АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/929/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30 січня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , погоджене із прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та продовжено строк тримання під вартою до 30.03.2017 року включно, без визначення розміру застави, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Естонії, громадянина України, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого директором ПП « ОСОБА_12 »,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.2 ст.365 та ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України.

Згідно ухвали суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою слідчий суддя прийшов до висновку, що зазначені у клопотанні слідчого обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних. Крім того, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування саме такого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 покладалось запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. При цьому вказав, що встановлені при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ризики не зменшились, продовжують існувати та у судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного, зокрема, що останній раніше не судимий, стан його здоров`я, перебування на утриманні малолітніх дітей, має визначене місце проживання та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, оскільки наведене, на думку слідчого суді не може свідчити на користь зменшення заявлених ризиків та недопущення інших способів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, оцінюючи в сукупності вказані вище обставини які передбачають застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких можливе продовження тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у судовому засіданні прокурором доведено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та виправдовують подальше утримання підозрюваного під вартою, а також, що з урахуванням виняткової складності кримінального провадження та великим обсягом процесуальних, слідчих дій, завершити досудове розслідування до закінчення строк попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу неможливо, у зв`язку з чим продовжив підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою.

Разом з тим, слідчий суддя урахував, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 підозрюється, здійснено із застосуванням насильства та дійшов висновку про недоцільність застосування щодо підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 подали в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді такою, що не відповідає вимогам, встановленим чинним КПК України, прийнятою без урахування повідомленої ОСОБА_8 підозри, що не знайшла підтвердження в ході досудового розслідування, відсутності доведеного обґрунтування продовження існування заявлених ризиків та появи нових ризиків кримінального провадження, з метою запобігання яким застосовуються запобіжні заходи, з порушенням вимог процесуального законодавства, без урахування обов`язкової, як джерела права, практики ЄСПЛ, просять її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, застосувавши до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за встановленим місцем проживання: АДРЕСА_1 із застосуванням електронного засобу контролю, що на думку захисників забезпечить процесуальну поведінку підозрюваного та виконання останнім покладених судом процесуальних обов`язків.

Зокрема, зазначають, що висновок слідчого судді про відсутність у нього повноважень щодо оцінки доказів суперечить вимогам КПК України, оскільки тільки за умови оцінки наданих стороною обвинувачення доказів, відповідно до вимог ст. 94 КПК України слідчий суддя може зробити висновок про наявність чи відсутність обґрунтованої підозри як однієї з обов`язкових підстав продовження строку тримання особи під вартою та прийняття обґрунтованого рішення. При цьому на думку апелянтів, матеріали кримінального провадження, у тому числі й додані в обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою, здобуті в ході проведення досудового розслідування, не містять жодних належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували оголошену ОСОБА_8 підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, що інкримінуються останньому, з якою сторона захисту повністю не погоджується в частині її правової кваліфікації.

Крім того, як зазначають апелянти, заперечуючи проти задоволення клопотання старшого слідчого в суді першої інстанції, сторона захисту звертала увагу слідчого судді не те, що станом на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою жодних доказів, у тому числі показах, наданих свідками, які б вказували про застосування ОСОБА_8 насильства органом досудового розслідування не здобуто, на розгляд слідчого судді не надано.

Також апелянти стверджують, що в матеріалах долучених в обґрунтування клопотання, за час досудового розслідування доказів, які б підтверджували оголошену ОСОБА_8 підозру за ч. 3 ст. 368 КК України чи наявність в його діях складу кримінального правопорушення, здобуто не було, а відтак, посилання органу досудового розслідування у клопотання на наявність підозри ОСОБА_8 у вчиненні особливо тяжкого злочину як на підставу для продовження строку тримання під вартою, на думку сторони захисту є безпідставними, та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами.

Поряд з цим, апелянти зазначають, що жоден з заявлених у клопотанні ризиків кримінального провадження не має належного підтвердження та обґрунтування відповідними доказами, що мають бути долучені до клопотання. При цьому, ставлячи під сумнів посилання слідчого на ризик можливого переховування ОСОБА_8 від слідства та суду, захист з посиланням на рішення Європейського суду з прав людини, зазначає, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками ту усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Також зазначає про неможливість посилання на ризик незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, оскільки стороною обвинувачення у клопотанні не наведено, яких саме свідків та з якою метою може впливати підозрюваний ОСОБА_8 , а тому переконаний що у клопотанні не знайшли належного обґрунтування та доведення зазначені обставини. Ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень апелянти спростовують відсутністю у останнього судимостей.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисників підозрюваного не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України перебуває кримінальне провадження № 0001053, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2016 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.2 ст.365 та ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України.
05.12.2016 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
05.12.2016 року ОСОБА_8 здійснено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.2 ст.365 та ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України.

