Справа №150/409/16-к
Провадження по справі №1-кп/150/6/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінальні провадження, зареєстровані у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000006 від 06.01.2016 року та №0000224 від 11.05.2016 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, інваліда 2-ї групи, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 02.07.2008 Могилів - Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. З ст. 185 КК України до застосування заходів виховного характеру;

- 10.06.2010 року Ленінським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на термін 3 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 07.04.2016 року Могилів - Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 125,ч.1 ст.190, ст.70 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 3 роки;

- 02.06.2016 року Вінницьким міським судом за ст.190 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку 1 рік
про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, судимість якого не погашена та не знята у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нові корисливі злочини.

Так, в кінці грудня 2015 року ОСОБА_4 маючи умисел на вчинення шахрайських дій шляхом обману, розмістив в рекламному телетексті телеканалу «Інтер» неправдиве оголошення про продаж відходів зерна по ціні 1200 гривень за 1 тонну, хоча в наявності відходів зерна не мав, при цьому, як контакт вказав номер власного мобільного телефону НОМЕР_1 .

Введений в оману житель с. Чаплинне Васильківського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 28.12.2015 зателефонував на вище вказаний номер мобільного телефону та отримав запевнення ОСОБА_4 про можливість проведення операції купівлі - продажу.

ОСОБА_4 маючи умисел на заволодіння чужим майном, запропонував ОСОБА_5 перерахувати на банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_6 , жительці с. Березівка Чернівецького району Вінницької області грошові кошти в сумі 12530 гривень за поставку 10 тонн відходів зерна кукурудзи, на що потерпілий погодився та перерахував зазначену суму на вказану банківську картку.

ОСОБА_4 маючи доступ до карткового рахунку ОСОБА_6 незаконно отримав перераховані кошти з карткового рахунку та витратив їх на власні потреби, проте відходи зерна кукурудзи ОСОБА_5 не відправив, чим заподіяв матеріального збитку останньому суму 12530 гривень.

Крім того, на початку травня 2016 року ОСОБА_4 , маючи умисел на вчинення шахрайських дій шляхом оману розмістив в рекламному телетексті телеканалу «Інтер» неправдиве оголошення про продаж мінерального добрива «Нітроамофокса» по ціні 7000 гривень за 1 тонну, хоча в наявності мінеральних добрив не мав, при цьому, як контакт вказав номер власного мобільного телефону НОМЕР_1 .

Введений в оману мешканець с. Козубівка Доманівського району Миколаївської області ОСОБА_7 05.05.2016 року зателефонував на вище вказаний номер мобільного телефону та отримав запевнення ОСОБА_4 про можливість проведення операції купівлі продажу.

06.05.2016 року ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, запропонував ОСОБА_7 перерахувати на банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_8 , жительці с. Березівка Чернівецького району Вінницької області грошові кошти в сумі 70000 гривень за поставку 10 тонн мінерального добрива «Нітроамофокса», на що потерпілий погодився та перерахував зазначену суму на вказану банківську картку.

ОСОБА_4 , маючи доступ до карткового рахунку ОСОБА_8 , незаконно отримав перераховані кошти з карткового рахунку та витратив їх на власні потреби, однак, мінерального добрива «Нітроамофокса» ОСОБА_7 не відправив, чим заподіяв останньому матеріального збитку в розмірі 70000 гривень.

ОСОБА_4 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, суду показав, що в кінці грудня 2015 року розмістив в рекламному телетексті телеканалу «Інтер» неправдиве оголошення про продаж відходів зерна по ціні 1200 гривень за 1 тонну, хоча в наявності відходів зерна не мав. Для спілкування вказав номер власного мобільного телефону НОМЕР_1 . ОСОБА_5 , ознайомившись із вище вказаним рекламним повідомленням, наприкінці грудня 2015 року зателефонував до ОСОБА_4 , який запевнив про можливість проведення операції купівлі - продажу відходів зерна та запропонував ОСОБА_5 перерахувати на банківську картку «Приват Банк», належну ОСОБА_6 , жительці с. Березівка Чернівецького району Вінницької області грошові кошти в сумі 12530 гривень за поставку 10 тонн відходів зерна кукурудзи, на що останній погодився та перерахував зазначену суму на вказану банківську картку. ОСОБА_4 маючи доступ до карткового рахунку ОСОБА_6 , отримав перераховані кошти з карткового рахунку та витратив їх на власні потреби, однак, відходи зерна кукурудзи ОСОБА_5 не відправив.

