Провадження № 1-кп/638/193/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2017 року Дзержинський районний суд міста Харкова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17
обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,
потерпілого ОСОБА_22
розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження за №0001125 від 27.02.2015, які надійшли з прокуратури Дзержинського району міста Харкова стосовно:

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Єреван, Арменія, громадянин України, українець, одружений, має неповнолітню дочку 2008 року народження, з вищою освітою, працюючий на посаді менеджера у ТОВ «Форстрейд», раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Баку, Азербайджан, громадянин України, українець, одружений, має неповнолітніх дітей 2009 та 2012 років народження, з середньою освітою, працює на посаді менеджера оптової торгівлі в ТОВ «Євроіндастрі Харків», раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, не одружений, утриманців не маючий, з вищою освітою, працюючий на посаді менеджера в ТОВ «Альт Груп», раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Маріуполь Донецької області, громадянка України, українка, не заміжня, утриманців не маюча, з вищою освітою, раніше не судима, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_4

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.2 ст. 187 КК України,

встановив:
25 лютого 2015 у вечірній час доби, ОСОБА_21 знаходилась у своєї знайомої ОСОБА_23 , за адресою: АДРЕСА_5 , де остання розповіла, про свого заможного знайомого ОСОБА_22 , та запропонувала здійснити на останнього напад з метою заволодіння його грошовими коштами, та майном. На підтвердження злочинного наміру і його реалізації, ОСОБА_23 повідомила їй, що в неї є знайомі, які можуть фізично вчинити цей злочин, та запропонувала ОСОБА_21 здійснити допомогу, тобто пособництво у розбійному нападі. ОСОБА_21 , передбачаючи наслідки злочину і віддаючи собі в цьому звіт, бажаючи підвищити свій матеріальний стан злочинним шляхом, надала згоду на вчинення на ОСОБА_24 розбійного нападу за попередньою змовою групою осіб. Роль ОСОБА_21 полягала у організації зустрічі у необхідний час, у необхідному місця з потерпілим ОСОБА_25 і усунення перешкод сприяти вчиненню злочину іншими співучасниками.

Реалізуючи свій єдиний злочинний намір на заволодіння майном, попередньо добровільно розподіливши між собою ролі вчинення злочину, діючи з корисних мотивів, 26.02.2015 о 17 годині ОСОБА_21 діючи відповідно до відведеної їй злочинної ролі, з відома і за погодженням ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 відправила на мобільний номер ОСОБА_24 текстове смс-повідомления, запропонувавши 27.02.2015 о 18 годині приїхати за адресою: АДРЕСА_5 для проведення дозвілля, на ще останній погодився. За вищевказаною адресою, на той час, на потерпілого ОСОБА_22 згідно плану, мав вже чекати ОСОБА_26 разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Однак 27.02.2015 приблизно о 18 год. 15 хв. ОСОБА_27 прибув до вищевказаної адреси, але відмовся від зустрічі, пояснивши це тим, що в нього захворіла дитина. ОСОБА_28 , попередила нападників про зміну плану, та зробила все, щоб ОСОБА_26 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 побачили в обличчя потерпілого.

ОСОБА_26 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , заведені почуттям наживи не бажаючи відмовлятися від злочину, з відома та згоди ОСОБА_28 , здобули балаклави, предмети, схожі на обрізи мисливських рушниць, марка яких в ході досудового, та судового розслідування встановлена не була, предмети для зв`язування.

Будучи добре підготовленими до злочину, маючи раніше обговорений та затверджений усіма план дій, реалізуючи свій єдиний злочинний намір, діючи з корисних мотивів, прибули за вказаним ОСОБА_28 місцем мешкання ОСОБА_24 , та стали чекати останнього на майданчику між 2 и З поверхами будинку АДРЕСА_6 . Відповідно до плану, ОСОБА_20 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 щодо заволодіння майна, входило психологічне насильство над потерпілим, яке полягає в погрозі негайного застосуваня фізичного насильства, небезпечного для життя чи здоров`я (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження, з розладом здоров`я або втратою працездатності) виходячи з ситуації.

27.02.2015 приблизно о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_20 , разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , перебуваючи між 2 и 3 поверхами будинку АДРЕСА_6 побачили ОСОБА_24 , який підіймався сходами до свого житла. Що б не бути впізнаними ОСОБА_20 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 відповідно до плану наділи на голову раніше заготовлені балаклави. Повністю віддаючи звіт своїм діям і передбачаючи настання наслідків, з метою подавлення волі потерпілого до супротиву, використовуючи фактор несподіванки підійшли до останнього й завдали йому один удар рукою в область голови, після чого потерпілий розгубився, втратив свідомість і рівновагу. Від отриманого удару потерпілий впав на підлогу, а ОСОБА_29 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , не даючи можливості чітко розуміти потерпілому, що відбувається почали наносити удари ногами по його голові та обличчю. Після нанесення ударів нападники посадили потерпілого ОСОБА_24 спиною до стіни, що б до кінця встановити свою перевагу і наміри, нанесли ще де кілька ударів рукою в область голови. Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний намір, діючи з корисних мотивів, ОСОБА_18 та ОСОБА_30 перенесли ОСОБА_24 на сходи 3 поверху, а ОСОБА_26 у цей час зняв з руки потерпілого годинник марки «Omega Speedmaster», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3344 від 04.08.2015 оцінити виявилось не можливим, - зі слів потерпілого ОСОБА_24 вартістю 16251, 90 грн., та забрали сумку фірми (Armani», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3344 від 04.08.2015 оцінити виявилось не можливим - зі слів потерпілого ОСОБА_24 вартістю 2500 грн., в якій знаходились наступні речі: травматичний пістолет «Форт 12-Р», № НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3344 від 04.08.2015 оцінити виявилось не можливим - зі слів потерпілого ОСОБА_24 вартістю 2272,5 грн., з 8-ма гумовими кулями 9 мм калібру, вартість яких згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 3344 від 04.08.2015 оцінити виявилось не можливим - зі слів потерпілого ОСОБА_24 загальною вартістю 80 грн., грошові кошти в сумі 2000 гривень, дві зв`язки ключів від квартири та робочого приміщення, банківська карта «Універсал Банку», документи та дисконтні карти, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять. В подальшому ОСОБА_26 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 з метою припинити в подальшому можливий опір, зав`язали руки потерпілому спеціально заготовленими предметами - пластиковими джгутами. Після чого, діючи відповідно до раніше затвердженим планом з відома і згоди ОСОБА_21 , з метою застосування насильства приставивши предмети схожі на обрізи мисливських рушниць до голови ОСОБА_24 , нападники ОСОБА_18 та ОСОБА_19 почали погрожувати зазначеними предметами, демонструючи готовність до їх застосування у разі відмови виконання вимог, а ОСОБА_26 з відома ОСОБА_18 та ОСОБА_19 в цей час стояв на поверх нижче, та відповідно до відведеної ролі дивився за навколишньою обстановкою.

Зрозумівши, що воля ОСОБА_24 , у якого склалося враження застосування погроз, подавлена, та він згоден виконувати їхні вимоги, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 перенесли ОСОБА_24 на сходи 12 поверху буд. АДРЕСА_6 та забрали з карману потерпілого його мобільний телефон марки «Apple iPhone 5S 32 Гб». Після чого посадили потерпілого спиною до стіни із зв`язаними руками та знову приставивши предмети схожі на обрізи мисливських рушниць до голови ОСОБА_24 , почали погрожувати зазначеними предметами, демонструючи готовність до їх застосування у разі відмови виконання вимог. Потерпілий ОСОБА_27 сприймаючи дії ОСОБА_31 разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, та опасаючись за них, повідомив код від мобільного телефону та здійснив дзвінок на мобільний телефон своєї дружини ОСОБА_32 . В ході розмови ОСОБА_27 повідомив своїй дружині, що його життю загрожує небезпека та наказав щоб вона винесла грошові кошти та гвинтівки, які знаходились у сейфі квартири на сходинковий майданчик перед квартирою та поклала їх там, як вказали йому особи,які на нього напали. ОСОБА_33 виконала прохання потерпілого. ОСОБА_26 спустився сходами, та забрав вищевказані гвинтівки та грошові кошти в сумі 3870 євро (еквівалентністю згідно курсу НБУ на 27.02.2015 - 121 556,7 гривень).

