Справа № 344/7803/17
Провадження № 1-кс/344/2232/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0003233 від 25.07.2016р., -

В С Т А Н О В И В:

20.06.2017р. слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором. В обґрунтування клопотання покликався на те, що 25.07.2016 близько 00.10 год. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки "OPEL ASCONA" реєстраційний № НОМЕР_1 , рухався по вул. Незалежності в м. Івано-Франківську у напрямку перехрестя із вул. С.Бандери. В той час навпроти будинку № 46 нерегульованим пішохідним переходом, який позначений дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», проїзну частину вул. Незалежності у напрямку зліва направо відносно напрямку руху автомобіля переходила пішохід ОСОБА_5 . Дана ділянка дороги для двох напрямків руху, має по дві смуги для руху в кожному напрямку, які розділені подвійною суцільною лінією дорожньої розмітки 1.3, проїзна частина достатньо добре освітлена вуличним освітленням. У відповідності до вимог п. 4.16 Правил дорожнього руху України пішохід ОСОБА_5 під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, мала перевагу у русі. Однак водій ОСОБА_4 проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, унаслідок чого вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка переходила проїзну частину пішохідним переходом. При цьому ОСОБА_4 порушив наступні вимоги пунктів Правил дорожнього руху України: п. 2.3.б), п. 4.16.а), п. 12.1., п. 12.3.

У результаті порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої ОСОБА_5 отримала тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечним для життя, у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку важкого ступеня, з крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, закритий перелом хірургічної шийки правої плечової кістки, закритий перелом обох кісток правої гомілки в середній третині, розрив ключично-акроміального з`єднання справа.

Матеріалами клопотання зазначається, що 31.10.2016 близько 22.50 годин водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки ВАЗ-111830-110-20 реєстраційний № НОМЕР_2 , рухався по вул. Галицька в м. Івано-Франківську у напрямку перехрестя із вул. Пасічна. Світлофор на перехресті вулиць Галицька та Пасічна працював в режимі миготіння жовтого світла. В той час безпосередньо перед даним перехрестям нерегульованим пішохідним переходом, який позначений дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.2, проїзну частину вул. Галицька у напрямку зліва направо відносно напрямку руху автомобіля переходили пішоходи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Дана ділянка дороги для двох напрямків руху, по напрямку руху автомобіля має три смуги для руху, а у зустрічному дві, протилежні потоки транспорту розділені подвійною суцільною лінією дорожньої розмітки 1.3. На перехресті проїзна частина достатньо добре освітлена вуличним освітленням. У відповідності до вимог п. 4.16 Правил дорожнього руху України пішоходи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, мали перевагу у русі. Однак водій ОСОБА_4 проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, унаслідок чого вчинив наїзд на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які переходили проїзну частину пішохідним переходом. При цьому ОСОБА_4 порушив наступні вимоги пунктів Правил дорожнього руху України: п. 2.3.б), п. 4.16.а), п. 12.1., п. 12.3.

У результаті порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечних для життя в момент спричинення, у вигляді відкритого перелому кісток правої гомілки в середній третині зі зміщенням відламків, закритої черепно-мозкової травми з крововиливами в мозкову речовину і забоєм головного мозку середнього ступеня.

16.06.2017р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, обґрунтована підозра у вчиненні якого на думку слідчого повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

- Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років та усвідомлює неминучість покарання за вчинення даного злочину. Окрім того, підозрюваний 04.01.2016 знятий з реєстрації місця проживання в с. Пшеничники Тисменицького району, по даний час ніде не зареєстрований, а фактично проживає в АДРЕСА_1 , де винаймає житло: незаконно впливати на свідків, потерпілих, оскільки ОСОБА_4 відомо їх місце проживання та вони своїми показаннями викривають його у вчиненні даних кримінальних правопорушень; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки після вчинення 25.07.2016 дорожньо-транспортної пригоди з тяжкими наслідками ОСОБА_4 31.10.2016 повторно вчинив дорожньо-транспортну пригоду при аналогічних обставинах. Тому, з метою запобігання вказаним ризикам та враховуючи стан здоров`я підозрюваного на думку слідчого є необхідність в застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому у період часу з 21год. по 07год. залишати житло, та в покладенні на нього додаткових обов`язків, оскільки застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні підозрюваний клопотання не заперечив, при цьому від участі захисника при розгляді такого відмовився.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

З матеріалів клопотання вбачається, що 16.06.2017р. ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачено ч. 2 ст. 286 КК України, зокрема покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В той же час враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно вливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Вирішуючи дане клопотання враховую, що наявні докази про вчинення ОСОБА_4 зазначеного злочину є вагомими, а також те, що підозрюваний має постійне місце проживання; працює автомеханіком СТО «Респект Авто», раніше не судимий, не одружений.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому з 21 год. 00хв. по 07 год. 00хв залишати житло з покладенням на нього додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 у період з 21.00 год. по 7.00 год.

2. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого та прокурора у кримінальному провадженні за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування з потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 18 серпня 2017 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення. Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 21 червня 2017 року.