Справа № 646/3916/17
№ провадження 1-кп/646/511/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.06.17 м. Харків
Червонозаводский районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 13.04.2017 року до ЄРДР № 0000046 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Іванівна Антрацитівського району, Луганської області, громадянина України, українця, із середньо - спеціальною освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 перебуваючи на контрактній службі у Збройних Силах України з 16.08.2016 року, згідно ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді водія механіка БМП взводу зв`язку військової частини НОМЕР_2 , був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
01.03.2017року ОСОБА_4 заступив на бойове чергування в зоні проведення антитерористичної операції у АДРЕСА_3 та отримав від старшини військової частини НОМЕР_2 , три гранати РГД та 120 патронів до автомату Калашникова. Після завершення бойового чергування 11.04.2017 ОСОБА_4 здав 120 патронів до автомату Калашникова, а три гранати РГД-5 залишив при собі та на військовому літаку направився до розташування части А-3892, до АДРЕСА_4 .
11.04.2017року командиром частини НОМЕР_2 , ОСОБА_4 надано відпустку тривалістю 12 діб. 12.04.2017 ОСОБА_4 виїхав до місця свого мешкання за адресою АДРЕСА_2 , потягом Івано- Франківськ - Київ, зберігаючи три гранати РГД у спальному мішку, після чого в цей же день, о 22.22 годині ОСОБА_4 пересів на потяг Київ - Харків.
Перебуваючи у вагоні потягу ОСОБА_4 дістав зі свого спального мішку три гранати РГД та викрутив запали із корпусів гранат та переклав їх до аптечного підсумку зеленого кольору який носив на поясі.
Приїхавши до м. Харкова приблизно о 06 годині ОСОБА_4 направився до «Автовокзалу» що розташований на проспекті Гагаріна у м. Харкові, тримаючи гранати та запали до них у аптечному підсумку на поясі. З цією метою, ОСОБА_4 зайшов до «Харківського метрополітену» на станції «Південний вокзал» та у громадському транспорті прослідував до станції метро «Проспект Гагаріна».
В цей же день, приблизно о 07.30 год., на вестибюлі станції метро «Проспект Гагаріна» ОСОБА_4 , у зв`язку з введенням жовтого рівня терористичної загрози на території м. Харкова, був зупинений працівниками поліції, з метою проведення превентивних заходів по виявленню осіб, які мають при собі зброю чи вибухові пристрої, та на запитання працівника поліції чи має він при собі речі, виключені з цивільного обігу, ОСОБА_4 відповів, що в нього при собі маються три гранати РГД та запали до них, які в подальшому вилучено в ході огляду місця події.
Зазначені предмети ОСОБА_4 придбав, носив та зберігав при собі без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року (зі змінами), та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, вберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року (зі змінами), дозволу.
Згідно з висновком експерта Харківського НДЕКЦ № 44/2017 від 30.05.17, надані на дослідження предмети є трьома корпусами ручної осколкової гранати РГД-5 та трьома уніфікованими запалами до ручних гранат модернізованих УЗРГМ-2. У своїй сукупності (штатному з`єднанні) корпус гранати РГД-5, з уніфікованим запалом до ручних гранат модернізований УЗРГМ-2, утворюють ручну осколкову гранату дистанційної дії РГД-5, яка відноситься до категорії боєприпасів. Три ручних осколкових гранат дистанційної дії РГД-5, які являли собою поєднані в єдину конструкцію корпуси гранат РГД-5 і уніфікованих запалів до ручних гранат модернізованих УЗРГМ-2, придатні до вибуху

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння, пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 263 КК України, тобто носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Згідно класифікації, передбаченій ст.12 КК України ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , одружений, має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимий, за місцем мешкання та служби характеризується добре, за станом здоров`я здоровий.
Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого злочину.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання відсутні.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Проаналізувавши зазначені обставини, з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, наведених вище даних про особу обвинуваченого, позиції сторони обвинувачення, висловлену під час судових дебатів, з метою досягнення цілей покарання, визначених ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті закону, що передбачає відповідальність за скоєні ним злочини у виді позбавлення волі із та звільнити від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Крім того, керуючись ст. 331 КПК України з урахування думки обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання, думку прокурора, який не заперечував, суд вважає за можливим змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України змінилися та призначене покарання із застосуванням ст. 75 КПК України з покладання обов`язків передбачені ст. 76 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з засудженого.

Керуючись ст.ст.100, 349, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного по даному вироку суду, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього в силу статті 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту змінити на особисте зобов`язання.

Речові докази:

останки гранат, які залишились після проведення експертного експерименту, які зберігаються в кімнаті речових доказів відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили, знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи №44/2017 від 30.05.2017 року у сумі 2474, 00 гривень.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 30 діб після проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1