печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження представника ПАТ «КБ «Центр» за довіреністю ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням голови правління ПАТ «Комерційний банк «Центр» (код ЄДПОУ 37119553) ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

08.12.2016 голова правління ПАТ «Комерційний банк «Центр» ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, посилаючись на наступні факти та обставини.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.09.2016 за клопотанням слідчого Головного слідчого управління НП України ОСОБА_6 в порядку забезпечення заходів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ КБ «Центр», МФО 380742, за адресою: м. Київ, пр-т Науки, буд. 54б.
В якості правових підстав для скасування арешту заявник зазначив, що досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000085 не здійснюється відносно ПАТ КБ «Центр»; слідчим не доведено, що на банківський рахунок ПАТ КБ «Центр» № НОМЕР_1 незаконно надходили кошти від інших суб`єктів господарювання та/або кошти на вказаному рахунку є предметом злочинної діяльності. ПАТ КБ «Центр» об`єктивно не могло знати природу надходження грошових коштів на означений рахунок. Крім того, рахунок, на який накладено арешт, є транзитним рахунком класу № 2902, у зв`язку з чим використовується лише для обліку платежів на час до перерахування їх за призначенням згідно з нормативно-правовими актами або договором, а відтак не є клієнтським рахунком і накладення на нього арешту не передбачено чинним законодавством. Водночас, органом досудового розслідування не доведена можливість використання як доказів арештованих грошових коштів та не вказано, які саме сліди кримінального правопорушення містять на собі безпосередньо грошові кошти на рахунку Банку, через що застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження є явно неспівмірним з обмеженням ПАТ КБ «Центр» права користування та розпорядження майном, негативно впливає на репутацію, платоспроможність і виконання ПАТ КБ «Центр» взятих на себе договірних зобов`язань. Зазначене у своїй сукупності беззаперечно свідчить про безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування.
Заслухавши пояснення представника ПАТ КБ «Центр» в обґрунтування клопотання, слідчого, який заперечував проти його задоволення, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали, додатково долучені матеріали, приходжу до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 01.04.2016 до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000085, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.
Згідно матеріалів досудового розслідування , в жовтні 2015 року невстановлені особи, за попередньою змовою, організували незаконні поставки психотропних речовин в особливо великих розмірах з приховуванням від митного контролю з Китайської Народної Республіки до України, з метою подальшого збуту на території нашої держави.
Досудовим розслідуванням також встановлено, що діяльність електронної платіжної системи «Wallet One» на території України здійснює група підприємств: ТОВ «Діджітал Пеймент Сістемс» (ЄРДПОУ 36859032), ТОВ «Сучасні платіжні рішення» (ЄРДПОУ 39694741), ТОВ «Нейшнл пеймент енд коллекшн процессінг центр» (ЄРДПОУ 35076430), ТОВ «Єдиний гаманець» (ЄРДПОУ 38865907).
Безконтактний спосіб збуту наркотичних засобів полягає в наступному: члени організованої групи розкладають пакунки з наркотичними засобами та психотропними речовинами у схованки на території міст України та роблять фотографію схованки; в подальшому наркозалежні особи, які бажають придбати наркотичні засоби чи психотропні речовини, здійснюють зарахування грошових коштів на рахунки електронної платіжної системи «Wallet One» зазначені на сайтах з розповсюдження наркотичних засобів та отримують від членів організованої групи за допомогою мобільних додатків фотографію схованки з пакунком, в якому знаходиться наркотичний засіб або психотропна речовина.
Грошові кошти, які надходять в якості сплати за наркотичні засоби та психотропні речовини на рахунок № НОМЕР_2 електронної платіжної системи «Wallet One» на території України в подальшому перераховуються на рахунок № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ КБ «Центр», МФО 380742.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.09.2016 за клопотанням слідчого Головного слідчого управління НП України ОСОБА_6 накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 відкритому в ПАТ КБ «Центр», МФО 380742, за адресою: м. Київ, пр-т Науки, буд. 54б.
Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016 ( далі КПК України), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Отже, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
З тексту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.09.2016 слідує, що слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на кошти, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 відкритому в ПАТ КБ «Центр», МФО 380742, розташованому за адресою: м. Київ, пр-т Науки, буд. 54б, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, набуте кримінально протиправним шляхом та отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.
Будь-яких інших правових підстав для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження в вищевказаній ухвалі не наведено.
Натомість, слідчим суддею за результатами розгляду клопотання заявника встановлено, що рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ КБ «Центр», за своїм призначенням є транзитним рахунком.
Відповідно до п. 4 Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою Правління НБУ № 280 від 17.06.2004, транзитні рахунки банку це рахунки, що використовується для обліку платежів на час перерахування їх за призначенням згідно з нормативно-правовими актами або договорами.
Відповідно до п. 10.2 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, арешт за постановою державного виконавця або за рішенням суду накладається на кошти, що обліковуються за рахунками, відкритими клієнтами в банку, відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України, що регулюють порядок відкриття та використання рахунків.
Оскільки, рахунок № НОМЕР_1 відноситься до транзитних рахунків Банку, не належить будь-якому з клієнтів банку, слідчий суддя вважає, що накладення арешту на даний рахунок є неспівмірним з завданнями кримінального судочинства, враховуючи, що досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000085 не здійснюється відносно ПАТ КБ «Центр».
З огляду на викладене, орган досудового розслідування стверджуючи, що грошові кошти, які надходять в якості сплати за наркотичні засоби, перераховуються на транзитний рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ КБ «Центр», МФО 380742, шляхом проведення слідчих та здійснення процесуальних дій зобов`язаний був прослідкувати подальший рух вказаних коштів, встановивши номера рахунків та їх власників, які причетні до злочинної діяльності.
Окрім того, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя погоджується з доводами клопотання, що грошові кошти у безготівковій формі на банківському рахунку ( без найменування номіналів купюр, їх серійних номерів та інших родових та індивідуальних ознак, властивих для готівкових коштів), не підпадають під визначення речових доказів в кримінальному провадженні, оскільки не є матеріальними об`єктами, які можуть зберегти сліди злочинів. Належними та допустимими речовими доказами в даному випадку могли б бути документи про рух коштів, отримані в установленому законом порядку ( ст.ст. 160, 162 КПК України).
Підсумовуючи викладене, враховуючи, що ПАТ КБ «Центр» не є юридичною особою, стосовно якої здійснюється досудове розслідування, що виключає можливість накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 з підстав визначених ч. ч. 4, 5, 6 ст. 170 КПК України, зазначений рахунок є транзитним та не належить будь-якому з клієнтів Банку, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у справі обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння юридичної особи майном та обумовлювали арешт її майна, а відтак клопотання ПАТ КБ «Центр» про скасування арешту з майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

Клопотання голови правління ПАТ «Комерційний банк «Центр» ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.
Арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.09.2016, на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 відкритому в ПАТ КБ «Центр», МФО 380742, за адресою: м. Київ, пр-т Науки, буд. 54б, - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1