Придніпровський районний суд м.Черкаси
У Х В А Л А

23 грудня 2016 року слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси
ОСОБА_1 , за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

скаржника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про злочин від 01.09.2016,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив визнати бездіяльність прокурора прокуратури Черкаської області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення відносно заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_6 , а також прокурора ОСОБА_3 та зобов`язати прокурора внести до ЄРДР такі відомості.

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав вимоги скарги, пояснив, що ОСОБА_6 вчинено перевищення службових повноважень під час винесення постанови від 22.03.2008 про створення слідчо-оперативної групи, в склад якої він включив оперативних працівників органів СБУ. Вказані працівники здобували докази, на підставі яких він був засуджений, що є наслідком незаконних злочинних дій ОСОБА_6 . Факт незаконного засудження та відбування покарання спричинило йому тяжкі наслідки. Крім того вважає, що прокурором ОСОБА_3 також вчинено злочин внесення до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей, а саме ОСОБА_3 у відповіді від 12.10.2015 вказано, що постанова про створення слідчо-оперативної групи перевірено в судовому порядку що не відповідає дійсному. Просив зобов`язати уповноважену особу прокуратури Черкаської області внести такі відомості, які він вважає злочином.

Прокурор ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заперечували проти задоволення скарги, вважають, що допустимість доказів була перевірена Соснівським районним судом м.Черкаси, і за результатами ОСОБА_5 27.01.2014 було засуджено цим судом за ч.2 ст. 368 КК України. Крім того ОСОБА_4 вказала, що питання про допустимість доказів, які отримані уповноваженими особами за постановою від 22.03.2008, було предметом розгляду у суді апеляційної інстанції під час перевірки законності вищевказаного вироку. Доводи ОСОБА_5 при цьому не знайшли свого підтвердження. Прокурори просили відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши надані письмові документи, вважаю що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що 01.09.2016 ОСОБА_5 звернувся до Національного антикорупційного бюро України із заявою про кримінальне правопорушення. Вказана заява була скерована до прокуратури Черкаської області для розгляду згідно з вимогами кримінального процесуального законодавства. В заяві скаржник вказав на перевищення службових повноважень заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_6 , яке полягає у незаконному винесені постанови про створення слідчо-оперативної групи від 22.03.2008. Також вказав, як на вчинення злочину, зазначення працівниками прокуратури Черкаської області у відповідях на його адресу відомостей про перевірку судами законності постанови ОСОБА_6 .

Положеннями ч.1 ст.214 КПК встановлено обов`язок слідчого, прокурора не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести такі відповідні до ЄРДР. Ці норми перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Встановлено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.01.2014 за ст. 368 ч.2 КК України. Вказаний вирок переглядався апеляційним судом Черкаської області (ухвала від 22.04.2014) та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ухвала від 20.11.2014).

Слідчий суддя встановив, що докази, які отримані під час досудового розслідування, в тому числі і уповноваженими постановою від 22.03.2008 особами, визнані судами допустимими, тобто отриманими в порядку встановленому КПК України. Також предмет допустимості таких доказів перевірявся апеляційним судом Черкаської області, про що вказує сам ОСОБА_5 . Судових рішень щодо їх спростування не встановлено.

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.124 Конституції судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, у межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Враховуючи, що відомості в заяві ОСОБА_7 не відповідають критеріям повідомлення про кримінальне правопорушення, то вона не може вважатися такою, яка має бути обов`язково внесена до ЄРДР.

Вважаю, що прокурором не порушено вимог кримінально-процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а тому скарга задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст. ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про злочин від 01.09.2016 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1