АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , кримінальне провадження №0000117 від 25.05.2015 року за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 та діючих в його інтересах адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_10 на вирок Путильського районного суду Чернівецької області від 06.02.2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, працюючого штабелювальником ДП «Путильський держлісгосп», раніше не судимого, -
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить1700 (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого,
Провадження №11-кп/794/137/17 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_11
Категорія ч. 2 ст.125 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_12
непрацюючого, раніше судимого, а саме: 18.05.2015 року Путильським районним судом Чернівецької області за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців, -
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч.3 ст. 78 та ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків та на підставі п.п. б п.1 ч.1 ст. 72 КК України переведено менш суворий вид покарання в більш суворий, а саме, одному дню позбавлення волі відповідає 2 (два) дні обмеження волі і остаточно призначено ОСОБА_7 міру покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 18.05.2015 року і остаточно призначено йому міру покарання за сукупністю вироків у виді 3-х (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_7 до набрання вироку законної сили змінено з домашнього арешту на взяття під варту та взято останнього під варту в залі суду негайно.
Строк відбування покарання визначено рахувати з моменту затримання, а саме, з 06 лютого 2017 року.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 6000 (шість тисяч) гривень завданої моральної шкоди та 4787 грн. (чотири тисячі сімсот вісімдесят сім гривень) 75 коп. матеріальної шкоди.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Згідно вироку районного суду, 24.05.2015 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також дві особи, відносно яких матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, знаходячись в с. Гробище Путильського району Чернівецької області, неподалік магазину приватного підприємця ОСОБА_13 , на ґрунті неприязних відносин, вчинили конфлікт із ОСОБА_9 , під час якого нанесли останньому численні удари руками і ногами в область обличчя, голови, тулуба, від яких ОСОБА_9 впав на землю та втратив свідомість.
Таким чином, ОСОБА_9 було спричинено тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров"я.
На вказаний вирок суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_7 та адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , діючі в інтересах ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_9 просить вирок Путильського районного суду Чернівецької області від 06.02.2017 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в частині призначення їм виду та міри покарання скасувати та ухвалити новий вирок із врахуванням усіх характеризуючих матеріалів та обставин, які обтяжують покарання.

При цьому посилався на те, що районним судом при призначенні обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виду та міри покарання не було враховано усі характеризуючі матеріали на обвинувачених, а також обставини, які обтяжують покарання.

Зокрема, не було враховано те, що ОСОБА_6 07.07.2014 року вже притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння відносно нього злочину, однак був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі Закону України "Про амністію у 2014 році". Також вважає, що судом не було вірно встановлено і не визнано як обтяжуючі обставини, те що останній вчинив злочин групою осіб і будучи в стані алкогольного сп`яніння.

Що стосується призначення і обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , то судом не було враховано те, що після скоєного злочину останній вчинив щодо нього адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи кваліфікації його дій, а також встановлення обставин події та доведення його винуватості, посилається на те, що призначене судом покарання є надто суворим.

При цьому вказував, що при призначенні йому міри покарання, судом не було враховано те, що на його утриманні перебуває тяжко хвора бабуся ОСОБА_14 , яка потребує постійного стороннього догляду, що ним потерпілому частково було відшкодовано заподіяну шкоду і що він не є організатором злочину.

Крім цього, посилався і на те, що районний суд, призначаючи йому покарання за новим вироком і частково приєднуючи невідбуту частину покарання за попереднім вироком Путильського районного суду Чернівецької області, визнав остаточну міру покарання, яка значно перевищує покарання за попереднім вироком.

Тому просив його апеляційну скаргу задовольнити, а вирок Путильського районного суду від 06.02.2017 року щодо нього в частині призначення йому покарання - змінити та пом`якшити призначене йому покарання.

Аналогічну апеляцію в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 було подано і адвокатом ОСОБА_8 , який також просив подану ним апеляційну скаргу задовольнити повністю, а вирок Путильського районного суду від 06.02.2017 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення йому покарання - змінити та пом`якшити покарання і остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

У поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_10 просив вирок Путильського районного суду від 06.02.2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати повністю і постановити свій вирок, яким пом`якшити останньому покарання.

При цьому посилався на те, що районним судом не було ретельно вивчено особу ОСОБА_7 та не взято до уваги той факт, що вказаний злочин був вчинений на ґрунті особистих неприязних стосунків між обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_9 .. Також просив врахувати і те, що його підзахисний постійно неофіційно працював на різних тимчасових роботах, має скрутне матеріальне становище та хворобливий стан здоров"я.

