ун. № 759/9490/17 пр. № 1-кп/759/593/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2017 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ;
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Загальці Бородянського району Київської області, українця, гр-на України, з середньою освітою, працює, не одружений, зареєстрований в АДРЕСА_1 , судимий: - 20.05.2016 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік; - 25.05.2016 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки, згідно з ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 07.12.2016 року остаточно за вказаними вироками призначено покарання в порядку ч. 4 ст. 70 КК України у виді 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , інші учасники - потерпіла ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
24 травня 2017 року приблизно о 17 год 00 хв ОСОБА_5 , маючи судимості за крадіжку, проходячи неподалік будинку № 5-А по бул. Ромена Ролана в м. Києві, побачив раніше незнайому ОСОБА_8 , на шиї якої був одягнутий золотий ланцюжок з золотим хрестиком, якими вирішив повторно відкрито заволодіти. З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення, підійшов до ОСОБА_9 , та рукою, шляхом ривка, зірвав з шиї останньої золотий ланцюжок вартістю 10 000 грн, на якому знаходився золотий хрестик вартістю 6 000 грн, після чого зник з місця злочину, тобто у такий спосіб повторно відкрито заволодів чужим майном, чим завдав потерпілій майнову шкоду на загальну суму 16 000 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що 24 травня 2017 року приблизно о 17 год 00 хв, проходячи неподалік будинку АДРЕСА_2 , побачив ОСОБА_8 , на шиї якої був одягнутий золотий ланцюжок з золотим хрестиком, а тому вирішив відкрито заволодіти цими прикрасами для подальшого продажу. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи з корисливих мотивів, підійшов до потерпілої, зірвав ривком належний останній золотий ланцюжок, на якому знаходився золотий хрестик та втік з місця вчинення злочину, однак в подальшому був затриманий працівникам поліції з наявним при ньому викраденим майном.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 24 травня 2017 року повторно відкрито викрав чуже майно на загальну суму 16 000 грн, яке належало потерпілій ОСОБА_10 , а тому ці його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який вчинив злочин під час іспитового строку, характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Беручи до уваги тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочину та перелічені дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, не вбачаючи підстав для застосування правил ст. ст. 69 та 75 КК України, оскільки вважає за неможливе виправлення останнього в умовах без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.
Остаточне покарання ОСОБА_5 має бути призначено в порядку ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попередніми вироками, оскільки він вчинив новий злочин після постановлення вироків Ірпінського міського суду Київської області від 20.05.2016 року та Солом`янського районного суду м. Києва від 25.05.2016 року, від відбування покарання призначеного за якими був звільнений з випробуванням та іспитовим строком - невідбута частина згідно з ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 07.12.2016 року становить три роки позбавлення волі.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, обраний судом вид остаточного покарання, суд, вважає за необхідне в порядку ст. 377 КПК України раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без зміни до набрання вироком законної сили. Крім того, керуючись ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, суд знаходить правові підстави для визначення застави у максимальному розмірі, який здатен забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України. На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки.
На підстави ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком ОСОБА_5 покарання частково приєднати невідбуте ним покарання за вироками Ірпінського міського суду Київської області від 20.05.2016 року та Солом`янського районного суду м. Києва від 25.05.2016 року, покарання за якими приведено у відповідність до вимог ч. 4 ст. 70 КК України ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 07.12.2016 року, та остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки та один місяць.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ залишити без зміни до набрання вироком законної сили. Утримувати ОСОБА_3 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави, який здатний забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_12 покладених на нього обов`язків вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в розмірі 128 000 грн, після внесення якої ОСОБА_5 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України. У разі внесення застави, покласти строком на два місця з дня звільнення з-під варти на обвинуваченого ОСОБА_13 обов`язки, передбачені п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати період з 24 травня 2017 року з урахуванням строку його затримання (з 24 по 26 травня 2017 року) та перебування під вартою в межах даного провадження.

Строк попереднього ув`язнення у період з 24 травня 2017 року по 20 (включно) червня 2017 року зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Речові докази - особисті речі потерпілої - використовувати за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою протягом цього ж строку з дня отримання вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ ОСОБА_14