Справа №592/7226/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/1041/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми, від 28 жовтня 2016 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого за вироком Апеляційного суду Київської області, від 23.06.2009 р., за ст. 115 ч. 2 п. п. 1, 4, 9, 12; ст. 27 ч. 5 115 ч. 2 п. п. 9, 12, 13, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років, який відбуває покарання у Сумській виправній колонії №116

про відмову в заміні, в порядку ст. 82 КК України, не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням,

ВСТАНОВИЛА:
До Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_7 в якому він просить замінити йому не відбуту частину покарання більш м`яким покаранням, на підставі ст. 82 КК України.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми, від 28 жовтня 2016 року, в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено з мотивів того, що ОСОБА_7 не є особою, яка стала на шлях виправлення і на даний час до нього не може бути застосована заміна не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Суд своє рішення обґрунтовував тим, що характеризуючі засудженого ОСОБА_7 дані, зокрема те, що засуджений не працевлаштований, не приймає участі в програмах диференційованого виховного впливу на засуджених, а також наявні в матеріалах його особової справи характеристики та заохочення, не свідчать про те, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення, а тому на даний час йому не може бути замінено не відбута частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання.

На ухвалу суду надійшла апеляційна скарга від засудженого ОСОБА_7 , в якій ставиться питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали якою задовольнити його клопотання та замінити йому не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`який вид покарання.

Засуджений ОСОБА_7 мотивує свої вимоги тим, що суд відмовляючи в його клопотанні послався на його характеристику, від 5 вересня 2014 року, відповідно до висновку якої, він не довів того, що став на шлях виправлення, проте суд в ухвалі не розкрив змісту цієї характеристики.

Крім того, засуджений ОСОБА_7 вказує, що вищезазначена характеристика за 2014 рік була складена більше двох років назад, і послідуючі характеристики, від 5 вересня 2015 року та, від 28 липня 2016 року, містять висновки, що він став на шлях виправлення, в той же час характеристика, від 16 серпня 2016 року, носить відмовний характер, оскільки вона складена менше чим через 20 днів після останньої його характеристики і вона містить висновок, що він не став на шлях виправлення.

Також засуджений зазначає, що судом не враховано те, що він відвідує у колонії православну церкву та релігійні лекції, та що він за час відбування покарання не має стягнень та має три заохочення, які спростовують висновок суду про його не бажання працювати, оскільки заохочення він має, зокрема, і за сумлінне ставлення до праці.

На думку засудженого, те, що він відбуває покарання та не порушує режим, свідчить про те, що він визнав вину та розкаявся у вчиненому.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_8 та пояснення засудженого ОСОБА_7 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 82 ч. 3 КК України, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, при цьому, висновок про виправлення засудженого повинен базуватися на даних про поведінку засудженого в цілому, а не за якийсь період відбування засудженою особою покарання.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції в повному обсязі дослідив факт наявності чи відсутності підстав для заміни засудженому ОСОБА_7 не відбутої частини покарання більш м`яким, в тому числі врахував поведінку засудженого ОСОБА_7 та ставлення його до праці в процесі всього періоду відбування ним покарання.

Колегія суддів вважає, що суд прийшов до вірного висновку про передчасність заміни засудженому ОСОБА_7 не відбутої частини призначеного йому за вироком суду покарання у виді позбавлення волі на більш м`який вид покарання.

Як встановлено судом з матеріалів провадження та особової справи засудженого, за час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 має 3 заохочення ( а. п. 9 ).

З характеристик відносно засудженого ОСОБА_7 за період з 2011 року по 2016 рік (аркуш особової справи 81, 90, 109, 114, 117, 132 та аркуш провадження 8), суд дійшов до обгрунтованого висновку про нестабільний характер поведінки останнього в позитивних змінах, оскільки відповідно до висновків установ, в яких засуджений відбуває покарання, в 2011 році ОСОБА_7 не довів, що стає на шлях виправлення, в 2013 році визнаний таким, що стає на шлях виправлення, в 2014 році визнаний таким, що не стає на шлях виправлення, в 2015 році визнаний таким, що стає на шлях виправлення, а в 2016 році дві характеристики які мають протилежні висновки, а саме в першій ОСОБА_7 визнаний таким, що стає на шлях виправлення, але застосування до нього пільг ст. 82 КК України є передчасним, а відповідно другої ОСОБА_7 визнаний таким, що не стає на шлях виправлення.

Крім того, зі змісту зазначених характеристик засудженого ОСОБА_7 вбачається, що він за період відбування покарання не був працевлаштований, проте інколи залучався до суспільно корисної праці, за характером спокійний, по відношенню до інших засуджених не конфліктний, відвідує масові заходи в колонії, які проводять релігійні організації, завдані злочином збитки не відшкодував.

На думку колегії суддів, такі обставини, зокрема не стабільна поведінка засудженого за увесь час відбування покарання, давали суду підстави для висновку, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів, що він в повній мірі став на шлях виправлення.

Сам факт того, що ОСОБА_7 має 3 заохочення за зразкову поведінку, сумлінне ставлення до праці та сумлінне ставлення до навчання і, що ОСОБА_7 залучається у колонії до суспільно корисної праці, відвідує церкву, релігійні лекції та не порушує режим колонії, не є підставою, яка є достатньою для суду при вирішенні питання про заміну ОСОБА_7 призначеного покарання у виді позбавлення волі на більш м`який вид покарання, виходячи положень ст. 82 КК України.

Доводи засудженого ОСОБА_7 , що його характеристика, від 16 серпня 2016 року, має необ`єктивну інформацію не впливає на висновки суду, оскільки при застосуванні до засудженого пільги, передбаченої ст. 82 КК України, висновок суду про виправлення засудженого базується не на останніх даних про його поведінку, а на даних про поведінку засудженого за весь час відбування покарання.

За наведених підстав, знаходячи ухвалу суду законною, колегія суддів не знаходить підстав для її скасування, а відповідно, не знаходить підстав, і для задоволення апеляційних вимог засудженого ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми, від 28 жовтня 2016 року, про відмову в задоволенні клопотання засудженому ОСОБА_7 про заміну йому, на підставі ст. 82 КК України, не відбутої частини покарання, призначеного за вироком Апеляційного суду Київської області, від 23 червня 2009 року, більш м`яким видом покарання, залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4