Справа № 184/2158/16-к
Номер провадження 1-кп/184/22/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

провівши в залі суду в м. Покров відкрите судове засідання у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0001043 від 02 листопада 2016 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров, Дніпропетровської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, не одружений, дітей на утриманні не має, не працюючий, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий:

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :
17 вересня 2016 року приблизно об 11 год. 00 хв., ОСОБА_3 знаходився на майданчику біля магазину «Жемчужина», котрий розташований по АДРЕСА_2 , де під час словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків у нього виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

В цей же день і час, знаходячись там же і реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_6 відійти з ним в безлюдне місце, а саме за колишнє кафе «Ніко», котре розташоване по АДРЕСА_2 для того щоб з`ясувати причини виникнення конфлікту та неприязні відносини, що склались між ними. Після того, як потерпілий ОСОБА_6 погодився і підійшов в указане місце, ОСОБА_3 реалізовуючи свій злочинний намір, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння і бажаючи їх настання, тримаючи в правій руці заздалегідь підготовлену для спричинення тілесних ушкоджень, згідно висновку експерта № 9/4.5-684 від 17.11.2016 року бейсбольну біту, призначену для спортивних ігор та тренувань, умисно наніс один удар вказаним предметом в ліву скроневу частину голови ОСОБА_6 , чим згідно висновку експерта №757 від 08.11.2016 року спричинив тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому лобної кістки зліва, епідуральної гематоми в області перелому, забитої рани в лівій лобно-скроневій області, струсу головного мозку, котрі згідно п.2.1.3 підпункту б Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він дійсно скоїв вказане кримінальне правопорушення, у зв`язку із раптово виниклими між ним та потерпілим непорозумінням, на ґрунті особистих неприязних стосунків, при зазначених у справі обставинах. Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. В скоєному обвинувачений щиро розкаявся та частково відшкодував потерпілому ОСОБА_6 матеріальну та моральну шкоду завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 5000 грн.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість.

Потерпілий ОСОБА_6 проти проведення розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України не заперечував, цивільний позов поданий ним у рамках кримінального провадження просив залишити без розгляду у зв`язку із повним примиренням з обвинуваченим ОСОБА_3 . При визначенні міри покарання покладався на розсуд суду.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає.

За встановлених судом обставин, доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Суд оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про злочин і про обстановку його вчинення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Таким чином, враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Призначаючи обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке згідно до вимог ст.12 КК України відносить до тяжкого злочину, ставлення до скоєння обвинуваченого ОСОБА_3 , який вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у скоєному, повністю відшкодував матеріальну та частково моральну шкоду потерпілому, що в силу вимог ст.66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, а також з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше, суд вважає за можливе призначення мінімального покарання у межах санкції ч.1 ст. 121 КК України, із звільненням обвинуваченого від відбування реального покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, що враховуючі встановлені судом обставини по справі буде достатнім для попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Обставин, які б обтяжували покарання в силу вимог ст. 67 КК України не встановлено.

В кримінальному провадженні заявлено цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 , який останній під час судового розгляду просив залишити без розгляду у зв`язку із частковим відшкодуванням завданої шкоди, а також повним примиренням між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речові докази по справі, а саме: бейсбольну біту, яка передана для зберігання до камери зберігання речових доказів Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити, два розкладні ножа, що передані під схорону розписку ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили залишити у його власності.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376, КПК України суд -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язок відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт з визначеним часом, заборонивши останньому покидати місце свого мешкання, а саме: домоволодіння АДРЕСА_1 у нічний час з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Речові докази: бейсбольну біту, яка передана для зберігання до камери зберігання речових доказів Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити, два розкладні ножа, що передані під схорону розписку ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили залишити у його власності.

Цивільній позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертиз по справі в загальному розмірі 1408 грн. 16 коп.

На вирок суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Орджонікідзевський міській суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1