11-сс/775/140/2017(м)
263/4988/17

Категорія: ст. 194 КПК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
та справах про адміністративні правопорушення
Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
слідчого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15 квітня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, раніше судимого, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Досудовим розслідуванням ОСОБА_9 підозрюється в тому, що він 11 квітня 2017 року, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , домовився про вчинення таємного викрадення чужого майна на території Донецької області.
Згідно з розробленим планом злочинної діяльності, ОСОБА_9 визначив квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , де планувалось вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_10 , повинен був протиправно проникнути до приміщення вказаної квартири, а ОСОБА_11 , в свою чергу, повинен був перебувати біля будинку та повідомити ОСОБА_10 у разі появлення потерпілого або співробітників правоохоронних органів.
11 квітня 2017 року у вечірній час доби ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 прибули до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , можливі шляхи відходу після вчинення кримінального правопорушення.
12 квітня 2017 року, приблизно о 14.00год., ОСОБА_10 прибув до м. Покровськ Донецької області, після чого приблизно о 18-00 годин зустрівся з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 у центрі міста і вони на автомобілі «Toyota Avensis», держаний номерний знак НОМЕР_1 , прибули до будинку АДРЕСА_4 за вказаною адресою та ознайомили ОСОБА_10 з можливими шляхами відходу, розташуванням квартири АДРЕСА_5 , ними було прийнято рішення, що проникнення до квартири за вказаною адресою необхідно здійснити через металопластикове вікно.
14 квітня 2017 року о 12.00год. ОСОБА_9 затриманий у порядку ст. 208 КПК України та 15 квітня 2017 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме, незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
За вказаним кримінальним провадженням 15 квітня 2017 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання слідчого погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , яке ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15 квітня 2017 року задоволено, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, до 12 червня 2017 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 128000 гривень.
Апелянт вважає, що в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 відсутня «розумна підозра», як з точки зору фактичних підстав для підозри, так і з точки зору правової кваліфікації діянь, інкримінованих підзахисному, в матеріалах кримінального провадження відсутні достатні та допустимі докази за пред`явленою підозрою.
Зазначає, що його підзахисний 13.04.2017 року відмовив ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на їх пропозицію здійснити крадіжку, яку вони напередодні запланували, що є добровільною відмовою від вчинення злочину, здійснивши лише готування до злочину.
На його думку, суд також необгрунтовано вирішив питання про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не у повній мірі врахував дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, де проживає разом з дружиною та двома малолітніми дітьми; позитивно характеризується за місцем проживання; відвідує храм, допомагає сусідам з побутових питань.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора та слідчого, які просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали судової справи та дослідивши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Органом досудового слідства ОСОБА_9 підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, яке відноситься згідно зі ст.12 КК України до тяжкого злочину.
За вказаним кримінальним провадженням на розгляд слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, послався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, яка підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному проваджені доказів, а саме: протоколом огляду місця події від 14.04.2017 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 від 14.04.2017 року; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_10 ; протоколом допиту ОСОБА_10 , а також іншими матеріалами, які дають підстави вважати ОСОБА_9 причетним до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також врахував, що ОСОБА_9 перевіряється на причетність до вчинення ряду злочинів корисливої спрямованості на території Донецької області та інших областей України.
З цим висновком слідчого судді колегія суддів не може погодитися, вони не відповідають вимогам кримінального процесуального закону, тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з прийняттям нової.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тобто, однією з підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
При цьому, обов`язок доведення існування зазначених обставин кримінальний процесуальний закон покладає на слідчого, який звертається із відповідним клопотанням, яке повинно містити крім викладу обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, також посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, відповідно до вимог ст. 184 КПК України.
В клопотанні слідчого про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилається на докази, що підтверджують обґрунтованість підозри, а саме на протокол огляду місця події від 14.04.2017 року; протокол допиту потерпілої ОСОБА_12 від 14.04.2017 року; протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_10 ; протокол допиту ОСОБА_10 , а також інші матеріали, які дають підстави вважати ОСОБА_9 причетним до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Однак, наведені у клопотанні докази не дають підстави підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки протокол огляду місця події від 14.04.2017 року та протокол допиту потерпілої ОСОБА_12 від 14.04.2017 року містить дані про огляд квартири АДРЕСА_6 та свідчення про наявність слідів крадіжки в квартирі, при цьому викрадене було складено у сумку та залишено в квартирі, а із показань підозрюваного ОСОБА_10 вбачається, що 12.04.2017 року вони втрьох він, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 приїхали до місцезнаходження квартири, де планували вчинити крадіжку, але у вікні квартири горіло світло, вони почекали деякий час та поїхали звідти; а наступного дня, 13.04.2017 року він з ОСОБА_11 приїхали до ОСОБА_9 , щоб разом поїхати, але ОСОБА_9 відповів, що не поїде на крадіжку, оскільки був на службі у церкві, тому вони вирішили вдвох з ОСОБА_11 вчинити крадіжку, що і намагалися зробити, викрадене планували поділити між двома - ним та Дубровським. Вказані показання ОСОБА_10 , які він підтвердив в ході слідчого експерименту, ніяким чином не свідчать про наявність доказів на обґрунтування підозри у вчиненні ОСОБА_9 вказаного правопорушення.
Таким чином, прокурор обґрунтовує підозру тільки доказами, зазначеними у клопотанні та не може надати суду додаткових доказів або будь-яких матеріалів на підтвердження підозри щодо вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Колегія суддів, враховуючи також практику Європейського суду з прав людини з цього питання, вважає, що в ході досудового розслідування, при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідна наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а саме існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити правопорушення, тоді як в матеріалах справи відсутні фактичні дані, а також їх не наводить і прокурор в ході апеляційного розгляду, що давали б підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника законною та обґрунтованою, а ухвалу слідчого судді постановлену з порушенням норм кримінального процесуального закону та підлягаючою скасуванню.
З огляду на відсутність у наданих слідчим матеріалів вагомих наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, передбачених КПК України, для застосування запобіжного заходу.
Ця ж позиція викладена у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні від 13 листопада 2007 року у справі «Чеботарь проти Молдови».
З аналізу змісту ст. 194 КПК України вбачається, що при висновку про відсутність достатніх даних на обґрунтування підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 та про відсутність підстав для застосування будь-якого іншого запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 квітня 2017 року про застосування щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 12 червня 2017 року включно з визначенням розміру застави у сумі 128000 гривень - скасувати.
Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_9 - тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді