Справа № 461/2638/17
Провадження № 1-кс/461/3489/17
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу

26.05.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зимна Вода, Пустомитівського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого на посаді поліцейського сектору патрульної поліції відділення поліції на станції Львів Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

В провадженні СУ Прокуратури Львівської області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 09.02.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.2 ст.127, ч.2 ст.185 КК України.

Старший слідчий другого слідчого відділу СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора прокуратури Львівської області, звернувся в суд з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , покликаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавленням волі на строк до десяти років без альтернативи застосування більш м`якого покарання, що стимулюватиме підозрюваного переховуватися від органів досудового слідства та суду, перебуваючи на волі, може незаконними засобами впливати на свідків та потерпілих, негативно впливати на хід досудового розслідування, перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з врахуванням відомих їм обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню та вчиняючи інші кримінальні правопорушення.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.127 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 179, 184 КПК України.

ОСОБА_5 органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.127 КК України.

Згідно приписів ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином, розглянувши клопотання, заслухавши думку прокурора та слідчого про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заслухавши думку підозрюваного та його захисника, які клопотання заперечили з мотивів необґрунтованості та просили обрати більш м`який запобіжний захід, посилаючись на стан здоров`я підозрюваного, його соціальний статус та сімейне становище, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи особу підозрюваного, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавленням волі на строк до десяти років без альтернативи застосування більш м`якого покарання, що стимулюватиме підозрюваного переховуватися від органів досудового слідства та суду, перебуваючи на волі, може незаконними засобами впливати на потерпілого та свідків, негативно впливати на хід досудового розслідування, перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з врахуванням відомих їм обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання вищенаведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, відсутні обставини, які перешкоджають утриманню підозрюваного в слідчому ізоляторі, а тому клопотання підлягає задоволенню, оскільки необхідним та можливим є обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Положеннями ч.4 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Приймаючи до уваги те, що інкримінований ОСОБА_5 злочин, вчинений із застосуванням насильства, вважаю за можливе не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задоволити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в Львівському слідчому ізоляторі УДПтСУ у Львівській області.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого другого слідчого відділу СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 .

Строк дії ухвали 60 днів з моменту постановлення, тобто до 24.07.2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1