності, повністю визнає свою вину у вчиненому злочині та щиро кається у скоєному. На даний час сторона захисту узгоджує з потерпілою стороною розмір матеріальної та моральної шкоди завданої злочином для її відшкодування.

Враховуючи обставини передбачені ст.178 КК України в тому числі і наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків апеляційний суд вважає за можливе та необхідне застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання.

Апеляційний суд вважає, що застосування саме такого запобіжного заходу буде достатнім та необхідним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобігти ризику, передбаченому пунктом 1 ч.1 ст.177 КПК України, та дасть змогу контролювати місце перебування підозрюваного під час здійснення досудового розслідування.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177-178, 181, 183, 193-194, 309, 370, 376, 405, 407, 409-411, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 05 травня 2017 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000484 від 04 травня 2017 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1

Покласти на підозрюваного ОСОБА_11 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2)здати на зберігання слідчому або прокурору процесуальному керівнику свій паспорт або інші документи, які дають право на виїзд з території України;

3)носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали визначити в межах строків досудового розслідування, до 01 липня 2017 року.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суровий.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали до 01 липня 2017 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з під варти негайно.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4