Справа № 739/1365/16-к Номер провадження 1-кп/739/2/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2017 року м. Новгород-Сіверський

Чернігівської області

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі головуючого у судовому засіданні судді - ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення прокурорів: начальника Новгород-Сіверського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 ,
прокурора Новгород-Сіверського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 ,
з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката
ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката
ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області об`єднане кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), українця, громадянина України, уродженця с. Орлівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, із повною загальною середньою освітою, раніше судимого:

28.01.2011 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ст. ст.186 ч. 2, 185 ч. 3, 70 КК України - до 4-х років позбавлення волі;

15.04. 2015 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ст. ст. 185 ч. 3, 69 КК України - до арешту строком на 2 місяці,

за висунутим в ході досудового розслідування обвинуваченням у вчиненні передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 162 ч.1 КК України кримінальних правопорушень, відомості про які 26.03.2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), українця, громадянина України, уродженця с. Орлівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, із повною загальною середньою освітою, раніше не судимого -

за висунутим в ході досудового розслідування обвинуваченням у вчиненні передбаченого ст. 162 ч.1 КК України кримінального правопорушення, відомості про яке 26.03.2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137,
в с т а н о в и в:
25 березня 2016 року, близько 13години 30 хвилин, переслідуючи мету викрадення алкогольних напоїв та усвідомлюючи, що своїми умисними діями порушують право особи на недоторканність житла перебуваючий в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 та перебуваючий в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 , за попередньою змовою, шляхом зриву металевим прутом навісного замка на вхідних дверях розташованого у АДРЕСА_1 та належного потерпілій ОСОБА_9 будинку АДРЕСА_3 - незаконно проникли в середину вказаного будинку, чим порушили конституційне право ОСОБА_10 на недоторканість житла.

25 березня 2016 року, близько 13 години 32 хвилини, знаходячись в належному ОСОБА_9 розташованому у АДРЕСА_1 та реалізуючи умисел на викрадення помічених на полиці шафи належних ОСОБА_10 1000 гривень, перебуваючий в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 , повторно, з полиці шафи таємно викрав належні ОСОБА_10 1000 гривень.

В судовому засіданні:
обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні передбачених ст.ст. 185 ч.2, 162 ч.1 КК України кримінальних правопорушень за вказаних у обвинувальному акті обставин, повністю визнав цивільний позов. Зокрема, по суті висунутого обвинувачення показав, що у денний час 25 березня 2016 року, з метою викрадення самогону він за попередньою домосленістю та разом з ОСОБА_6 зламали замок вхідних дверей та зайшли в будинок ОСОБА_9 , який розташований в с. Орлівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Спочатку зривати замок пробував він, але в нього не вистачило сили. У подальшому замок зламав ОСОБА_6 ..

ОбвинуваченийОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні передбаченого ст.162 ч.1 КК України кримінального правопорушення, цивільний позов визнав частково та фактично повністю підтвердив показання ОСОБА_5 .. При цьому, категорично заперечував свою обізнаність про викрадення ОСОБА_5 грошей.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченими, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні передбачених ст.ст. 185 ч.2, 162 ч.1 КК України кримінальних правопорушень та винуватість ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ст.162 ч.1 КК України кримінального правопорушення підтверджується іншими дослідженими судом доказами, а саме:

