Код суду 233 Справа № 233/2675/17
Вирок
Іменем України
02 серпня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Хмельницький, українець, громадянин України, має середню освіту, не одружений, військовослужбовець, снайпер 2 аеромобільно десантного взовду 1 аеромобільно- десантної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , військове звання сержант, раніше судимий: 07.02.2017 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч. 8 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. ст. 10, 11, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію», № 15/2015 громадянин ОСОБА_4 був призваний у зв`язку з мобілізацією на особливий період до лав Збройних Сил України 15 липня 2015 року ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 по стройовій частині № 226 від 09 жовтня 2015 року ОСОБА_4 , зарахований до списків військової частини польова пошта НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду снайпера 2 аеромобільно-десантного взводу 1 аеромобільно-десантної роти вказаного попередньо 90 окремого аеромобільно-десантного батальйону, - військова частина польова пошта НОМЕР_1 , пунктом постійної дислокації якої, визначено юридичну адресу: АДРЕСА_2 , у військовому званні «солдат»
Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», які визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, визначає види військової служби, що включають в себе військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ зі змінами визначено: особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Таким чином, з 17 березня 2014 року (з моменту оголошення часткової мобілізації), згідно Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 по теперішній час на території України діє особливий період.
Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями інструкціями, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
Разом з тим, 09 листопада 2015 року солдат ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог вище зазначених нормативних актів будучи військовослужбовцем служби під час мобілізації на особливий період, діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, в період проходження військової служби, будучи придатним для проходження військової служби, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби без дозволу командування вчинив самовільне залишення військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що розташована у АДРЕСА_2 .
Тим самим, 09 листопада 2015 року солдат ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , вчинив самовільне залишення військової частини, без поважних причин на службу не з`являвся, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 не вживав, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв та ухилявся від виконання обов`язків військової служби до 23 грудня 2016 року, доки його злочинну діяльність не було зупинено, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
23 грудня 2016 року слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду відносно ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, внаслідок чого його злочинну діяльність було зупинено.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчинені кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі.
Згідно з ст. 349 КПК України суд, з`ясувавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 та за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд пересвідчився в тому, що зазначені особи правильно розуміють обставини, що ніким не оспорюються та роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, що подія кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мала місце, вина обвинуваченого у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проходження служби характеризувався негативно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не виявлено.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Крім того, враховуючи, що злочин, за який в теперішній час засуджується ОСОБА_4 він скоїв після постановлення вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого 2017 року, відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків до знову призначеного покарання необхідно частково приєднати не відбуту частину покарання за зазначеним вироком.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
По вказаному кримінальному провадженню запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України засудженому ОСОБА_4 за сукупністю вироків до знову призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого 2017 року та остаточно визначити до відбування покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляція на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1