Справа № 203/6094/16-к
Провадження № 1-кп/206/119/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2017року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у залі суду в м. Дніпро, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000807 від 05.10.2016 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 366 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
30 січня 2017 року в провадження Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000807 від 05.10.2016 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 366 КК України.
Ухвалою суду від 30 січня 2017 року було призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, присутній у судовому засіданні обвинувачений та його захисник-адвокат ОСОБА_6 заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору в зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України, мотивуючи тим, що у обвинувальному акті неконкретне обвинувачення в частині доведення даних про подію кримінального правопорушення, форму вини, мотиву і мети його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, крім того, де саме та коли обвинувачений вчинив дії, в чому полягали інтереси службових осіб, в інтересах яких нібито діяв ОСОБА_5 , не відображено роль кожного із співучасників у вчиненні злочинів. В реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначені декілька підозрюваних, проте в обвинувальному акті наявний лише один обвинувачений, інші обвинувачені відсутні, кримінальне провадження відносно них розглядається в Кіровському районному суді м. Дніпропетровська (справа № 203/5462/16-к), отже допитати в даному судовому провадженні як обвинувачених цих осіб неможливо. Також, допитати вказаних осіб в рамках даного провадження у якості свідків також не можливо, оскільки за даними фактами їм пред`явлено обвинувачення у іншому кримінальному провадженні. Обвинувальний акт не містить відомостей та повних анкетних даних прокурорів, які, окрім прокурора ОСОБА_7 , здійснювали нагляд за додержанням законів під час проведення досудвого розслідування у формі процесуального керівництва ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ) та вказані у витягу з кримінального провадження № 0000807. До того ж реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей щодо фактично проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій і прийнятих в цей час процесуальних рішень, у тому числі слідчими суддями, а саме: не відображено клопотання сторони захисту щодо звернень на адресу слідчого судді з питань проведення слідчих дій та на адресу слідчого та прокурора.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень (злочиннів), передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 366 КК України, підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Так, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Так, згідно із п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Однак, як вбачається з обвинувального акту, державний обвинувач посилається, на те, що ОСОБА_5 , призначений на посаду заступника начальника Дистанції колії Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці та згідно посадової інструкції заступника начальника структурного підрозділу «Нижньодніпровська дистанція колії» (зі штучних споруд) Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції на відповідних посадах, відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України, будучи службовою особою зазначеного підприємства, вчинив злочин у сфері службової діяльності та після загального опису обставин справи в підсумковій частині дії обвинуваченого ОСОБА_5 загалом кваліфіковано за:
- ч. 2 ст. 364 КК України, як зловживання службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди державним інтересам;
- ч. 2 ст. 366 КК України, як складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, які спричинили тяжкі наслідки;
- ч. 1 ст. 366 КК України, як складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.
Правова кваліфікація дій особи повинна містити не тільки посилання на окрему статтю та її частину, а й точне формулювання, зокрема об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак. Отже, незрозуміло ознаки яких саме кримінальних правопорушень вбачає орган досудового розслідування та в яких саме діях ОСОБА_5 .
Формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо.
Відсутність в обвинувальному акті конкретизованого формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісний і повний її захист.
Крім того, суб`єктивна сторона службового зловживання, що інкримінується ОСОБА_5 , харктеризується умисною чи змішаною формою вини, при цьому діяння вчинюється лише з прямим умислом, а щодо наслідків можливі як умисел, так і необережність, також обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони службового зловживанння є мотив, який зазначено у обвинувальному акті, як діючи умисно з корисливих мотивів, зловживаючи службовим становищем в інтересах службових осіб ТОВ «Реммосттонель», однак не зазначено чого прагнув обвинувачений чи то одержати незаконну матеріальну вигоду чи то позбутися матеріальних витрат, а якщо в інтересах третіх осіб, то який характер (матеріальний чи не матеріальний) носять дії обвинуваченого. Не конкретизоване обвинувачення порушує вимоги, зокрема ст. 291 КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимоги ЄСПЛ, які згідно ч. 2 ст. 1 КПК України, є частиною національного кримінально-процесуального законодавства України.
Так, наприклад, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2008 року, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п.1 ст.6 конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».
У рішенні від 25.07.2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.«b» ч.3 ст.6 конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».
У рішенні від 09.10.2008 року, прийнятому у справі «Абрамян проти Росії», вказано: «Деталі скоєння злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він офіційно вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».
В цьому ж рішенні ЄСПЛ нагадав, що положення пп.«а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.
Вказані недоліки обвинувального акту, його не конкретність, порушують право обвинуваченого, передбачене ст. 42 КПК України, знати у вчиненні якого кримінального правопорушення чи кримінальних правопорушень особа обвинувачується, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснити захист, чим істотно порушується право обвинуваченого ОСОБА_5 на захист.
Виявлені недоліки унеможливлюють призначення справи до судового розгляду, а тому обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 291, 293, ч.3 п.3 ст. 314 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000807 від 05.10.2016 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 366 КК України, повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2, для усунення виявлених недоліків, у розумний строк, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області, в термін, визначений п. 2 ч. 2 ст. 395 Кримінального процесуального Кодексу України.
Головуючий суддя ОСОБА_1