- даними протоколу від 23.06.2016 року прийняття заяви про кримінальне правопорушення, відповідно до якого потерпіла повідомила про скоєння, в період з 18.05.2016 року по 20.06.2016 року, крадіжки належного їй велосипеда з сараю розташованого в с. Лизунівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області та належного потерпілій господарства;
- даними протоколу від 23.06. 2016 року огляду місця події, відповідно до якого під час огляду приміщення сараю розташованого в с.Лизунівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області та належного потерпілій господарства було виявлено факт відсутності велосипеда;
- висновком експерта, від 22 липня 2016 року № 2636/16-24, відповідно до якого вартість викраденого обвинуваченим належного потерпілій велосипеда становить 560 гривень 00 копійок;
- даними протоколу від 03.08.2016 року проведення слідчого експерименту, відповідно до якого ОСОБА_11 у присутності понятих, з демонстрацією на місцевості, дав детальні та послідовні свідчення щодо обставин вчинення крадіжки належного потерпілій майна.
Аналізуючи та оцінюючи досліджені докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що:
обвинувачений ОСОБА_5 умисно вчинив передбачені ст.ст. 185 ч.2, 162 ч.2 КК України кримінальні правопорушення, вина обвинуваченого у вчиненні якого повністю доведена. Вказане свідчить про правильну кваліфікацію дій ОСОБА_5 в ході досудового розслідування;
обвинувачений ОСОБА_6 умисно вчинив передбачене ст.162 ч.2 КК України кримінальне правопорушення, вина обвинуваченого у вчиненні якого повністю доведена, дії обвинуваченого в ході досудового розслідування кваліфіковано правильно.
Обговорюючи питання призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд, виходячи із загальних засад призначення покарання та приймаючи до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, враховуючи щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину як обставину, яка пом`якшує покарання - вважає необхідним призначення покарання, в межах санкцій норм матеріального закону, з реальним відбуванням.
Обговорюючи питання призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд, виходячи із загальних засад призначення покарання та приймаючи до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, враховуючи активне сприяння розкриттю злочину як обставину, яка пом`якшує покарання - вважає необхідним призначення покарання в межах мінімально передбаченого санкцією ст.185 ч.3 КК України розмірі, із застосуванням ст. 75 КК України - що буде достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Приймаючи таке рішення суд, враховуючи встановлені фактичні обставини, зокрема те, що обвинувачений тривалий час не працює, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння й факт з невідомих суду причин залишився поза увагою слідчого, хоча обвинувачений категорично заявив, що він повідомляв слідчого про вживання алкогольних напоїв безпосередньо перед вчиненням кримінального правопорушення.), викрав майно особи, про похилий вік якої був добре обізнаний - вважає, що для запропонованого прокурором застосування судом ст.69 КК України відсутні достатні правові підстави. Крім цього, суд вважає хибною правову позицію прокурора щодо того, що покарання у виді громадських робіт є більш м`яким у порівнянні з покаранням у виді штрафу.мінімально передбаченого санкцією ст.185 ч.3 КК України розмірі, із застосуванням ст. 75 КК України - що буде достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Приймаючи таке рішення суд, враховуючи встановлені фактичні обставини, зокрема те, що обвинувачений тривалий час не працює, тяжкий злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння ( вказаний факт з невідомих суду причин залишився поза увагою слідчого, хоча обвинувачений категорично заявив, що він повідомляв слідчого про вживання алкогольних напоїв безпосередньо перед вчиненням кримінального правопорушення.), викрав майно особи, про похилий вік якої був добре обізнаний - вважає, що для запропонованого прокурором застосування судом ст.69 КК України відсутні достатні правові підстави.
Обговорюючи питання цивільного позову суд вважає, що:
- заявлені вимоги щодо стягнення з ОСОБА_6 1000 гривень на відшкодування завданої скоєнням злочину майнової шкоди є безпідставними і не підлягають задоволенню.
Вимоги про відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими та доведеними, а відтак підлягають задоволенню;
- заявлені вимоги щодо стягнення з ОСОБА_5 3000 гривень на відшкодування завданої скоєнням злочину майнової шкоди є безпідставними в заявленому розмірі і підлягають зменшенню до 1 000 гривень, оскільки саме на вказаний розмір відшкодування є доведеними;
Вимоги про відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими та доведеними, визнаються обвинуваченим, а відтак підлягають задоволенню.
Судом не встановлено передбачених ст.ст. 176,177 КПК України підстав для застосування відносно обвинувачений запобіжного заходу.
З обвинувачених на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати.
Питання речових доказів підлягає вирішенню у визначеному положеннями ст.100 КПК порядку.
На підставі наведеного, керуючись ст.185 ч.3 КК Украйни, ст.ст. 368-371, 373, 374, 124, 126 КПК України, 1166,1167 ЦК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні передбачених ст.ст. 185 ч.2, 162 ч.1 КК України кримінальних правопорушень та призначити покарання:

- за ст. ст.185 ч.2 КК України у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці,

- за ст.162 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні передбаченого ст.162 ч.1 КК кримінального правопорушення та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного за цим вироком покарання, якщо ОСОБА_6 протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути на користь держави:
з ОСОБА_5 - 571 (п`ятсот сімдесят одну) гривню 74 копійки процесуальних витрат,
з ОСОБА_6 - 571 (п`ятсот сімдесят одну) гривню 74 копійки процесуальних витрат.
Речовий доказ, велосипед марки «Аіст-28» - залишити в розпорядженні ОСОБА_12 , за належністю.
Цивільний позов
Обговорюючи питання цивільного позову суд вважає, що:
- заявлені вимоги щодо стягнення з ОСОБА_6 1000 гривень на відшкодування завданої скоєнням злочину майнової шкоди є безпідставними і не підлягають задоволенню.
Вимоги про відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими та доведеними, а відтак підлягають задоволенню;
- заявлені вимоги щодо стягнення з ОСОБА_5 3000 гривень на відшкодування завданої скоєнням злочину майнової шкоди є безпідставними в заявленому розмірі і підлягають зменшенню до 1 000 гривень, оскільки саме на вказаний розмір відшкодування є доведеними;
Вимоги про відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими та доведеними, визнаються обвинуваченим, а відтак підлягають задоволенню.
Протягом 30 днів з дня проголошення на вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області, через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуючий у судовому засіданні,
суддя Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області: ОСОБА_1 .