У Х В А Л А
25 жовтня 2016 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУНП України в Київській області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України

У С Т А Н О В И В :
До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУНП України в Київській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, обгрунтоване тим, що так, 29.03.2014 близько 21 години водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Ставищанській в м. Біла Церква в темну пору доби, на дільниці проїзної частини від с. Мала Вільшанка Білоцерківського району до вул. Герої Чорнобиля в м. Біла Церква, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (загальна ширина проїзної частини 6,8 м.), та наближаючись до будинку АДРЕСА_1 , в порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правил дорожнього руху України), де вказано, що «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год», п.12.2 Правил дорожнього руху України, де вказано, що «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги», п.12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано, що «З моменту виникнення небезпеки для руху негайно вжити заходів по зменшенню швидкості руху автомобіля аж до зупинки», у темну пору доби, перевищив допустиму швидкість руху автомобіля по умовах видимості елементів дороги в напрямку руху, перевищив дозволену для руху в населених пунктах швидкість руху автомобіля, своєчасно не вжив необхідних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який переходив проїзну частину дороги зліва направо відносно напрямку його руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_6 , 1958 року народження отримав наступні тілесні ушкодження: переломи ребер справа і зліва з наявністю крововиливів навколо них в порожнині осердя до 150 мл. рідкої крові і темно-червоних згортків її; розрив аорти; ушкодження печінки та правої нирки; крововиливи в місцях ушкоджень; в черевній порожнині до 1400 мл. рідкої крові і темно-червоних згортків її; перелом правої плечової кістки; перелом правої великої гомілкової кістки та правої малої гомілкової кістки; крововиливи в підшкірно-жировій клітковині правої поперекової ділянки та правої гомілки; садна на тілі. Смерть ОСОБА_6 настала від численних ушкоджень внутрішніх органів та кісток скелета з крововтратою. Дані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя і перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. п. 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, перебувають в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті ОСОБА_6 . Своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки руху особою, яка керує транспортним засобом, , що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 , а саме в порушенні п. п. 12.2, 12.3,12.4 «Правил дорожнього руху України», ОСОБА_4 скоїв злочин передбачений ч.2 ст. 286 КК України. Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину є:

- рапорт помічника начальника оперативного чергового чергової частини Білоцерківського МВ майора міліції ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду ДТП та фото таблицею до нього від 29.03.2014.

- схемою до протоколу огляду місця події від 29.03.2014.

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж» від 25.07.2014.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 28.08.2014.

- висновком судово-трасологічної експертизи №266 від 08.04.2014. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Протягом всього часу досудового розслідування ОСОБА_4 на виклики до слідчого відділу не з`являвся та за місцем проживання відсутній залишив межі України. На даний момент місце знаходження його невідоме. Органом досудового розслідування до суду подано клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити.

Прокурор у судове засідання не прибув.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, дослідивши матеріали долучені до клопотання, прийшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183, ч. 4 ст. 189 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Слідчий судя відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного...

Слідчий суддя констатує, що слідчий в порушення вимог ч.3 ст. 188 КПК України не додав до клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу, документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1,2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини, слідчий у судовому засіданні не довів, що є підстави вважати, що:

1. ОСОБА_4 викликався до слідчого, прокурора відповідно до вимог ст.ст. 133,135-137 КПК України у період з 6 травня 2015 р. до 25 жовтня 2016 р. . Докази/документи на підтвердження того що ОСОБА_4 були вручені повістки про виклик до слідчого, не надані;

2. ОСОБА_4 чи його членам сім`ї, слідчим чи прокурором у вказаний період вручалась повістка про його виклик, іншим чином він був повідомлений про необхідність явки до слідчого;

3. ОСОБА_4 відсутній за місцем свого проживання, постійного перебування, оскільки протоколи допиту родичів, сусідів за місцем проживання для з`ясування вказаного не надані. Слідчим не надані суду будь-які докази того, що: він ( ОСОБА_4 ) викликався до органу досудового розслідування; на його адресу останнього відомого місця проживання направлялись виклики слідчим, прокурором; вказані виклики вручались близьким родичам для повідомлення ними ОСОБА_4 про необхідність явки до слідчого; допитувались слідчим близькі родичі, сусіди про його місце проживання, перебування у теперішній час для здійснення виклику до слідчого, прокурора, інші відомості на підтвердження його можливого переховування від органу досудового розслідування;

4. Одержавши відомості про звернення слідчого до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_4 до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинив дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

5. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 6 травня 2015 року було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , копія якого надіслана слідчим 7.05.2015 р. начальнику ВКР ОСОБА_9 7.05.2015 р. відносно ОСОБА_4 заведена ОРС. Однак будь-які документи про розшук ОСОБА_4 та його результати у період з 6 травня 2015 року по 25 жовтня 2016 року, слідчому судді не надані.

Слідчий суддя констатує що будь-які документи про здійснення слідчим, прокурором, оперативними працівниками Білоцерківського ВП дій, які б підтверджували виконання вищевказаної попередньої ухвали слідчого судді від 6.05.2015 р. не надані. Вказане відсутнє у самому клопотанні. Не підтверджується доданими до клопотання доказами (документами).

Відповідно до ст. 132 ч.5 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За таких обставин слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення клопотання слідчого погодженого з прокурором.

Згідно з ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 188-190 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУНП України в Київській області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області