Справа № 350/245/15-к
Провадження № 11-кп/779/2/2017
Категорія ч. 2 ст. 125 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000116 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2015 року, згідно якого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, громадянина України

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 гривень.

Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_6 , стягнуто з ОСОБА_7 на його користь 1 500 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та 5 00 гривень на оплату правової допомоги, в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :
Потерпілий ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування таких вимог зазначає, що вважає винесений вирок незаконним та необґрунтованим. Вказує, що вирок суду повинен бути скасований через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення. Зазначає, що кримінальне провадження розглянуто у його відсутність, він не був повідомлений про час та місце судового засідання. Стверджує, що розглянувши кримінальне провадження без його участі суд грубо порушив його права як потерпілого, передбачені ст. 56 КПК України. Вказує, що судом не з`ясовано усіх деталей та обставин справи, не зроблено нічого, щоб притягнути до кримінальної відповідальності усіх осіб, що наносили йому тілесні ушкодження. Зазначає, що суд не звернув увагу і не дав відповідної оцінки тому факту, що досудове розслідування було проведено поверхнево і не в повному об`ємі. Зазначає, що ані на досудовому слідстві, ані в суді першої інстанції не ставилось питання про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності за ст. 296 КК України за злісне хуліганство. Не погоджується з рішенням суду прийнятим щодо відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Наголошує, що при винесенні вироку він присутній не був, так як з 04 червня 2015 року по 09 листопада 2015 року знаходився за кордоном.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження , що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

22 квітня 2014 року приблизно 07 годин на вул. С.Стрільців в смт. Рожнятів між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_6 відбувся конфлікт, під час якого ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою заподіяти тілесні ушкодження, умисно став наносити ОСОБА_6 удари ногами та руками по голові та тілу, від яких потерпілий впав спиною на землю, а коли підвівся, обвинувачений наніс йому ще один удар рукою в область грудей, від якого ОСОБА_6 знову впав на землю. Своїми неправомірними діями обвинувачений ОСОБА_7 заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді рани, садна та синців в ділянці голови; синець лівої вушної раковини, садна в ділянці правої клубової ділянки, синці живота; синці в ділянці спини. Рана в ділянці голови відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про поважність причин свого неприбуття не повідомляв, клопотань про відкладення такого розгляду не надходило. Оскільки в апеляційній скарзі зі змінами апелянт просить скасувати оскаржуваний вирок суду з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції з мотивів істотного порушення прав потерпілого, колегія суддів вважає за можливе розглянути вказане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого, так як не ставиться питання про погіршення його становища.

Під час апеляційного розгляду:

- потерпілий ОСОБА_6 уточнив апеляційні вимоги, просив скасувати рішення суду у зв`язку з порушенням його прав як потерпілого під час судового розгляду в суді першої інстанції;

- представник потерпілого ОСОБА_9 просив скасувати оскаржуваний вирок з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону, а саме порушення прав потерпілого;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги зі змінами, вважав, що суд першої інстанції прийнявши рішення за відсутності потерпілого не порушив його прав, оскільки ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, а тому рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення;

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги зі змінами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу зі змінами належить задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції згідно вимог ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, колегія суддів, перевіряючи доводи апеляційної скарги зі змінами потерпілого ОСОБА_6 про те, що кримінальне провадження розглянуто у його відсутність і він не був повідомлений про час та місце судового засідання, виходить з наступного.

Відповідно до вимог Закону України від 30 серпня 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», - Європейська Конвенція про захист прав і основних свобод людини з поправками та практика Європейського Суду з прав людини, є джерелами права.

В п. 1 ст. 6 Конвенції перелічуються елементи системи справедливого судочинства відповідно до Європейської моделі права, які дають підстави зробити чіткі висновки стосовно процедурних вимог у забезпеченні справедливого судового розгляду. Зокрема, судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у справі. Це означає, що суд під час судового провадження не повинен діяти у спосіб, який призводить до обмеження прав потерпілого.

Ці положення закріплені і у законодавстві України.

Так, згідно з ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цих Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Дана норма є важливою гарантією забезпечення судом принципу змагальності сторін у кримінальному судочинстві та можливості реалізації ними своїх прав, зокрема - потерпілим прав, визначених у ч. 3 ст. 56 КПК України.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи копій сторінок закордонного паспорта ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 , виданого 05 серпня 2014 року, останній в період з 04 червня 2015 року по 09 листопада 2015 року перебував за межами України.

Так, під час судового засідання 03 червня 2016 року потерпілий ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про відкладення судового розгляду на 11 серпня 2015 року, про що є розписка в матеріалах кримінального провадження (а.п. 44).

11 серпня 2015 року потерпілий ОСОБА_6 не з`явився в судове засідання, про причини неявки не повідомляв, судовий розгляд відкладено на 27 серпня 2015 року.

Так, оскаржуваний вирок суду був ухвалений в судовому засіданні 27 серпня 2015 року.

Потерпілий ОСОБА_6 повідомлявся про розгляд кримінального провадження 27 серпня 2015 року за домашньою адресою, однак, зважаючи на факт його перебування в період з 04 червня 2015 року по 09 листопада 2015 року за межами України, він був позбавлений об`єктивної можливості бути поінформованим про час і місце судового розгляду, тобто фактично є особою, яка належним чином не повідомлена про час та місце розгляду справи.

Як вбачається з журналу судового засідання та змісту оскаржуваного вироку судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 було здійснено без участі потерпілого ОСОБА_6 , чим позбавлено останнього можливості реалізувати свої права - брати участь у судовому провадженні, брати участь у безпосередній перевірці доказів, висловлювати свою думку в судових дебатах під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому та вирішенні цивільного позову, користуватися іншими правами, передбаченими КПК України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки провадження у суді першої інстанції здійснено без участі потерпілого, належним чином не повідомленого про час, дату і місце судового засідання.

За приписами п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про час, дату і місце судового засідання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України у разі встановлення порушення, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла до висновку, що вирок суду підлягає скасуванню через істотні порушення вимог КПК України, оскільки судове провадження в суді першої інстанції здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про час, дату і місце судового засідання, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При цьому, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність, призначення покарання та вирішувати цивільний позов. А тому, при новому розгляді місцевому суду належить з`ясувати всі фактичні обставини справи у порядку визначеному кримінальним процесуальним законом.

При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно розглянути кримінальне провадження з суворим дотриманням норм КПК України та ухвалити законне, обґрунтоване, вмотивоване та справедливе рішення, забезпечити права та законні інтереси потерпілого та обвинуваченого, повно і всебічно розглянути справу, встановити істину в справі.

При новому розгляді суду першої інстанції здійснити судове провадження згідно з вимогами розділу 4 КПК України в іншому складі суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 зі змінами задовольнити.

Вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4