Справа № 126/2814/16-к
Провадження №11-кп/772/463/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 20 грудня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, не одружений, не працюючий, в порядку ст. 89 КК України не судимий,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України з призначенням покарання у виді трьох років позбавлення волі;
- на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації,
- стягнуто з нього на користь держави вартість проведених товарознавчої та автотоварознавчої експертиз в розмірі 1320 грн 60 коп та вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и в:
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що 12 вересня 2016 року близько 3 год. в с. Яланець Бершадського району Вінницької області він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою заволодіння транспортним засобом без дозволу та всупереч волі потерпілого ОСОБА_9 , з яким проживав у кімнаті на території току ТОВ «Яланецьке», взяв зі столу ключі від його автомобіля «Мазда-626» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився біля воріт току ТОВ «Яланецьке». Після цього незаконно, всупереч волі власника сів за кермо вказаного автомобіля та поїхав в напрямку центру с. Яланець де, не впоравшись з керуванням, з`їхав з дороги та допустив зіткнення з дерев`яним парканом домогосподарства по АДРЕСА_2 . Своїми діями ОСОБА_8 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 37 280 грн. 42 коп.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 порушує питання про зміну вироку суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, у резолютивній частині вироку покладені обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, просить викласти в новій редакції: на підставі п.1,2 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та виключити з резолютивної частини вироку покладення на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язку, передбаченого п.2 ч.2 ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне її задовольнити.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, учасниками судового розгляду не оскаржується, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом в цій частині не перевіряється.
Разом з тим, при призначенні обвинуваченому покарання, суд першої інстанції припустився помилки, неправильно застосувавши закон України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ч.4 ст. 374 КПК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст. 75-79, 104 КК України у резолютивній частині вироку зазначаються тривалість іспитового строку, обов`язки, покладені на засудженого, а також трудовий колектив або особа, на які, за їх згодою або на їх прохання, суд покладає обов`язок щодо нагляду за засудженим і проведення з ним виховної роботи.

Також, п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 визначено, що звільняючи особу від відбування покарання з випробуванням, суд може покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України з метою організації органами виконання покарань належного контролю за її поведінкою. Перелік обов`язків є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Крім цього, у відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
8 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» та статтю 76 КК України викладено в новій редакції.

Так, пунктом 2 ч. 2 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 07.09.2016) визначено, що суд може зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а п. 2 ч.1 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 14.04.2009) визначалось, що суд може зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України лише на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
З аналізу зазначених вище норм слідує, що закон України про кримінальну відповідальність, а саме нова редакція ст. 76 КК України від 07.09.2016, в частині заборони виїзду за межі України взагалі, а не тільки на постійне проживання, погіршує становище засудженого.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Бершадського районного суду від 20.12.2016 ОСОБА_8 засуджено за кримінальне правопорушення, яке він вчинив 12.09.2016, тобто до дня набрання Законом України від 07.09.2016 № 1492-VIII чинності.
За таких обставин, прийшовши до переконання, що ОСОБА_8 необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком, суд першої інстанції мав покласти на нього обов`язок, передбачений п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 07.09.2016), без застосування обмежень щодо виїзду за межі України, які не підлягали до застосування, як такі, що погіршують становище обвинуваченого.
Крім цього, судом першої інстанції в резолютивній частині вироку покладено на ОСОБА_8 обов`язок, передбачений п.2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, однак вказана норма КК України відповідно до змін, внесених Законом України від 07.09.2016 викладена наступним чином повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, у зв`язку з цим вбачається, що необхідно застосувати вказану норму відповідно до закону.
Керуючись ст.ст. 405, 407- 409 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 20 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 в частині покладення на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку покладення на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язку, передбаченого п.2 ч.2 ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п.1 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: