Справа №486/1448/13-к 11.01.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/73/17 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючої судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 09 листопада 2016 року, якою обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України повернуто слідчому, який склав обвинувальний акт, для усунення недоліків.
Учасники судового провадження.
прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Встановлені судом першої інстанції обставини та короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 09.11. 2016 року, за клопотанням обвинуваченої ОСОБА_7 обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000047 по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України повернуто слідчому, який склав обвинувальний акт, для усунення недоліків.

Приймаючи таке рішення суд послався на те, що в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 є вірменкою по національності, хоча відповідно до паспорту обвинуваченої, вона є українкою по національності. Місцем народження обвинуваченого ОСОБА_8 в обвинувальному акті зазначено - смт. Доманівка, Миколаївської області, відповідно паспорту місцем народження ОСОБА_8 є м. Южноукраїнськ Миколаївської області. В обвинувальному акті відсутні відомості про дату та місце його складення та затвердження. В порушення ч. 2 ст. 109 КПК України в реєстрі матеріалів досудового розслідування, наданого до суду разом з обвинувальним актом відсутні час проведення процесуальної дії, реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Також зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки, містить виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію дій обвинуваченого, формулювання обвинувачення, а також інші відомості, які передбачені вказаним законом.

Узагальнені доводи апелянта.
Прокурор зазначив, що посилання суду на розбіжності у зазначені національності обвинуваченої не є підставою, за якої суд має право застосувати норму п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України національність обвинуваченої особи не є обов`язковими відомостями для зазначення їх в обвинувальному акті. Крім того, у паспорті громадянина України, у т.ч. паспорті ОСОБА_7 , відомості про національність не вносяться. За таких обставин суд дійшов вказаного висновку без документального підтвердження цієї обставини, тобто лише зі слів обвинуваченої ОСОБА_7 , без перевірки фактичних обставин.

Щодо невірного зазначення в обвинувальному акті місця народження обвинуваченого ОСОБА_8 , посилання суду на такі розбіжності також не є підставою, з якої суд має право застосувати норму п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України та не тягне за собою перешкоджання судовому розгляду кримінального провадження

Крім того, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000047 надійшов до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області 01.07.2013. Та був предметом розгляду протягом 3-х років. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 14.04.2016 вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22.01.2016 відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції. В даній ухвалі в анкетних даних обвинувачених зазначено місце народження ОСОБА_8 - м. Южноукраїнськ Миколаївської області.

Тому, 09.11.2016 р. підготовче судове засідання по даному кримінальному провадженню відбувалось не лише на підставі обвинувального акту та долучених до нього документів, а також на підставі ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 14.04.2016, якою уточнено місце народження обвинуваченого ОСОБА_8 .

Звертає увагу, що суд зазначив про невідповідність обвинувального акту вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки, містить виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію дій обвинуваченого, формулювання обвинувачення, а також інші відомості, які передбачені вказаним законом. Проте, в чому саме полягає невідповідність, що тягне за собою перешкоджання судовому розгляду кримінального провадження, не зазначив.

Вважає надуманими та такими, що суперечать фактичним обставинам справи, доводи суду, що в обвинувальному акті відсутні відомості про дату та місце його складення та затвердження, а також про невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України.

Твердження суду про невідповідність обвинувального акту відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України є безпідставним.

Так, відповідно до даних зазначених в обвинувальному акті - обвинувальний акт складено 29.06.2013 у м. Миколаєві, затверджений 29.06.2013 також у м. Миколаєві. В реєстрі матеріалів досудового розслідування, наданого до суду разом з обвинувальним актом зазначено, дату проведення процесуальних дій, реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату його застосування.

Крім того, в порушення вимог п. 3ч. 3 ст. 314 КПК України в ухвалі суду зазначено повернути обвинувальний акт слідчому, тоді як відповідно до вказаної норми закону обвинувальний акт повертається лише прокурору.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурорів, які підтримали доводи апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи обвинувальний акт слідчому, відповідно до положень п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити відомості, в тому числі прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого й прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, дату та місце його складання та затвердження.
Відповідно аналізу точного змісту положень пункту 5 частини другої статті 291 КПК, а також норм, що формують інститут обвинувачення у вітчизняному кримінальному процесі, наведеному у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року 5-328кс16, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1)фактичних обставин кримінального правопорушення;

2)правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»);

3) формулювання обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

При цьому Суд звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Що стосується обвинувального акта щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , то наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

З огляду на це конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні, а отже, і обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не викликає сумнівів.

Відповідно до даних зазначених в обвинувальному акті, його складено 29.06.2013 у м. Миколаєві, затверджений також 29.06.2013 у м. Миколаєві. В реєстрі матеріалів досудового розслідування, наданого до суду разом з обвинувальним актом зазначено дату проведення процесуальних дій, реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату його застосування.
Отже, висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, не відповідає змісту цього процесуального документу.
Колегія суддів також погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора про те, що посилання суду на розбіжності у зазначенні національності обвинуваченої ОСОБА_7 та місця народження обвинуваченого ОСОБА_8 , не є підставою, за якої не можливо призначити справу до розгляду, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України національність обвинуваченої особи не є обов`язковими відомостями для зазначення їх в обвинувальному акті. До того ж, особи обвинувачених були ідентифіковані у ході попередніх судових розглядів даної справи.
Таким чином, ухвала суду про повернення обвинувального акту прокурору є необґрунтованою, а вимоги, визначені судом в ухвалі, можуть бути усунені під час підготовчого судового засідання і не є такими, що перешкоджають призначенню судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 09 листопада 2016 року, якою обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України повернуто слідчому, який склав обвинувальний акт, для усунення недоліків - скасувати.
Матеріали кримінального провадження направити для призначення нового судового розгляду в суд першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча
Судді: