Справа № 216/2344/17
Провадження 1-кс/216/1265/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про накладення арешту на майно
23.05.2017 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю
секретаря ОСОБА_2
адвоката ОСОБА_3
без застосування технічного запису
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі матеріали за клопотанням адвоката ОСОБА_3 про накладення арешту на майно;
В С Т А Н О В И В :
Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_5 померла в лікарні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначений факт підтверджено довідкою про причину смерті від 29.12.2016р., лікарським свідоцтвом про смерть №2305 від 29.12.2016р., свідоцтвом про смерть від 29.12.2016р. серія НОМЕР_3 , висновком експерта №2305 від 18.01.2017р.
Потерпілою від даного кримінального правопорушення є ОСОБА_7 , оскільки ОСОБА_5 була її матір`ю. Заява про залучення до провадження як потерпілої знаходиться у матеріалах кримінального провадження. Із потерпілою адвокатом ОСОБА_3 30.12.2016р. укладено договір про надання правової допомоги.
Відповідно до ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.
Позовні вимоги в частині стягнення з цивільного відповідача майнової шкоди обґрунтовано доказами, що підтверджують фактичні витрати цивільного позивача на лікування та поховання ОСОБА_5 та додані до цивільного позову.
Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди обґрунтовано глибиною рівня моральних страждань цивільного позивача, пов`язаних зі смертю матері; небажанням цивільного відповідача відшкодувати завдану матеріальну шкоду у добровільному порядку.
Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Небажання цивільного відповідача відшкодовувати завдану шкоду у добровільному порядку, уникнення цивільного відповідача від спілкування з потерпілим та невчинення цивільним відповідачем дій, що свідчили б про його дієве каяття, зумовлює цивільного позивача звернутися до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на а/м "Шевроле Лачеті" р/н НОМЕР_1 шляхом позбавлення цивільного відповідача права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Викладені вище обставини зокрема підтверджують, що незастосування заборони користування та розпорядження зазначеним майном може призвести до його приховування, пошкодження, псування або знищення цивільним відповідачем з метою уникнення відповідальності за спричинену шкоду.
За тих же обставин цивільний відповідач вважає за доцільне здійснити судовий розгляд клопотання про арешт майна без повідомлення власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Цивільному позивачу наразі невідома вартість а/м "Шевроле Лачеті" р/н НОМЕР_1 , однак середньоринкова вартість подібних автомобілів 2004 р.в. свідчить про співрозмірність вартості майна, яке належить арештувати, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В зв`язку з усім вищезазначеним просить суд винести ухвалу, якою:
3. Виконання ухвали про арешт майна доручити Криворізькому відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 повністю підтримав своє клопотання, та просить суд його задовольнити.
Слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП України в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_4 про день та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутністю, проти задоволення клопотання не заперечує.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши адвоката ОСОБА_3 , оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про достатність правових підстав для часткового задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 .
В ході досудового розслідування та судового провадження може виникнути необхідність провести експертизу об`єктом дослідження якої може бути даний автомобіль, провести за допомогою саме цього автомобіля слідчий експеримент, чи інші слідчі дії, а використання даного автомобіля, його ремонт, пошкодження, псування, знищення, відчуження можуть приховати сліди кримінального правопорушення, які маються на автомобілі, та уникнення винуватця від відповідальності за спричинену шкоду.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170, 171 та 110, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Виконання ухвали про арешт майна доручити Криворізькому відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5-х діб.
Слідчій суддя: ОСОБА_1