Справа № 464/5434/17
пр.№ 1-кс/464/1459/17
У Х В А Л А
19 серпня 2017 року м.Львів
Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , -
у с т а н о в и в:

У провадженні Сихівського районного суду м. Львова знаходиться скарга ОСОБА_3 про зобов`язання керівника слідчого відділу Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області вжити заходи щодо реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 02.08.2017 р., зареєстрованою у журналі за №16296.
Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 11.08.2017 р. скаргу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_4 .
Згідно ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
15 серпня 2017 р. від заявника ОСОБА_3 надійшла заява про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , яка в порядку автоматизованого розподілу передана для розгляду судді ОСОБА_1 .
В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_3 покликається на те, що наявні обставини, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , а саме: 23 січня 2017 року в приміщенні Сихівського районного суду м.Львова після судового засідання з розгляду кримінального провадження під головуванням судді ОСОБА_4 на присутнього в залі судових засідань ОСОБА_5 було вчинено замах на життя прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 . Однак суддя ОСОБА_4 не стала на захист закону, гарантованих прав громадянина України та не сприяла початку проведення слідчих дій працівниками поліції, які були викликані в приміщення суду. Зазначає, що суддя ОСОБА_4 здійснює розгляд кримінального провадження щодо особи, яка втретє за одним і тим же фактом притягається до кримінальної відповідальності, однак суддя ОСОБА_4 відмовилася розглядати заявлену заяву про закриття такого кримінального провадження, чим продемонструвала зверхність та зневагу до присяги судді. Окрім того стверджує, що дії судді ОСОБА_4 є пропагадною «Русского мира», оскільки така відмовила у позові ОСОБА_7 з вимогою, щоб інтернет-магазин «5-ок» наніс на клавіатуру ноутбука Lenovo поруч з російськими та англійськими літерами українські, а також спершу була призначена на посаду суддею Єнакіївського міського суду Донецької області. Вважає, що суддя ОСОБА_4 є членом злочинного угрупування, до складу якого входять працівники поліції, прокуратури, з метою особистого збагачення. А відтак просять заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 задоволити.
Від судді ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про розгляд заяви про відвід у її відсутності.
Заявник ОСОБА_3 та інші особи, які беруть участь у розгляді скарги, у судове засідання не з`явився, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, а відтак суд вважає за можливе проводити розгляд даної заяви у їх відсутності.
Заява про відвід слідчої судді ОСОБА_4 подана від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , однак суд не здійснював виклик у судове засідання ОСОБА_8 , оскільки відповідно до ч.1 ст. 50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
А оскільки у матеріалах скарги відсутні вищезазначені документи для представництва інтересів ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_8 , така не є учасником даної справи.
Дослідивши матеріали скарги та з`ясувавши її дійсні обставини, суд вважає, що заява про відвід є підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Стаття 75 КПК України визначає обставини, які виключають участь судді в кримінальному провадженні та підстави для його відводу, зокрема:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Заявляючи відвід заявник ОСОБА_3 покликався на пункт 4 частини 1 статті 75 КПК України, згідно з яким суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно з вимогами ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість висунутого проти нього будь-якого кримінального обвинувачення.
Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд має завжди бути «встановленим законом».
Про те, що термін «суд, встановлений законом» поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, звернуто також увагу Європейським судом з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України».
Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви»).
У пункті 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).
Враховуючи вищевикладене, а також доводи заявника ОСОБА_3 , викладені в заяві про відвід, суд приходить до переконання, що такі не містять конкретних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_4 , що передбачені зазначеними нормами КПК України, достатніх підстав, які викликають сумнів в об`єктивності чи неупередженості судді ОСОБА_4 ним не наведено.
Однак з метою запобігання формування думки щодо заінтересованості судді у результаті розгляду даної скарги, а також враховуючи те, що у заявника сформована стійка позиція щодо наявності сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, суд приходить до переконання, що будь-яке подальше рішення по даній скарзі викликатиме сумніви в її об`єктивності та безсторонності, та буде ним оскаржуватися, а тому з метою уникнення перешкод у розгляді скарги, та задля нормалізації обстановки її вирішення по суті в цілому, приходжу до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_3 про відвід слідчої судді ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 82 КПК України, суд , -
у х в а л и в :
заяву ОСОБА_3 про відвід слідчої судді ОСОБА_4 - задоволити.
Скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання керівника слідчого відділу Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області вжити заходи щодо реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 02.08.2017 р., зареєстрованою у журналі за №16296 за кожною статтею, (справа № 464/5434/17 пров.1-кс/464/1437/17), передати для проведення її перерозподілу в порядку, визначеному ст. 35 КПК України, іншому слідчому судді.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1