Справа № 344/8106/17
Провадження № 1-кс/344/2349/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області радника юстиції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурор відділу прокуратури Івано-Франківської області старший радник юстиції ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000098 від 27.06.2017р.,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що 26.06.2017 близько 21.30 год. інспектор роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську, лейтенант поліції ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 217130 д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись по вул. Івасюка у м. Івано-Франківську біля будинку № 40 не вибрав безпечної швидкості унаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення із автомобілем BMW 520І д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у зустрічному напрямку. Унаслідок дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому правої гомілки, ЗЧМТ. Пасажири автомобіля ВАЗ 217130 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки, садин голови та обличчя, ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, перелому носа та садин голови, ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 2-5 зап`ястних кісток. Пасажир автомобіля BMW 520І д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, перелому спинки носа.

Матеріалами клопотання зазначено, що 27.06.2017 з місця події, а саме з вул. Івасюка навпроти будинку №42 в м. Івано-Франківську вилучено транспортний засіб марки «BАЗ 217130», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 являється ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Слідчий суду подав заяву про слухання клопотання без його участі. Клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив таке задоволити.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже з метою збереження речових доказів вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «BАЗ 217130», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 являється ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , який вилучений 27.06.2017 під час огляду місця події, а саме з вул. Івасюка навпроти будинку №42 в м. Івано-Франківську.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1