Справа № 369/6846/17
Провадження № 1-кп/369/565/17
В И Р О К
іменем України
25.07.17 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001991 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веприк Бобровицького району Чернігівської області, українця, громадянина України, який має вищу освіту, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, -

встановив:
04 квітня 2017 року близько 18 години ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , де проживає його колишня співмешканка ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи прямий умисел, направлений на заподіяння останній тілесних ушкоджень, умисно наніс удари руками в область обличчя та тулубу ОСОБА_4 (точної кількості ударів не встановлено). Далі ОСОБА_7 , схопивши ОСОБА_4 за волосся, потягнув її всередину будинку, де посадив на стілець, схопив руками за голову та вдарив її головою об стіну, в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, періорбітальної гематоми зліва, які згідно з висновком експерта № 119/Д від 13.06.2017 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я як такі, що викликали розлад здоров`я більше шести, але менше двадцяти одного дня.

Продовжуючи свої злочинні дії, 04 квітня 2017 року близько 18 години 15 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, направлений на знищення шляхом підпалу чужого майна, а саме житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, вартість якого, згідно з висновком будівельно-технічної експертизи від 29.05.2017 року становить 845094 (вісімсот сорок п`ять тисяч дев`яносто чотири) грн., який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , з якою у ОСОБА_7 склались неприязні відносини, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, по драбині проник на горище зазначеного будинку, де свідомо виконав дії, спрямовані на виникнення пожежі шляхом застосування джерела вогню, а саме за допомогою заздалегідь заготовленої запальнички та паливно-мастильних матеріалів, які знайшов на території вказаного домоволодіння, чим спричинив пожежу, внаслідок якої було пошкоджено належне ОСОБА_4 , майно крівлю та перекриття по всій площі зазначеного житлового будинку (48 кв.м), внаслідок чого потерпілій ОСОБА_4 було завдано матеріальну шкоду розміром, відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи від 29.05.2107 року, 144895 (сто сорок чотири тисячі вісімсот дев`яності п`ять) грн.

Переконавшись в тому, що на горищі будинку розпочала пожежа, ОСОБА_7 , вважаючи, що виконав всі дії, необхідні для знищення будинку ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом підпалу, з місця вчиненні злочину зник. Однак, довести злочин до кінця та знищити повністю вказаний будинок не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки до місця пожежі сторонніми особами були викликані співробітники Державної служби з надзвичайних ситуацій, які в період часу з 19 години до 20 години 30 хвилин ліквідували пожежу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у висунутому йому обвинуваченні визнав та пояснив, що з ОСОБА_4 вони проживали близько п`яти років, 08.03.2017 року між ними відбувалась сварка, після якої вони вирішили припинити відносини та домовились, що він забере свої речі та виїде з будинку, коли підшукає інше житло. 04.04.2017 року він прийшов до ОСОБА_4 на підпитку та вчинив ті дії, які вказані в обвинувальному акті. Жалкував про вчинене, щирого каяття не виявив. За вчинене просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 суду повідомила, що з ОСОБА_7 вона познайомилась у жовтні 2013 року як з працівником, який проводив ремонтні роботи у будинку, та вони почали проживати разом. 08.03.2017 року вони посварились та 02.04.2017 року він виїхав з її будинку. 04.04.2017 року ввечері, коли ОСОБА_4 повернулась з роботи, ОСОБА_7 прийшов до її будинку, вона відкрила йому калитку, оскільки думала, що він прийшов забрати свої речі, які ще залишились у її будинку. Але, коли він зайшов на подвір`я, то відразу вдарив її в обличчя, сказавши, «якщо вона буде кричати, то не встигне приїхати швидка», після чого наніс удар в груди, від якого вона впала в сторону будинку, після чого ОСОБА_8 схватив її за волосся та намагався підняти та, тримаючи за волосся, затягнув до будинку, на кухні будинку посадив на стілець біля стіни, схопив руками за голову та вдарив головою об стіну, під час нанесення тілесних ушкоджень в будинку весь час запитував «чого їй не вистачало разом з ним» та коли вона не відповідала, бив, вона намагалась захищатися, але було марно, коли відповіла, що «не вистачало спокою», ОСОБА_8 перестав наносити удари та запропонував вийти покурити. Коли він вийшов з будинку, їй вдалось зачинити двері та закрити замок. Після чого викликала поліцію. ОСОБА_8 почав стукати в двері та вікна, на що вона йому повідомила, щоб він заспокоївся, оскільки приїде поліція. Дідух залишалась на кухні будинку та чула як ОСОБА_8 металевими сходами, які розташовані зовні, піднявся на дах будинку та через деякий час почула вибух та відчула запах диму. Проте вона боялась вийти з будинку, оскільки на вулиці був ОСОБА_8 . Коли будинок наповнився димом, вона відчинила двері та якийсь чоловік вивів її на вулицю. Пожежники загасили полум`я, пожежею був пошкоджений дах та перекриття. На даний час вона займається ремонтом будинку та продовжує лікування від отриманих побоїв, претензій про відшкодування шкоди до ОСОБА_8 не має, оскільки вважає, що справиться сама, при призначенні покарання поклалась на розсуд суду.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченого, потерпілої, а також дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_7 в обсязі висунутого йому обвинувачення доведена повністю, тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України як закінчений замах на умисне знищення майна, вчинене шляхом підпалу, яке могло заподіяти шкоду в особливо великих розмірах.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд бере до уваги, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, за даними останнього місця проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України, є злочинами невеликої тяжкості та тяжким злочином. Обставин, що, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання судом не встановлено. Обставиною, що, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння Тому, з огляду на вказане, суд приходить до переконання про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі в межах санкції вказаної статті, та за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, з урахуванням положень ст. 68 КК України, у виді позбавлення волі, з остаточним призначенням покарання за принципами ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від призначеного йому покарання з встановленням іспитового строку, як на це орієнтував прокурор, суд не знаходить та вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягнення з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 371, 373, 374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, і призначити йому покарання

за ч. 2 ст. 125 КК України в виді 2 (двох) років обмеження волі;

за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веприк Бобровицького району Чернігівської області, ухвалою від 06.04.2017 року слідчого судді Києво-Святошинського району Київської області запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київське СІЗО» Мінюсту України до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання, тобто з 04.04.2017 року, зарахувавши йому в строк відбуття покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, з 04.04.2017 року до 21.06.2017 року, а всього 2 (два) місяці 17 (сімнадцять) днів попереднього ув`язнення, що дорівнює 5 (п`яти) місяцям 4 (чотирьом) дням позбавлення волі.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави 1784,64 грн. процесуальних витрат.
Речові докази металеву каністру та пожежне сміття (спецпакети № 4523), які які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1