Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2511/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2017 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю старшого слідчого Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві

клопотання старшого слідчого Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3

про арешт майна

по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007193 від 08 листопада 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 Кк України,

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням про арешт майна

Клопотання мотивує тим, що в провадженні Подільського управління поліції Головного Управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0007193, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України.

До Подільського управління поліції з Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області надійшли матеріали щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України.

Зокрема, у Солом`янському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві на посаді старшого державного виконавця працює ОСОБА_5 і відповідно до законодавства вчиняє виконавчі дії за допомогою свого персонального ключа з електронним цифровим підписом для входу до реєстрів «АРМ (державний виконавець)» та «Єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна».

Так, 04.11.2016 року із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернулась начальник Солом`янського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_6 , яка повідомила про несанкціоноване втручання до автоматизованої системи «АРМ (державний виконавець)», яке здійснене електронним ключем співробітниці ОСОБА_5 , що призвело до підробки інформації у реєстрі, тим самим заподіявши значну шкоду фізичним, юридичним особам та державі, а саме в період з 25.10.2016 року по 01.11.2016 року припинено обтяження наступних боржників:

ТОВ «Культурно-мистецький центр «Трускавець» () постанова про арешт майна ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області;

ОСОБА_7 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) постанова про арешт майна ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві;

ОСОБА_8 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) постанова про арешт майна ВДВС Бучанського міського управління юстиції та ухвала Ірпінського міського суду Київської області;

ВАТ «Миколаївнафтопродукт» () постанова про арешт майна ВПВР ДВС України;

ОСОБА_9 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) ухвала Подільського районного суду м. Києва ( ОСОБА_10 ).

05.11.2016 року ОСОБА_5 була опитана з метою з`ясування всіх обставин справи, яка повідомила, що не вчиняла вказані виконавчі дії та не знає хто їх вчинив. Встановлено, що персональним електронним ключем могли користуватись також її колеги.

На даний час встановлено, що внаслідок вчинення несанкціонованих дій було перереєстровано на третіх осіб деяке нерухоме майно, а саме:

квартира АДРЕСА_1 (боржник ОСОБА_7 );

квартира АДРЕСА_2 (боржник ОСОБА_9 );

нежитлова будівля, АЗС-11 за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Самойловича, будинок 23/2, додаткові відомості: літ.А операторська, загальною площею 68,2 кв.м; літ.Б майстерня, загальною площею 47,9 кв.м; літ.а відкрита веранда, огорожі - №2, №3, №4, фундамент - №5,№6, приямок - №7, приямок - №8, відмостка - І,ІІ, реєстраційний номер 000 (боржник ВАТ «Миколаївнафтопродукт» ();

нежитлова будівля, АЗС-2 загальною площею 49,3 кв.м за адресою: Миколаївська обл., м. Вознесенськ, вулиця Болгарська, будинок 63а, додаткові відомості: літ.А-1 операторська, загальною площею 49,3 кв.м; замощення - І,ІІ, фундамент бензоколонки - №1, фундамент бензоколонки -№2, фундамент бензоколонки - №3, міні АЗС - №4, приямок - №5, приямок - №6,приямок - №7, споруда - №8, вбиральня - №9, приямок міні АЗС - №10, реєстраційний номер 102 (боржник ВАТ «Миколаївнафтопродукт» ();

АЗС №5 та пункт технічного обслуговування за адресою: Миколаївська обл., Доманівський р., смт. Доманівка, вулиця Мельнична, будинок 28, додаткові відмітки: літ.А1 операторна, загальною площею 19,2 кв.м; літ.Б1 гараж, загальною площею 45,8 кв.м; літ.В1 блок пункт, літ.Г1 блок пункт, замощення І, реєстраційний номер 227 (боржник ВАТ «Миколаївнафтопродукт» ();

нежитловий об`єкт за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Космонавтів, будинок 1, реєстраційний номер 01 (боржник ВАТ «Миколаївнафтопродукт» ();

нежитлова будівля, нафтобаза, загальною площею 259.8 кв.м за адресою: Миколаївська обл., Березанський р., сщ. Елеваторне (Матіясівська с/р), вулиця Елеваторна, будинок 4, реєстраційний номер 09 (боржник ВАТ «Миколаївнафтопродукт» ().

Отже, наведене може свідчити про те, що невстановленими особами за допомогою несанкціонованого доступу до автоматизованої системи «АРМ (державний виконавець)» знято обтяження на нерухоме майно, яке одразу реалізоване третім особам.

Відповідно до ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Під час досудового розслідування встановлено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення тяжкого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи та застосуванням такого виду заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що злочинні дії невстановлених осіб прямо спрямовані на незаконне заволодіння вищевказаних об`єктів нерухомого майна та права на його розпорядження та незастосування арешту майна призведе до його відчуження.

01.12.2016 року слідчим суддею Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_11 задоволено клопотання старшого слідчого Подільського управління поліції ОСОБА_3 та накладено арешт і встановлено заборону на проведення будь-яких реєстраційних дій щодо реєстрації (перереєстрації) права власності на вказані об`єкти нерухомого майна.

Так, 03.02.2017 року в якості свідка допитана бухгалтер ЖБК «Науковий робітник» ОСОБА_12 , яка повідомила, що за адресою: АДРЕСА_3 на даний момент здійснює господарську діяльність приватний нотаріус. В ході проведеного огляду, покази ОСОБА_12 підтвердились.

Отже, є підстави вважати, що невстановлені особи, після незаконного заволодіння вказаним приміщенням отримують дохід від надання його в оренду.

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З огляду наведеного, вважає необхідним накласти арешт, а саме тимчасово позбавити права на користування майном, зокрема за адресами: АДРЕСА_3 , з метою забезпечення збереження речового доказу до постановлення у кримінальному провадженні кінцевого рішення.

На підставі викладеного, слідчий просить накласти арешт, а саме тимчасово позбавити права на розпорядження та користування майном за адресою: АДРЕСА_3 .

Розглянути клопотання без виклику осіб, у володінні яких знаходяться вказаний об`єкт нерухомості, з метою забезпечення арешту майна.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просить його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглядати клопотання у відсутності осіб, у володінні яких знаходиться майно.

Відповідно до ст. 170 КПК України, Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Крім того, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен ураховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в провадженні слідчого відділу Подільського управління поліції Головного Управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0007193 від 08.11.2016 року, правова кваліфікація: ч. 2 ст. 361 КК України (а.с. 5-6).

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що у судовому засіданні не доведено підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме тимчасово позбавити права на розпорядження та користування майном за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 01.12.2016 року накладено арешт та встановлено заборону на проведення будь-яких дій щодо реєстрації (перереєстрації) права власності на об`єкти нерухомості, крім інших, на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 (належить ОСОБА_13 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 ) (а.с. 7-10).

Крім того, долучені до клопотання документи та матеріали кримінального провадження не містять даних, які б вказували, що особа, про арешт майна якої ставиться питання, повідомлена про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України, що є необхідною передумовою для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, заслухавши пояснення слідчого, приймаючи до уваги також загальні засади кримінального провадження, п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України стосовно недопущення застосування заходів забезпечення кримінального провадження у разі не доведення, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання старшого слідчого Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна ВІДМОВИТИ.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .