Єдиний унікальний номер 448/522/17
Провадження № 1-кс/448/125/17
У Х В А Л А
судового засідання

17.07.2017 року слідчий суддя Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю заявника адвоката ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,
В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_2 13.07.2017року в інтересах ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000059 від 11.01.2017року за ч.2 ст.189 КК України звернувся до суду із зазначеним клопотанням, в якому просить в порядку ст.174 КПК України скасувати арешт майна, що був накладений ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 22.06.2017року, на майно, яке вилучено під час обшуку квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання його підзахисного підозрюваного ОСОБА_5 , згідно протоколу обшуку від 22.05.2017року, а саме: зошит коричневого кольору з написом «Office Book»; флеш носій «San Disk» 8GB; ноутбук марки «ASUS», моделі F55C, (model number: ATHER0S/AR5B225); сім картку оператора «Київстар» із маркуванням НОМЕР_1 .

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що вилучення зазначеного майна проведено з порушенням вимог ст.236 КПК України, тобто не уповноваженою на це особою, вилучене майно належить ОСОБА_6 сину підзахисного, необхідність його вилучення конкретно не зазначена в ухвалі слідчого судді і воно не має жодного відношення до матеріалів кримінального провадження, у зв`язку із чим відноситься до тимчасово вилученого майна. Необхідність арешту зазначеного майна навіть не випливає з обставин кримінального провадження.

Також зазначає, що вищевказане майно було вилучено 22.05.2017року, а клопотання слідчого про його арешт подано тільки 20.06.2017року, тобто з порушенням строків, передбачених ч.5 ст.171 КПК України. Крім того, всупереч вимогам ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна було розглянуто без участі підзахисного та його захисника і в процесі судового розгляду не з`ясовувалось кому саме воно належить.

В судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_2 вимоги скарги підтримав з вищенаведених підстав та долучив до матеріалів клопотання письмову заяву ОСОБА_6 , про повернення зазначених речей, як таких, що не належать ОСОБА_5 .

Слідчий та прокурор в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання покликаючись на те, що арешт накладено обґрунтовано, оскільки майно на яке було накладено арешт визнано речовими доказами по справі, на даний час триває досудове слідство, а відтак підстав для його скасування немає.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, аналізуючи все у своїй сукупності, вважаю що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Стаття 131 КПК України визначає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 1 статті 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається із матеріалів клопотання, слідчим відділом Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 11.01.2017 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

В ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 22.06.2017року накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: зошит коричневого кольору з написом на обкладинці «Office Book», з рукописними записами; флеш носій «San Disk» 8GB; ноутбук марки «ASUS», моделі F55C, (model number: ATHER0S/AR5B225); сім картку оператора «Київстар» із маркуванням НОМЕР_1 , які вилучено під час обшуку квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , згідно протоколу обшуку від 22.05.2017року.

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на дане майно було накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, постановою слідчого заступника начальника СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 23.05.2017року вищевказане майно було визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею приймається до уваги, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст. 1 Протоколу N 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету.

Зважаючи на вищевказані положення чинного кримінально процесуального законодавства та міжнародного права, оцінюючи представлені по справі докази, вважаю, що на даний час відсутні підстави для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді на майно, оскільки в ході розгляду клопотання про скасування арешту майна не встановлено підстав того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, на цей час у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, арешт накладено з підстав визначених чинним законодавством з метою забезпечення збереження речових доказів, а повернення даного майна може негативно вплинути на хід досудового розслідування, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.98, 107, 131, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1