Крім того, на початку травня 2016 року ОСОБА_4 розмістив в рекламному телетексті телеканалу «Інтер» неправдиве оголошення про продаж мінерального добрива «Нітроамофокса» по ціні 7000 гривень за 1 тонну, хоча в наявності мінеральних добрив не мав, вказавши для спілкування номер власного мобільного телефону НОМЕР_1 . З приводу рекламного оголошення ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 , якого ОСОБА_4 запевнив про можливість проведення операції купівлі продажу мінерального добрива та запропонував перерахувати на банківську картку «ПриватБанк», належну ОСОБА_9 , жительці с. Березівка Чернівецького району Вінницької області грошові кошти в сумі 70000 гривень за поставку 10 тонн мінерального добрива «Нітроамофокса», на що ОСОБА_7 погодився та перерахував зазначену суму на вказану банківську картку. ОСОБА_4 , маючи доступ до карткового рахунку ОСОБА_8 , отримав перераховані кошти з карткового рахунку та витратив їх на власні потреби, однак, мінерального добрива «Нітроамофокса» ОСОБА_7 не відправив.

В скоєному розкаюється, обіцяє в подальшому не вчиняти кримінальних правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що в кінці грудня 2015 року прочитавши в рекламному телетексті телеканалу «Інтер» оголошення про продаж відходів зерна по ціні 1200 гривень за 1 тонну, зателефонував на мобільний телефон за номером НОМЕР_1 , який було зазначено в оголошенні з метою придбати відходи зерна. ОСОБА_4 запевнив про можливість проведення операції купівлі - продажу відходів зерна та запропонував ОСОБА_5 перерахувати на банківську картку «Приват Банк» грошові кошти в сумі 12530 гривень за поставку 10 тонн відходів зерна кукурудзи, на що останній погодився та перерахував зазначену суму на банківську картку за номером, який вказав ОСОБА_4 . Однак, відходи зерна кукурудзи ОСОБА_5 не отримав, оскільки, ОСОБА_4 їх не відправляв. Поданий цивільний позов про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, підтримує та просить стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 12500 гривень матеріальних збитків та 5000 гривень моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що на початку травня 2016 року, ознайомившись в рекламному телетексті телеканалу «Інтер» із оголошенням про продаж мінерального добрива «Нітроамофокса» по ціні 7000 гривень за 1 тонну, зателефонував на мобільний телефон за номером НОМЕР_1 , який було вказано в оголошенні. ОСОБА_4 запевнив про можливість проведення операції купівлі продажу мінерального добрива та запропонував перерахувати на банківську картку «ПриватБанк» грошові кошти в сумі 70000 гривень за поставку 10 тонн мінерального добрива «Нітроамофокса», на що ОСОБА_7 погодився та перерахував зазначену суму на банківську картку за номером, який вказав ОСОБА_4 . Однак, мінерального добрива «Нітроамофокса» ОСОБА_7 не отримав, оскільки, ОСОБА_4 його не відправляв. ОСОБА_7 підтримує поданий ним цивільний позов про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, та просить стягнути із ОСОБА_4 на його користь 70000 гривень матеріальних збитків. Претензій морального характеру до обвинуваченого не має.

Оскільки обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позицій немає, то суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а обмежився допитом обвинуваченого, обов*язковість якого встановлено частиною 4 статті 349 КПК України, та потерпілих.

Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст.190 ч.2 КК України шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою, вчинене повторно.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного посередньо характеризується по місцю проживання, раніше неодноразово судимий, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, за наявності у відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання рецидив злочину; з досудової доповіді, наданої Чернівецьким районним сектором з питань виконання кримінальних покарань та пробації, під час опитування обвинуваченого ОСОБА_4 було встановлено, що останній виявив бажання брати участь у підготовці досудової доповіді, однак мотивація до позитивних змін у нього відсутня, визначення загального рівня розвитку вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства є високий, тому його виправлення неможливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованих на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, передбачені ст.66 КК України обставини, що пом`якшують покарання та передбачені ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання, і з урахуванням особи винного, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді позбавлення волі з ізоляцією його від суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Оцінюючи в сукупності всі вище наведені обставини, в силу статей 177, 178, 183 КПК України приходжу до висновку про необхідність та доцільність застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України, не зможуть запобігти вищезазначеним ризикам.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до положень ч.9 ст.100 КПК України.

