Справа № 188/581/17
Провадження № 1-кп/188/68/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка кримінальне провадження, внесене до ЄДРС за № 0000039 від 28.04.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився м. Донецьк, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , громадянин України, освіта середня, не одружений, дітей немає, працює ТЗОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «МІСТ ЕКСПРЕС», інвалід 3-ї групи, раніше не судимий.

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

за участю: прокурорів ОСОБА_4 ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_3 , 17 січня 2016 року, близько 15 годині 30 хвилин маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «B», керуючи технічно справним автомобілем «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві приватної власності, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , з номером шасі НОМЕР_3 , у світлий час доби, з увімкненим світлом фар рухався по правій смузі дороги Знамянка-Луганськ-Ізварине за населеним пунктом смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області, від міста Дніпро, Дніпропетровської області у напрямку міста Бахмут , Донецької області.

У вказаний час в зустрічному напрямку по правій смузі дороги Знамянка-Луганськ-Ізварине за населеним пунктом смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області, від міста Курахове, Донецької області у напрямку міста Дніпро, Дніпропетровської області з увімкненим світлом фар, рухався під керуванням водія ОСОБА_6 технічно справний автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 . Трофимов маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорій «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С», перевозив двох пасажирів, а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та невстановлену досудовим слідством жінку.

Під час руху, водій автомобіля «Renault Kangoo» з реєстраційним номером НОМЕР_1 ОСОБА_3 на 336 км. автодороги Знамянка-Луганськ-Ізварине за населеним пунктом смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області, не прийняв заходи безпеки, не впевнившись у безпеці для руху, виїхав на смугу зустрічного руху дороги Знамянка-Луганськ-Ізварине, де допустив зустрічне бокове зіткнення правою частиною керованого ним автомобіля «Renault Kangoo» з передньою частиною автомобіля «Daewoo Lanos», під керуванням водія ОСОБА_6 на лівому узбіччі по ходу його руху.

Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, в яких вказано:

п. 1.3: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а так само бути взаємно ввічливими ».

п. 1.5: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.»

п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Згідно висновку судової авто технічної експертизи №23/10.1-8 від 05.09.2016 року у даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Renault Kangoo» д.н. НОМЕР_6 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.

Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого водію автомобіля «Daewoo Lanos» ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, підшкірних гематом в лобній області праворуч та на верхній повіці правого ока, забою шийного відділу хребта з косим перелом остистого відростка 7-го шийного хребця зі зміщенням уламків та крайовим косим переломом верхівки 6-го шийного хребця без зміщення уламків, забію м`яких тканин спини з набряком підшкірно-жирової клітковини. Тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла-відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів або при ударі об такі, за умов дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України визнав повністю, пояснив, що внаслідок отриманих травм при ДТП він є інвалідом 3 групи. Визнав, що 17.01.2016 року , в денний час він рухався на справному автомобілі у сторону Донецька з м. Дніпро в результаті маневру, яким він намагався об`їхати пошкоджену ділянку дороги, його автомобіль виїхав на зустрічну смугу де відбулося зіткнення з автомобілем потерпілого. Подальші події він погано пам`ятає бо отримав тілесні ушкодження і був доставлений до лікарні. Цивільний позов потерпілого визнає в частині моральної шкоди, погоджується відшкодувати її в сумі 3000 гривень. Підтримав думку його захисника про те, що потерпілий не є власником пошкодженого автомобіля і його право звернутися з цивільним позовом до суду він ставить під сумнів. При визначені експертом матеріальної шкоди він не був присутнім через що не може погодитись з сумою визначеної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив обставини ДТП яка відбулася 17.01.2016 року. В результаті пригоди він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, довгий час перебував у лікарнях. Шкода йому не відшкодована через що він підтримує цивільний позов в сумі 109043,76 гривень, прохає стягнути їх з обвинуваченого ОСОБА_3 . Обґрунтував позов в частині матеріальної та моральної шкоди. Надав суду фото на яких зображені пошкоджені автомобілі обвинуваченого та потерпілого.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, вина ОСОБА_3 також підтверджується письмовими доказами, вивченими в судовому засіданні, а саме:

Довідками лікаря Першотравенської ЦМЛ "ДОР" ( а.с. 7,8) згідно яких встановлено, що дійсно 17.01.2016 року обвинувачений та потерпілий були доставлені в лікарню з тілесними ушкодженнями;