Своїми діями ОСОБА_26 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 спричинили потерпілому ОСОБА_34 тілесні ушкодження, а саме: закриту тупу травму носа у вигляді перелому кісток носу із зміщенням, з синцем в ділянці спинки носу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 3472- ая/15 від 03.08.2015 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасній розлад здоров`я та синці на обличчі, субкон`юктивальний крововилив в під з`єднувальну оболонку лівого ока, садина на правій руці, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 3472- ая/15 від 03.08.2015 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після чого ОСОБА_26 разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 з місця скоєння злочину зникли, обернувши викрадене майно на свою користь, та розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_34 майнову шкоду на загальну суму 144661,1 грн.

Крім того, 27.02.2015 приблизно о 21 годині ОСОБА_26 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 передав ОСОБА_21 грошові кошти у сумі 5000 гривень, в якості винагороди за пособництво у вчиненні розбійного нападу на ОСОБА_24 .

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи за скороченою процедурою, які були ними підтримані, захисники та прокурор проти заявлених клопотань не заперечували. Зважаючи на це судом допущений наступний порядок та обсяг дослідження доказів по справі: допит обвинувачених, допит потерпілого, дослідження доказів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_18 повідомив, що він визнає себе винним та розкаюється в скоєному. Неодноразово просив вибачення у потерпілого. Зазначив, що повністю відшкодував потерпілому завдану майнову та моральну шкоду. Зазначив, що 27 лютого 2015 року він дійсно разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 нанесли удари потерпілому та заволоділи належними йому речами та грошовими коштами. У подальшому витратили кошти на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_19 повідомив, що він визнає себе винним та розкаюється в скоєному. Неодноразово просив вибачення у потерпілого. Зазначив, що повністю відшкодував потерпілому завдану майнову та моральну шкоду. Зазначив, що 27 лютого 2015 року він дійсно разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_20 нанесли удари потерпілому та заволоділи належними йому речами та грошовими коштами. У подальшому витратили кошти на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_20 повідомив, що він визнає себе винним та розкаюється в скоєному. Неодноразово просив вибачення у потерпілого. Зазначив, що повністю відшкодував потерпілому завдану майнову та моральну шкоду. Зазначив, що 27 лютого 2015 року він дійсно разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 нанесли удари потерпілому та заволоділи належними йому речами та грошовими коштами. У подальшому витратили кошти на власний розсуд.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_21 повідомила, що вона визнає себе винною та розкаюється в скоєному. Неодноразово просила вибачення у потерпілого. Зазначила, що повністю відшкодувала потерпілому завдану майнову та моральну шкоду. Зазначила, що 25 лютого 2015 року вона запропонувала своїм знайомим ОСОБА_18 ОСОБА_20 та ОСОБА_19 вчинити на потерпілого напад з метою заволодіння належними йому речами та грошовими коштами, що останні і зробили. У подальшому витратили кошти на власний розсуд

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_22 , повідомив, що 27 лютого 2015 року ввечері він повертався додому, так як зустріч, яку він запланував з ОСОБА_21 не відбулась. Увійшовши у під`їзд будинку АДРЕСА_6 він побачив раніше не відомих осіб, в подальшому виявилось, що то були обвинувачені, які здійснили на нього напад та заволоділи належними йому грошовими коштами та майном. Також потерпілий зазначив, що йому повністю відшкодовано матеріальні збитки та заподіяну моральну шкоду. В судовому засіданні просив не призначати обвинуваченим покарання, яке пов`язане з позбавленням волі, та зазначив що примирився з обвинуваченими і не має до них жодних претензій.

