Справа № 362/1299/17
Провадження № 1-кп/362/185/17
В И Р О К
Іменем України
28.03.2017 Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корець Рівненської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 і ч.1 ст.185 КК України,-
12 березня 2017 року близько о 7 год. обвинувачений ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, підійшов до сідлового тягача «Е», марки «DAF 95», державний № НОМЕР_1 , який був припаркований біля лісозахисної смуги садового товариства «Силует» на території Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області, після чого, таємно, за допомогою ключа від`єднав кріплення його паливного баку, вартістю 3 290 грн., та викрав, але під час зникнення з ним з місця події, був побачений іншими особами, а тому залишив викрадене майно та був затриманий, тобто з причин, що не залежали від його волі, він не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення вищезазначеного злочину до кінця.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.15 і ч.1 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 і ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, підтвердивши обставини викладені в обвинувальному акті і пояснив, що дійсно намагався викрасти 12.03.2017 року паливний бак з сідлового тягачаприпаркований біля лісозахисної смуги садового товариства «Силует» на території Гвоздівської сільської ради, проте він був помічений та в подальшому затриманий, у чому щиро розкаюється.
Суд визнав за можливе, відповідно до положень ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор і обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин, і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.15 і ч.1 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчинення якого обвинувачується особа, мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 і ч.1 ст.185 КК України, і що в його вчиненні винен саме обвинувачений ОСОБА_4 .
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім того, обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, що відноситься, відповідно до ст.12 КК України, до злочинів середньої тяжкості, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для обвинуваченого буде покарання у виді штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст. 185 КК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.349, 368-371, 395 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 і ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту вступу вироку в законну силу і звернення його до виконання не пізніше місячного строку.
Речові докази по справі паливний алюмінієвий бак об`ємом 200 літрів до сідлового тягача Е марки «DAF 95», 1995 року, державний № НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя ОСОБА_6