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою та фото таблицею ( а.с. 25- 36;

Висновком експерта № 71 від 1.07.2016 року та № 4372е від 25.11.2016 року ( а.с. 42-44, 47-51) якими встановлено, що тілесні ушкодження у потерпілого утворились від дії тупого предмету яким може бути виступаючі частини салону автомобіля в термін 17.01.2016 року. Потерпілий отримав сумісної тупої травми тіла, підшкірних гематом в лобній області праворуч та на верхній повіці правого ока, забою шийного відділу хребта з косим перелом остистого відростка 7-го шийного хребця зі зміщенням уламків та крайовим косим переломом верхівки 6-го шийного хребця без зміщення уламків, забою м`яких тканин спини з набряком підшкірно-жирової клітковини. Тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла-відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день);

Висновком експертного товарознавчого дослідження № 013/1/16 від 12.04.2016 року та фото таблицею до нього (а.с. 69 - 93), яким зафіксовано характер пошкоджень автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 .;

Протоколом проведення слідчого експерименту від 21.07.2016 року та схеми до нього ( а.с.118- 120);

Висновком експерта від 05.09.2016 року № 23/10.1-8 ( а.с.126-128) в якому зазначено, що у обвинуваченого не було ніяких перешкод технічного характеру, які не дозволяли би йому виконати вимоги п. 12.1 Правил ДР ;

Висновком експерта № 70 від 1.07.2016 року та № 4372е від 25.11.2016 року ( а.с. 139-142) якими встановлено, що тілесні ушкодження у ОСОБА_3 утворились від дії тупого предмету яким може бути виступаючі частини салону автомобіля в термін 17.01.2016 року. Обвинувачений отримав легкі тілесні ушкодження.

Суд допитав обвинуваченого, потерпілого, дослідив матеріали справи і, за згодою учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, прийшов до висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи об`єктивно з`ясовані обставини, підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується комплексом, достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

При розгляді питання винуватості обвинуваченого в даній справі суд виходить з того, що у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК України, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.

Так згідно висновку експерта від 05.09.2016 року № 23/10.1-8, який був досліджений судом, своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України . У вказаній дорожній обстановці водій автомобіля "Рено Кенго" д.н. НОМЕР_6 ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 Правил ДР України. У даній дорожній обстановці водій автомобілю "Део Ланос" д.н. НОМЕР_4 ОСОБА_10 повинен був діяти згідно до вимог п. 12.3 Правил ДР України. Технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем "Део Ланос" для водія "Рено Кенго" ОСОБА_3 встановлювалася виконанням ним вимог п. 12.1 Правил ДР України та для чого не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволяли б йому їх виконати.

Не вжиття обвинуваченим всіх заходів для уникнення зіткнення, з технічної точки зору,знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, суд враховує відповідно до ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого діяння, а саме те, що відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, скоїв злочин з необережності, на обліку у нарколога, психіатра не знаходиться, працює, шкода спричинена злочином не відшкодована.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідним призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України.

З урахуванням особи винного, наявності у нього міцних соціальних зв`язків, а також обставини справи, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування основного покарання у виді обмеження волі. В зв`язку з цим суд вважає доцільним застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробовуванням з покладення на нього обов`язків, передбачених п. п. 1,2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

При вирішенні питання щодо додаткового покарання, аналізуючи встановлені судом на підставі досліджених доказів фактичні обставини ДТП та те, що обвинувачений працює водієм у ТЗОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «МІСТ ЕКСПРЕС», проживає на тимчасово непідконтрольній Україні території з матір`ю яка не працює, єдиний дохід вони отримують тільки з використання автомобіля, позбавлення його права керування автомобілем позбавить його можливості залишати в разі потреби небезпечну територію де він проживає і тому суд вважає за можливе до обвинуваченого ОСОБА_3 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк, не застосовувати щоб уникнути погіршення матеріального стану обвинуваченого який через ДТП став інвалідом 3 групи .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 суд вважає, з застосуванням ст.ст. 1166,1192 ЦК України, за необхідне задовольнити частково.