Суд вважає що кваліфікація кримінального правопорушення, яка інкримінована ОСОБА_35 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 відповідає дійсності, а саме ознаки підлягають під кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб (розбій), тому вказані дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 187 КК України.

Крім того, суд погоджується з кваліфікацією злочину ОСОБА_21 яка злочинними діями вчинила кримінальне правопорушення - злочин, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 187 КК України, а саме пособництво в нападі з метою заволодіння чужим майном поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб (розбій), тому вказані дії суд кваліфікує за ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 187 КК України.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_18 , згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_18 , згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_19 , згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_19 , згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_20 , згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_20 , згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_21 , згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_21 , згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

Статтею 81 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Крім того, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" звертає увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який

визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати

вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення

покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи

законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації

покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди

мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані

враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу

винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке

покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення

засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу або перейти до іншого, більш м`якого основного виду покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Така ж позиція викладена у п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" в якому зазначається, що при призначенні основного покарання, нижчого від найнижчої

межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого,

більш м`якого виду основного покарання, або непризначення

обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може

мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин,

що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості

вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Приймаючи вказане рішення, суд виходив з того, що наявні декілька обставин, що пом`якшують покарання і істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Суд при цьому особливо враховує дані про особи обвинувачених. Особливо суд враховує позицію потерпілого, який прийняв вибачення обвинувачених та надав заяву, де вказав, що йому повністю компенсовані збитки та просив не призначати покарання пов`язане з позбавленням волі. При таких обставинах суд встановлює, що можливо дійти до обґрунтованого висновку, про те, що призначення в конкретному випадку більш м`якого покарання, ніж передбачено законом є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинувачених і попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_18 , суд враховує обставини, які пом`якшують покарання а саме: щире каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, наявність неповнолітньої доньки на його утриманні, наявність хронічних захворювань та перенесену операцію, відсутність криміналізації поведінки після вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.

Суд вважає, що встановлені в ході судового розгляду обставини, які пом`якшують покарання, є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_18 злочину, та в сукупності із встановленими судом даними про особу винного (має стійкі соціальні зв`язки: одружений, має на утриманні неповнолітню дочку 2008 року народження, має повну вищу освітою, працює на посаді менеджера у ТОВ «Форстрейд», раніше не судимий, на обліку у наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває), дають суду правові підстави застосувати положення ст.69 КК України і призначаючи ОСОБА_18 основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.187 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі та не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді конфіскації всього належного йому майна .

Суд, врахувавши тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, його поведінку після вчиненого злочину, а також позицію потерпілого, який просив обвинувачених суворо не карати, та обрати міру покарання, яка не пов`язана з позбавленням волі, визнав за можливе застосувати положення ст. 75 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе і без безпосередньої ізоляції від суспільства. та звільнити ОСОБА_18 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_19 , суд враховує обставини, які пом`якшують покарання а саме: щире каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, наявність неповнолітніх дітей на його утриманні, відсутність криміналізації поведінки після вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.

Суд вважає, що встановлені в ході судового розгляду обставини, які пом`якшують покарання, є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_19 злочину, та в сукупності із встановленими судом даними про особу винного (має стійкі соціальні зв`язки: одружений, має на утриманні двох малолітніх синів 2009 та 2012 років народження, один з яких страждає на тяжке хронічне захворювання і потребує постійного лікування та особливого догляду, має повну середню освітою, працює на посаді менеджера у ТОВ «Євроіндастрі Харків», раніше не судимий, на обліку у наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває вчинив злочин через брак коштів на лікування дитини), дають суду правові підстави застосувати положення ст.69 КК України і призначаючи ОСОБА_19 основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.187 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі та не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді конфіскації всього належного йому майна .