Цивільний позов про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, заявлений потерпілим ОСОБА_5 , та цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, заявлений потерпілим ОСОБА_7 підлягають задоволенню з огляду на наступне.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує тяжкість і суспільну небезпеку кримінального правопорушення, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав ОСОБА_5 , зокрема, щоденні думки та спогади про викрадене майно, наслідки психотравмуючої події, негативні переживання, тривога, емоційні реакції при згадуванні, переживання незручностей та психологічного дискомфорту, знижений та нестійкий настрій, почуття обурення, приниженої гідності.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов і встановлено кількісну ознаку (грошовий еквівалент) матеріальної шкоди, заподіяної їй, в розмірі 12500 гривень та моральної шкоди в розмірі 5000 гривень; потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов і встановлено кількісну ознаку (грошовий еквівалент) матеріальної шкоди, заподіяної їй, в розмірі 70000 гривень.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Частиною 1 статті 128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Частиною 1 статті 94 КПК України встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд у процесі розгляду кримінального провадження та дослідження наявних доказів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про задоволення вимог потерпілих, оскільки, заявлені ними цивільні позови із встановленим грошовим еквівалентом, належним чином доведено, надано достатні підтверджень їх розміру.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.71, ст.72 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за попередніми вироками Могилів - Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07.04.2016 року та Вінницького міського суду Вінницької області від 02.06.2016 року остаточне покарання визначити у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

До вступу вироку в законну силу застосувати відносно засудженого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_4 попереднє ув`язнення з 14 лютого 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення до двох днів позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з 14.02.2017 року.

Речові докази по справі:

- заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , що видана на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки с. Березівка Чернівецького району Вінницької області; додаткову інформацію для отримання ОСОБА_6 кредитної картки; копію паспорта ОСОБА_6 серії НОМЕР_5 , виданого 19.09.2012 року Чернівецьким РВ УМВС України у Вінницькій області та власноручно засвідчена ОСОБА_6 ; фотознімок ОСОБА_6 , яка в руках тримає картковий рахунок «ПриватБанк»; виписку руху коштів по картковому рахунку № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 ; СD-R диск марки Vebrbatim круглої форми діаметром 12 см., на кому барвником чорного кольору виконано надпис «вх..63772» з фотознімками з банкомату №6504, що розташований в магазині «Універмаг» по вулиці Леніна, 89/2 смт. Чернівці Чернівецького району Вінницької області та 5 роздрукованих на принтері «EPSON Т-50», на яких видно, що ОСОБА_4 проводить банківські операції з картковим рахунком № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , - залишити при матеріалах кримінального провадження, де вони і знаходяться;

- СD-R диск з надписом «на вх. №1503, вих.№1241 кт 29.03.2016», який прикріплено до аркушу білого паперу формату А-4, на якому зафіксовано трафік номеру телефону НОМЕР_6 , вхідні та вихідні дзвінки, СМС та нульові дзвінки з прив`язкою до адресних базових станцій, що їх обслуговують, в період з 28.12.2015 року по 29.02.2016 року, а також 10 аркушів формату А-4, на яких роздруковано телефонні дзвінки номеру телефону ОСОБА_4 , який користується абонентським номером НОМЕР_6 та потерпілого ОСОБА_5 , який користується абонентським номером НОМЕР_7 , - залишити при матеріалах кримінального провадження, де він і знаходиться;

- банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_6 , залишити користувачу ОСОБА_6 , в якої вона і знаходиться.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 , задоволити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральні збитки, завдані кримінальним правопорушенням, в розмірі 5000 (п`яти тисяч) гривень, а також матеріальні збитки в розмірі 12500 (дванадцять тисяч п`ятсот) гривень, а всього збитків на загальну суму 17500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_7 , задоволити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальні збитки, завдані кримінальним правопорушенням, в розмірі 70000 (сімдесят тисяч) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в суді, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1