06.12.2016 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 02.02.2017 року.

21.12.2016 року постановою заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора продовжено строк досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0001053 до дев`яти місяців, тобто до 05.04.2017 року.

27.01.2017 року старший слідчий в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.Це клопотання мотивовано тим, що завершити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим через необхідність проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, зокрема, необхідно встановити всіх можливих свідків та осіб, які були співучасниками злочинів, перевірити покази, надані ОСОБА_8 під час допиту та одночасного допиту з ОСОБА_13 щодо обставин проведення обшуку та затримання ОСОБА_14 . Також необхідно провести огляд розсекречених матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, електронних носіїв інформації, вилучених в ході обшуків, інших слідчих дій, які викривають злочинну діяльність групи, закінчити огляди вилучених носіїв електронної інформації, з урахуванням чого повідомити ОСОБА_8 про підозру у кінцевій редакції, провести інші слідчі та процесуальні дії, необхідність у яких виникне, відкрити матеріали кримінального провадження та надати доступ до них, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.Крім того, орган досудового розслідування стверджує, що підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу на більш м`який відсутні, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.2 ст.365 та ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України, заявлені під час застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 ризики не зменшилися і дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, здійснювати незаконний вплив на свідків та інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

30.01.2017 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва клопотання слідчого задоволено та продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою в межах досудового розслідування до 30.03.2017 року включно без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою слідчий суддя, всупереч ствердженням захисників, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.2 ст.365 та ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні старшого слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.2 ст.365 та ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_15 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисників про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри слід визнати безпідставними.

Крім того, колегія суддів не погоджується з твердженням захисників щодо необґрунтованості підозри в частині її правової кваліфікації, при цьому приймаючи до уваги, що в клопотанні про продовження строку тримання під вартою слідчий зазначає, що попередня підозра, пред`явлена ОСОБА_8 за результатами досудового розслідування може бути змінена. За таких обставин, враховуючи, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, колегія суддів приходить до висновку, про неможливість надання остаточної оцінки правовій кваліфікації вчиненого правопорушення що під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу за умов продовження розслідування кримінального провадження та встановлення істини у справі.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч доводам апелянтів, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчинених кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, здійснювати незаконний вплив на свідків та інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні ризики з часу застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. При цьому орган досудового розслідування зазначає, що відповідно до ст. 12 КК України злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , є тяжким та особливо тяжким, і один із яких передбачає можливість призначення покарання на строк до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути вагомою підставою і мотивом для підозрюваного переховуватися від слідства та суду.
Крім цього у клопотанні про продовження тримання під вартою, слідчий зазначив, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років, маючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може почати переховуватись від слідства та суду, чим перешкоджатиме виконанню процесуальних рішень та встановленню істини у кримінальному провадженні. Також орган досудового розслідування стверджує, що враховуючи, що ОСОБА_8 протягом 2010-2016 років був співробітником правоохоронних органів, тобто має об`єктивну можливість особисто чи через інших співробітників правоохоронних органів шляхом погроз, залякування, підкупу та шантажу примусити потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні змінити їх показання чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, як зазначає сторона обвинувачення, на даний час у кримінальному провадженні перевіряється причетність низки інших осіб до вчинення вказаних злочинів, у тому числі з числа знайомих ОСОБА_8 .. Таким чином, на переконання органу досудового розслідування, підозрюваний, перебуваючи на волі, матиме можливість сприяти цим спробам в ухиленні від кримінальної відповідальності, узгоджувати з ними дії, показання, чим перешкоджатиме встановленню обставин кримінального провадження та приховати обставини вчиненого злочину у тому числі, шляхом вчинення нових злочинів.
Також слідчий стверджує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом унеможливлення приховування ОСОБА_8 від встановлення належного йому майна і злочинним шляхом здобутих коштів для накладення на них арештів з метою забезпечення можливої конфіскації майна та цивільного позову.
Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам, а у провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи захисників щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою.
У зв`язку з наведеним вище колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 30.03.2017 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування, і не визначив останньому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави з огляду на положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.
При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання старшого слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30 січня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , погоджене із прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та продовжено строк тримання під вартою до 30.03.2017 року включно, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4