Суд, врахувавши тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, його поведінку після вчиненого злочину, а також позицію потерпілого, який просив обвинувачених суворо не карати, та обрати міру покарання, яка не пов`язана з позбавленням волі, визнав за можливе застосувати положення ст. 75 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе і без безпосередньої ізоляції від суспільства, та звільнити ОСОБА_19 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_20 , суд враховує обставини, які пом`якшують покарання а саме: щире каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку,наявність матері- пенсіонерки, яка перебуває на його утриманні, відсутність криміналізації поведінки після вчинення ним вказаного кримінального правопорушення

Суд вважає, що встановлені в ході судового розгляду обставини, які пом`якшують покарання, є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_20 злочину, та в сукупності із встановленими судом даними про особу винного (має стійкі соціальні зв`язки: проживає з матір`ю, допомагає матері утримувати неповнолітнього брата, має повну вищу освітою, працює на посаді менеджера у ТОВ «Альт Груп», раніше не судимий, на обліку у наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває), дають суду правові підстави застосувати положення ст.69 КК України і призначаючи ОСОБА_20 основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.187 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі та не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді конфіскації всього належного йому майна .

Суд, врахувавши тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, його поведінку після вчиненого злочину, а також позицію потерпілого, який просив обвинувачених суворо не карати, та обрати міру покарання, яка не пов`язана з позбавленням волі, визнав за можливе застосувати положення ст. 75 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе і без безпосередньої ізоляції від суспільства, та звільнити ОСОБА_20 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_21 , суд враховує обставини, які пом`якшують покарання а саме: щире каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність криміналізації поведінки після вчинення нею вказаного кримінального правопорушення.

Суд вважає, що встановлені в ході судового розгляду обставини, які пом`якшують покарання, є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_21 злочину, та в сукупності із встановленими судом даними про особу винної (має стійкі соціальні зв`язки: має повну вищу освітою, працює на посаді менеджера у ТОВ «Альт Груп», раніше не судима, на обліку у наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває), та роль у інкримінованому діянні, дають суду правові підстави застосувати положення ст. 69 КК України і призначаючи ОСОБА_21 основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.187 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі та не застосовувати до обвинуваченої додаткове покарання у вигляді конфіскації всього належного їй майна .

Суд, врахувавши тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винної, її поведінку після вчиненого злочину, а також позицію потерпілого, який просив обвинувачених суворо не карати, та обрати міру покарання, яка не пов`язана з позбавленням волі, визнав за можливе застосувати положення ст. 75 КК України, оскільки виправлення обвинуваченої можливе і без безпосередньої ізоляції від суспільства, та звільнити ОСОБА_21 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Судові експертизи проведені за рахунок державного бюджету, калькуляції проведення вказаних експертиз суду не надано.

Речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України

Керуючись ст. ст. 326, 368 - 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

Ухвалив:
ОСОБА_18 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_18 від відбування покарання, застосувавши ст. 75 КК України, встановивши випробування з іспитовим строком на три роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_18 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_19 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_19 від відбування покарання, застосувавши ст. 75 КК України, встановивши випробування з іспитовим строком на три роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_19 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_20 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_20 від відбування покарання, застосувавши ст. 75 КК України, встановивши випробування з іспитовим строком на три роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_20 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_21 , визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст 27, ч.2 ст. 187 КК України та призначити їй покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_21 від відбування покарання, застосувавши ст. 75 КК України, встановивши випробування з іспитовим строком на три роки, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_21 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 строк тримання в СІЗО з 12 червня 2015 по 07 серпня 2015 року включно.

Запобіжні заходи щодо засуджених скасувати.

Речові докази, які відповідно до постанови про визнання та доручення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 12 червня 2015 року, вважати повернутими, речові докази, які відповідно до постанови про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 06 березня 2015 року, зберігати в матерівалах кримінального провадження, речові докази, які відповідно до постанови про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 20 березня 2015 року та відповідно до квитанції № 89 зберігаються в камері схову Шевченківського ВП ГУНВП України в Харківській області- знищити, речові докази, які відповідно до постанови про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 02 березня 2015 року, вважати повернутими потерпілому ОСОБА_22 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженими в той же строк, з моменту отримання копії вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1