АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

15 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року в кримінальному провадженні №0006732, внесеному 14.05.2016 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, було задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 , про продовження строку тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився в м. Київ, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням його під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 травня 2017 року.

Як визнав установленим в ухвалі слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого СВ Дніпровського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 , про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою в межах строку досудового розслідування, існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування вчасно, в зв`язку із чим у даному кримінальному провадженні потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує значного часу, одночасно взяв до уваги необхідність дотримання положень ст. ст. 177, 178 КПК України й практики Європейського Суду з прав людини, які потребують урахування тяжкості покарання, що може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні діяння, в якому він підозрюється, характер і обставини вчинення злочину, так яким чином він встановлений та сформульований за змістом у повідомлені про підозру, наявність необхідності забезпечення суспільного інтересу з метою об`єктивності досудового розслідування, при цьому ж, враховуючи всі позитивні характеристики та дані про особу підозрюваного, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що встановлені при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ризики не зменшились, продовжують існувати, а саме ті, що підозрюваний може намагатися переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 в подальшому при здійсненні досудового розслідування належить утримувати під вартою.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017 року про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі.

На обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою з огляду на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, захисник вказує на порушення, як національного законодавства, так і Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки слідчий суддя, не переконався в можливості обмежитися застосуванням більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, з огляду на те, що слідчим та прокурором не було доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Також захисник, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, наголошує на тому, що під час розгляду клопотання органу досудового розслідування не взято до уваги нові обставини щодо стану здоров`я підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом Дніпровського УП Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0006732, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

22.02.2017 року ОСОБА_6 був затриманий, в порядку ст. 208 КПК України, про що складено відповідний протокол.

23.02.2017 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 квітня 2017 року включно.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Між тим, постановою керівника Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 від 18 квітня 2017 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0006732 від 14.05.2016 року продовжено до трьох місяців.

19.04.2017 року слідчий СВ Дніпровського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до трьох місяців.

В обґрунтування вказаного клопотання, зазначено про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Крім того, під час досудового розслідування при застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які станом на момент звернення до слідчого судді з даним клопотанням не зменшились, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

20.04.2017 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва вказане клопотання слідчого задоволено та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням його під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 травня 2017 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики переховування підозрюваного від правосуддя, які вимірюються суворістю можливого покарання чи вчинення нового злочину не зменшились.

Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена керівником Київської місцевої прокуратури №4 при винесенні процесуального рішення постанови про продовження строку досудового розслідування та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Разом з цим, слідчий суддя врахував тяжкість та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані слідчі дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім того, слідчим суддею місцевого суду вірно не застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисника про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неврахування особи підозрюваного, зокрема, стану його здоров`я, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року в кримінальному провадженні №0006732, внесеному 14.05.2016 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, було задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 , про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням його під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 травня 2017 року, залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України,є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 и б а к