Дата документу Справа № 335/642/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/134/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/642/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

представника ТОВ «Кронос-Логістік» ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою директора ТОВ «Кронос-Логістік» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2017 року про арешт майна,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2017 року задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення 12.01.2017 року обшуку у складських приміщеннях ТОВ «Кронос-Логістікс», розташованих за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гребельна 5, а саме: 22 коробки із ємностями вмістом приблизно 10 літрів кожна із рідиною; 887 пляшок горілки «PRIME WORD CLASS» ємністю 0,7 л кожна; 809 пляшок горілки «PRIME SUPERIOR» ємністю 0,7 л кожна; 3 736 пляшок горілки «PRIME WORD CLASS» ємністю 0,5 л кожна; 386 пляшок горілки «PRIME SUPERIOR» ємністю 0,5 л кожна; 102 пляшки горілки «PRIME FITO» ємністю 0,5 л кожна; 919 пляшок горілки «PRIME SUPERIOR» ємністю 0,2 л кожна; 1 028 пляшок горілки «PRIME WORD CLASS» ємністю 0,2 л кожна.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що вилучене під час проведення 12.01.2017 року обшуку майно (алкогольна продукція) відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000299, а запобіжний захід застосовується з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, відчуження вказаного майна.

В апеляційній скарзі директор ТОВ «Кронос-Логістік» просить скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2017 року про накладення арешту на майно та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 про арешт майна, яке було вилучене під час обшуку складського приміщення ТОВ «Кронос-Логістік» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до п. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено. В порушення зазначеної норми слідчим не дотримано вимоги щодо направлення клопотання про накладення арешту на майно протягом 48 годин після вилучення майна.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, представника ТОВ «Кронос-Логістік», який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вивчивши матеріали та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, в провадженні слідчого відділу прокуратури Запорізької області перебуває кримінальне провадження за № 0000299 від 06.11.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України. Як зазначено у фабулі внесених до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення, досудове розслідування здійснюється за фактом використання при продажі товарів марки підакцизного товару без наявності дозвільної документації, використання незаконно отриманих марок акцизного товару та незаконного виготовлення алкогольних напоїв тощо.

12.01.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя було проведено обшук за місцем знаходження головного оптового складу ТОВ «Кронос-Логістікс», під час проведення якого, окрім іншого, виявлено та вилучено 22 коробки із ємностями, вмістом приблизно 10 літрів кожна, із рідиною: 887 пляшок горілки «PRIME WORD CLASS» ємністю 0,7 л кожна; 809 пляшок горілки «PRIME SUPERIOR» ємністю 0,7 кожна; 3 736 пляшок горілки «PRIME WORD CLASS» ємністю 0,5 л кожна; 386 пляшок горілки «PRIME SUPERIOR» ємністю 0,5 л кожна; 102 пляшки горілки «PRIME FITO» ємністю 0,5 л кожна; 919 пляшок горілки «PRIME SUPERIOR» ємністю 0,2 л кожна; 1 028 пляшок горілки «PRIME WORD CLASS» ємністю 0,2 л кожна, що мають істотне значення для встановлення фактичних обставин даного кримінального правопорушення. Відтак, вилучене під час обшуку майно є алкогольною продукцією, що відповідає меті проведення досудового розслідування в частині незаконного виготовлення алкогольних напоїв.

Враховуючи, що вилучене під час проведення 12.01.2017 року обшуку майно (алкогольна продукція) відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000299, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, відчуження вказаного майна, слідчим суддею було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт та майно.

Доводи апелянта, що слідчим було пропущено строк звернення до суду з клопотанням про арешт майна, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України, колегія суддів вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора на арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна,інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається з поданих матеріалів, спірне майно було вилучено в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді 12.01.2017 року, а відтак, з клопотанням про арешт майна слідчий, прокурор повинні були звернутись впродовж 48 годин після вилучення майна тобто не пізніше 14.01.2017 року.

З конверту з експрес-накладною № 6923 служби кур`єрської доставки «Нова-пошта», в якому 16.01.2017 року клопотання надійшло до суду, вбачається, що дане клопотання відправлено слідчим на адресу суду 14.01.2017 року, тобто у строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України, а тому клопотання подано у встановлений законом строк.

З урахуванням викладених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу директора ТОВ «Кронос-Логістік» ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2017 року про арешт майна без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4