233 № 233/2843/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Костянтинівці заяву ОСОБА_3 про відвід судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 у справі про адміністративне правопорушення за № 233/2843/17 відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :
В провадженні судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 перебуває справа про адміністративне правопорушення за № 233/2843/17 про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
17 липня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з письмовою заявою про відвід судді ОСОБА_4 . В обґрунтування відводу у письмовій заяві зазначив, що суддя ОСОБА_4 при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не повідомив його про те, що фіксація судового засідання технічними засобами не здійснюється, хоча вважає це порушенням його прав. Крім того, зазначає, що суддя ОСОБА_4 в судовому засіданні впливав на його адвоката, погрожуючи йому; погрожував свідку ОСОБА_5 ; підказував свідку ОСОБА_6 ; незаконно залучив до розгляду справи в якості свідків працівників поліції, що свідчить про упередженість судді при розгляді адміністративного протоколу відносно нього.
В судове засідання заявник ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_7 не з`явились. Про дату, час та місце розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_3 , повідомлений належним чином шляхом надіслання судової повістки, а також розміщення повідомлення в офіційному веб - сайті Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області. Захисник ОСОБА_7 був повідомлений про час та місце розгляду заяви шляхом надіслання телефонограми, однак під час розмови повідомив, що він розірвав договірні відносини з ОСОБА_3 . Неявка ОСОБА_3 не перешкоджає розгляду заяви про відвід судді.
Суддя, дослідивши заяву про відвід судді та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до таких висновків.
Кодексом України про адміністративні правопорушення не врегульовано питання про порядок заявлення відводу судді та його розгляд при розгляді справ про адміністративні правопорушення.

Однак, відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.
Тож, суддя вважає, що у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити, оскільки ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві не навів будь-яких переконливих доказів про заінтересованість судді ОСОБА_4 у розгляді справи , а також жодних обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді. Та обставина, що суддя не оголосив, що хід судового розгляду не фіксувався технічними засобами, то слід звернути увагу, що така вимога не передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення. Та обставина, що суддя допитував в якості свідків працівників поліції, також не свідчить про упередженість судді ОСОБА_4 , а свідчить про повний і всебічний розгляд справи з його боку.
З огляду на вищевикладене, зважаючи на те, що обставини, зазначені в заяві ОСОБА_3 є голослівними та не переконливими, за таких обставин у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 55 ЗУ « Про судоустрій і статус суддів», ст. 283 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 у справі про адміністративне правопорушення за № 233/2843/17 відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП - відмовити.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1