Справа № 524/4245/17
Провадження № 1-кп/524/391/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

в присутності обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0004582 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Байрак Лебединського району, Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
01 грудня 2016 року, близько 16 години 50 хвилин, в темний час доби, при ввімкненому міському електроосвітленні, по мокрому асфальтобетонному покриттю проїзної частини дороги вул. Вадима Пугачова м. Кременчука Полтавської області, зі сторони перехрестя вулиць В.Пугачова Київська в напрямку перехрестя вулиць В.Пугачова - Гвардійська, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «HYUNDAI» моделі «ACCENT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п.18.1 Правил дорожнього руху України, маючи можливість завчасно виявити пішоходів на проїзній частині, не вжив заходів до зменшення швидкості, щоб дати дорогу останнім, допустив наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобіля на потерпілу ОСОБА_4

У результаті наїзду потерпіла ОСОБА_4 , згідно з висновком судово-медичної експертизи за № 249 від 21.04. 2017 року отримала тяжкі тілесні ушкодження,

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті, не оспорював, оскільки в ньому все викладено вірно. Зазначив, що після ДТП намагався викликати швидку, але зробив виклик саме він чи сторонні перехожі особи сказати не може. Цивільний позов прокуратури визнав. Пояснив, що він, дійсно вчинив інкримінований йому злочин у спосіб, в час та за обставин, зазначених в обвинувальному акті. Щиро розкаявся. Пояснив, що кожного дня його сім`я відвідувала у лікарні потерпілу, надали матеріальну допомогу на лікування, забезпечували ліками та харчами На фоні емоціонального стресу від скоєного загострились власні хвороби . Зазначив, що покарав себе та свою родину.

Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що переходила нерегульований пішохідній перехід при складних погодних умовах і була збита автомобілем. З 01 грудня і по 23 січня 2017 року включно перебувала на лікуванні в різних відділеннях Третьої міської лікарні. Весь час лікування отримувала належну допомогу від обвинуваченого як кошти на лікування, їжу. Пояснила, що обвинувачений за час перебування її на лікуванні та під час досудового розслідування в достатній мірі цікавився її станом здоров`я та потребами щодо лікування. Наполягала на найменшому покаранні.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме щодо кримінального правопорушення, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та документів на підтвердження заявленого прокурором позову. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, заслухавши показання обвинуваченого, потерпілої, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений вчинив інкримінований йому злочин і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України як необережні дії ОСОБА_5 , які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_4 .
Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, пенсіонер, за місцем проживання характеризується позитивно, його сімейний стан, стан здоров`я та вік. Також судом врахована позиція потерпілої ОСОБА_4 , яка підтвердила відшкодування шкоди та наполягала на не суворому покаранні.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_5 можливо і без відбування покарання та призначення останньому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку 1 рік і покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Щодо вимог прокурора на застосуванні додаткового покарання, позиції захисту, суд керуючись принципом індивідуалізації покарання та беручи до уваги обставини, за яких було вчинено наїзд, те, що ОСОБА_5 є водієм з 1970 року, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, враховуючи позицію потерпілої, право на керування транспортними засобами є єдиним джерелом доходу на утримання його сім`ї, вважає за доцільне не застосовувати додаткову міру покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Щодо цивільного позову.

Так, предметом позову прокурора є відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої.

Відповідно до обставин справи потерпіла ОСОБА_4 проходила лікування у Третій міській лікарні, нині комунальному некомерційному медичному підприємстві "Лікарня інтенсивного лікування " Кременчуцька"" на стаціонарному лікуванні з 01 грудня 2016 року по 23 січня 2017 року включно та була виписана для подальшого амбулаторного лікування за місцем проживання. З 01 грудня по 02 грудня 2016 року хвора знаходилась в реанімаційному відділенні.

Розмір витрат 26511, 39 грн. обрахований медичним закладом з зазначенням сум по кожному виду витрат на лікування та складається з: витрат лікарні на лабораторні дослідження : аналіз крові 91, 80 грн за 6 процедур, аналіз сечі 12, 70 грн, біохімічний аналіз крові - 115, 20 грн., коагулограма крові -35 грн., РМПП -7, 90 грн. та глюкоза крові за 3 процедури - 24, 30 грн., вартість лабораторних досліджень становить 286, 90 грн., вартість одного ліжко дня у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії - 2717, 37 грн., вартість

одного дня і нейрохірургічному відділенні 452, 06 грн.. Вартість п`ятдесяти двох ліжко днів в умовах нейрохірургічного стаціонару становить 23 507, 12 грн.

Всього витрати 26 511, 39 грн.

Судом досліджені докази на підтвердження розміру позовних вимог, які були надані прокурором, враховані пояснення потерпілої щодо позову, та те, що обвинувачений визнав позов.

Щодо заперечень захисника проти позову, оскільки, на його думку, обвинувачений ОСОБА_5 добровільно відшкодував матеріальні збитки, пов`язані з лікуванням потерплої ОСОБА_4 від кримінального правопорушення, що підтвердила потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні. То необхідно зауважити, що прокурором пред`явлено позов щодо відшкодування витрат на стаціонарне лікування хворої. Відповідач не надав належних і допустимих доказів щодо понесення таких витрат .

Щодо тієї обставини, що позов заявлений про відшкодування витрат Третьої міської лікарні м. Кременчука, то відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. На підставі наведеного назва медичної установи, враховуючи факт реорганізації комунального закладу - Третьої міської лікарні на Комунальне некомерційне медичне підприємство "Лікарня інтенсивного лікування " Кременчуцька"" в даному випадку правового значення не має.

Долю речових доказів по справі вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Розподілити процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 124 КПК України

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Позовну заяву прокурора у кримінальному провадженні - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради в місцевий бюджет м Кременчука на р/р 0008 в ГУДК України в Полтавській області, , код платежу 24060300 кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_4 від кримінального правопорушення у сумі 26 511 (двадцять шість тисяч п`ятсот одинадцять) грн. 39 коп

Стягнути з ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь держави судові витрати по справі витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні в сумі 395 (триста дев`яносто п`ять) грн. 48 коп..

Речові докази по справі - автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «ACCENT», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий суддя: ОСОБА_1