Задоволенню підлягають матеріальні витрати потерпілого документально підтвердженні доказами вивченими в судовому засіданні, а саме : витрати на послуги евакуатора в сумі 2800 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №7 від 07.04.2016 року ( а.с.63); витрати на відшкодування послуг експерта ОСОБА_11 в сумі 1500 гривень, що підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордеру №23 від 26.03.2016 року ( а.с.68); вартість матеріальної шкоди спричиненої пошкодженням автомобілю "Део Ланос" в сумі 70103,76 гривень, що підтверджується висновком експертного авто товарознавчого дослідження № 013/1/16 від 12.04.2016 року. Загальна сума доведеної матеріальної шкоди яка була спричинена потерпілому неправомірними діями обвинуваченого складає 74403,76 гривень і в цій частині позов підлягає задоволенню.

Не підлягають задоволенню матеріальні витрати пов`язані з придбанням потерпілим ліків в сумі 4640 гривень тому, що потерпілим не надані докази що саме ці ліки були призначені йому лікарем, суду не наданий лист призначення лікаря та будь які інші лікарські документи, що можуть підтвердити факт перебування потерпілого у лікарні.

Суд ставиться критично до ствердження захисника та обвинуваченого про те, що потерпілий не є власником автомобіля, тому він не має права звертатися до них з вимогою про відшкодуванню витрат пов`язаних з відновленням автомобілю. Вважає, що обвинувачений намагається уникнути відшкодування спричиненої ним шкоди.

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині, суд керується положеннями статей 386, 395, 396 ЦК України, які містять правила захисту права власності, які поширюються також на осіб, які не є власниками, але володіють джерелом підвищеної небезпеки на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі. Такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Досудовим слідством встановлено і ця обставина не була спростована в судовому засіданні, що учасником ДТП 17.01.2016 року став автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , яким керував саме потерпілий , тобто автомобіль перебуває в його володінні. Як пояснював потерпілий він придбав цей автомобіль у ОСОБА_8 , але ще не оформив право власності на себе і керує автомобілем на підставі довіреності. Той факт, що на даний час автомобіль знаходиться у потерпілого на зберіганні, також дає суду підставу вважати, що саме потерпілий розпоряджається і володіє автомобілем на правах господаря і тому він має право звернутися до обвинуваченого з вказаною вимогою.

Також суд враховує, що обвинувачений та його захисник висловивши в судовому засіданні сумнів щодо суми відшкодування витрат по відновленню автомобіля потерпілого, не вжили ніяких дій щодо уточнення або спростування висновків експерта. Не заявляли клопотання в судовому засіданні про призначення судової експертизи. Тому підстав ставити під сумнів висновок експертного товарознавчого дослідження № 013/1/16 від 12.04.2016 року у суду немає.

Позовні вимоги потерпілого про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди є обґрунтованими такими, що передбачені ст. 23, 1167, 1187, 1188 ЦК України і підлягають частковому задоволенню тому, що, на думку суду, розмір відшкодування моральної шкоди завищений і підлягає зменшенню. При цьому суд враховує, що обвинувачений також внаслідок ДТП перебував довгий час на лікуванні , отримав легкі тілесні ушкодження.

Речовий доказ - автомобіль «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , з номером шасі НОМЕР_7 обвинуваченому ОСОБА_3 якому він переданий на зберігання на підставі розписки ( а.с. 145).

Речовий доказ - автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 . залишити потерпілому ОСОБА_6 якому він переданий на зберігання на підставі розписки .

Судові витрати за залучення експерта для проведення судової автотехнічної експертизи № 23/10.1-8 від 05.09.2016 року по кримінальному провадженню складають суму 703,68 гривень, що підтверджується довідкою НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Суд, в порядку ст. 124 КПК України вважає за необхідне вказані витрати стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року і шести місяців обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ч.1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком один рік з покладенням на нього обов`язку передбаченого п. п. 1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду спричинену злочином в сумі 74403 ( сімдесят чотири тисячі чотириста три) гривні 76 копійок та 10000 ( десять тисяч) моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави, витрати на залучення експерта в сумі 703 гривні 68 копійок.

Речовий доказ - автомобіль «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , з номером шасі НОМЕР_7 обвинуваченому ОСОБА_3 якому він переданий на зберігання на підставі розписки ( а.с. 145).

Речовий доказ - автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 . залишити потерпілому ОСОБА_6 якому він переданий на зберігання на підставі розписки ( а.с. 101).

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1