Справа № 438/282/17
Номер провадження 1-кп/438/69/2017
В И Р О К
Іменем України
22 червня 2017 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Бориславі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 від 15 березня 2017 року на підставі обвинувального акту

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, не працює, раніше судимого вироком Бориславського міського суду Львівської області від 29 квітня 2014 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.389 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

за участі сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в :
Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000174 від 15 березня 2017 року, затвердженого заступником керівника Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 23 березня 2017 року, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніш судимий, а саме вироком Бориславського міського суду Львівської області від 29 квітня 2014 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.389 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки на шлях виправлення не став, а знову вчинив злочин.

Так, 28 грудня 2016 року в день звільнення з місць позбавлення волі, а саме з Львівської виправної колонії №48, засудженому ОСОБА_3 було оголошено ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 30 листопада 2016 року на підставі ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», якою щодо ОСОБА_3 було встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік та застосовані обмеження: заборона виходу з будинку /квартири/ з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня; заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста); реєстрація в органах поліції три рази на місяць; заборона перебування у місцях району (міста), де здійснюється продаж алкогольних напоїв на розлив незалежно від мети відвідування.

Одночасно з оголошенням вказаної ухвали суду, ОСОБА_3 було зобов`язано не пізніше 31грудня 2016 року прибути па реєстрацію в Бориславське відділення поліції Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області за місцем свого проживання, а саме АДРЕСА_1 та попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду і несвоєчасне прибуття до обраного місця проживання.

Водночас, всупереч зазначеної вище ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 30 листопада 2016 року, ОСОБА_3 маючи умисел на порушення правил адміністративного нагляду в період часу з 14 лютого 2017 року по 23 лютого 2017 року та з 26 лютого 2017 року по 19 березня 2017 року, умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду самовільно залишив місце свого проживання, а саме квартиру АДРЕСА_2 чим порушив умови адміністративного нагляду.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України.

23 березня 2017 року між заступником керівника Дрогобицької місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000174 від 15 березня 2017 року, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 за участю захисника-адвоката ОСОБА_5 з іншого боку укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_3 повністю і беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.395 КК України.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ст.395 КК України у виді у виді 1 (одного) місяця арешту.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості. Відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для сторін є: обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого ОСОБА_3 також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме: обвинувачений має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати право на захист, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Крім цього, обвинувачений цілком розуміє наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ст.473 КПК України. Обвинувачений цілком розуміє характер пред`явленого обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також призначене покарання, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозрудо виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне винести у даному провадженні вирок стосовно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ст.395 КК України.

Цивільний позов до обвинуваченого не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися

Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, суд -

у х в а л и в :
Затвердити укладену 23 березня 2017 року між заступником керівника Дрогобицької місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000174 від 15 березня 2017 року, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 за участю захисника-адвоката ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава Львівської області винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_8 та прокурору ОСОБА_4 .

Головуючий: суддя ОСОБА_1