Разом з цим, на апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 було подано заперечення обвинуваченим ОСОБА_6 , який просив відмовити потерпілому ОСОБА_9 у задоволенні апеляційної скарги, а вирок Путильського районного суду від 06.02.2017 року в частині притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 125 ч.2 КК України - залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , діючого в інтересах останнього, який також підтримав подані апеляції і просив їх задовольнити, міркування прокурора, яка просила вирок районного суду залишити без змін, а апеляційні скарги потерпілого, обвинуваченого ОСОБА_7 та діючих в його інтересах адвокатів, як необґрунтовані без задоволення, вислухавши учасників судового розгляду, розглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги апелянтів не підлягають задоволенню.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров"я, доведена зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом першої інстанції і яким дана правильна юридична оцінка.

Дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ст.125 ч.2 КК України і в апеляції не оспорюються.

А тому колегія суддів, керуючись ст.404 КПК України, не наводить докази на підтвердження винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчинені інкримінованих їм кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації їх дій.

Доводи апелянтів обвинуваченого ОСОБА_7 та діючих в його інтересах адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на те, що вирок суду в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 внаслідок його суворості є безпідставним і не ґрунтується на матеріалах провадження та законі, у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого є такими, що не заслуговують на увагу.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, згідно п.п.2,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст.12 КК України), а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Вищенаведені вимоги закону судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були виконані повністю.

Так, районним судом при призначенні покарання обом обвинуваченим було враховано ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, а саме те, що вчинений ними злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Крім цього, до даних, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відніс те, що свою вину у вчиненому останній визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, що на обліку у лікаря психіатра та нарколога він не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відніс щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання останнього судом не було встановлено.

Посилання потерпілого ОСОБА_9 в апеляційній скарзі на те, що судом не було вірно встановлено і не визнано як обтяжуючі обставини, те що останній вчинив злочин, будучи в стані алкогольного сп`яніння і групою осіб є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки дані, які б підтверджували вказані обставини в матеріалах справи відсутні.

Крім цього, посилання потерпілого ОСОБА_9 в апеляційній скарзі на те, що районним судом при винесенні вироку не було враховано і те, що обвинувачений ОСОБА_6 07.07.2014 року вже притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння відносно нього останнім злочину, однак був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі Закону України "Про амністію у 2014 році" є безпідставними та необґрунтованими.

Так, як вбачається із матеріалів справи (а.с.46 - вимога УІАЗ УМВС України), 07.07.2014 року ОСОБА_6 був засуджений Путильським районним судом Чернівецької області за ст. 125 КК України (в ред. 2001 року) і призначено йому покарання у вигляді штрафу в сумі 500 грн. Однак, згідно п."в" ст.1 ЗУ "Про амністію у 2014 році ", останній був звільнений від покарання.

Так, згідно ст. 88 КК України, особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, злочинність і караність якого усунута законом визнаються такими, що не мають судимості.

Що стосується даних, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , то районний суд також вірно врахував те, що останній вчинив злочин під час іспитового строку, свою вину у вчиненому останній визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, що на обліку у лікаря психіатра та нарколога він не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд відніс щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 66 КК України, обставину, яка пом`якшує покарання суд також визнав і молодий вік обвинуваченого.

Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 судом не було встановлено.

Посилання потерпілого ОСОБА_9 в апеляції на те, що при призначенні покарання і обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом не було враховано те, що після скоєного злочину останній вчинив щодо нього адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є безпідставними.

Так, як вбачається із наданих матеріалів кримінального провадження (а.с. 216 - запит, 223-228 - відповідь на запит), Путильським районним судом Чернівецької області в ході розгляду вказаної справи було направлено запит начальнику Путильського ВП Кіцманського відділу ГУНП у Чернівецькій області, відносно того, чи звертався потерпілий ОСОБА_9 із заявами щодо вчинення протиправних дій щодо нього ОСОБА_7 .. На вказаний запит начальником Путильського ВП Кіцманського відділу ГУНП у Чернівецькій області ОСОБА_15 було надано відповідь і направлено результати розгляду, тобто висновки по результатам розгляду повідомлень ОСОБА_9 , однак вказаним органом не було представлено будь-яких прийнятих рішень щодо притягнення ОСОБА_7 за ст. 173 КУпАП по заявам заявника ОСОБА_9 ..

У своїх інших доводах апелянти також не навели жодних переконливих та допустимих доказів, які б вказували на незаконність прийнятого районним судом рішення.

Отже, на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, врахувавши всі вищенаведені обставини справи, вірно призначив обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 таке покарання, яке буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Не припустив суд помилки і при визначенні розміру відшкодування моральної та матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 ..

Таким чином, будь-яких порушень норм кримінально-процесуального права, які б вплинули на законність та обґрунтованість судового рішення по даній справі допущено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 та адвокатів ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , діючих в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Путильського районного суду Чернівецької області від 06.02.2017 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених за ст. 125 ч. 2 КК України залишити - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом 3-х місяців в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з моменту проголошення, а засудженими ОСОБА_7 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_12
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія вірна : суддя