справа № 208/5884/15-к
№ провадження 1-кп/208/63/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2017 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

ОСОБА_9

за участю: прокурорів ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12

ОСОБА_13

потерпілої ОСОБА_14

представника потерпілої ОСОБА_15

захисника ОСОБА_16

обвинуваченого ОСОБА_17

розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001129 від 07.06.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Товсте Заліщицького району Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2005, 2003, 2001 років народження, не працює, інвалід третьої групи безстроково, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:
06 червня 2015 року, приблизно о 23.00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_17 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де в той час знаходився також і ОСОБА_18 , з яким вони разом розпивали алкогольні напої.

В ході сумісного вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_17 та ОСОБА_18 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_17 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_18 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_18 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_17 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись 06.06.2015 приблизно о 23.30 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи, що шляхом завдання ударів у життєво важливі органи можливо спричинити людині тяжкі тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки і свідомо допускаючи їх настання, використовуючи значну м`язову силу, наніс ОСОБА_18 близько трьох-чотирьох ударів кулаком лівої руки в праву бокову частину тулубу знизу, тобто в область живота, що є життєво важливим органом, від чого ОСОБА_18 відступив назад.

Продовжуючи реалізацію свого прямого злочинного умислу, спрямованого на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , перебуваючи у вказаному місці та у зазначений час, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи, що шляхом завдання удару кулаком в голову людини, можливо заподіяти їй тяжкі тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки свого діяння і свідомо допускаючи їх настання, використовуючи значну м`язову силу, наніс ОСОБА_18 , який стояв навпроти нього, один удар кулаком правої руки в обличчя, тобто в область голови, що життєво важливим органом, від чого ОСОБА_18 втратив рівновагу та впав на підлогу на спину, при цьому вдарившись головою об табурет.

Не зупинившись на вчиненому та маючи намір довести свій злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , перебуваючи у вказаному місці та у зазначений час, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом нанесення множинних ударів у життєво важливі органи людини можливо заподіяти їй тяжкі тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки свого діяння і свідомо допускаючи їх настання, прикладаючи значну м`язову силу та застосовуючи в цілях реалізації свого злочинного умислу невстановлений в ході досудового розслідування тупий твердий предмет, почав наносити ОСОБА_18 численні удари в область голови та тулубу, завдавши таким чином останньому не менш тридцяти п`яти травматичних дій, дев`ятнадцять з яких приходяться в область голови, тобто життєво важливого органу.

Прагнучи в повному обсязі реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , перебуваючи у вказаному місці та у зазначений час, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, прикладаючи значну м`язову силу та застосовуючи в цілях реалізації свого умислу невстановлений в ході досудового розслідування предмет з обмеженою загостреною контактуючою поверхнею, заподіяв ОСОБА_18 вказаним предметом садна довгастої форми в області спини.

Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 721 - Е від 20.06.2015, заподіяно тілесні ушкодження, у вигляді сполученої тупої травми тіла (чисельні садна та синці в області голови, обличчя, тулубу, правого плеча та надпліччя, перелом кісток носу, рана в області правого крила носу, перелом 1-го грудного хребця з крововиливом у спинний мозок, перелом грудини на рівні 2-го міжребер`я, переломи ребер: 1-10-го по лопатковій, 11-12-го по біля хребтовій лінії, лінії переломів косо-поперечні, 4-7-го по переднє-пахвинній лінії, зліва: 1,2-го по переднє-пахвинній лінії, з пошкодженням пристінкової плеври, крововиливи в області переломів), яка супроводжувалась внутрішньо-плевральною кровотечею та призвела до розвитку шоку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку викликавши смерть ОСОБА_18 , яка настала, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 721 - Е - Д від 28.07.2015 близько 22.05 год. 06.07.2015 - 01.05 год. 07.06.2015.

Обвинувачений ОСОБА_17 , в судовому засіданні вказав, що винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України він визнає повністю.

З ОСОБА_20 познайомився у грудні у магазині, потім зустрічалися на дорозі. Авілкін запрошував у гості, він не ходив. Зайшов після нового року, побачив що ОСОБА_21 живе сам, читає. В березні ОСОБА_21 приходив позичати гроші. Відносини були дружні. 06.06.2015 року зранку він пішов у магазин. По дорозі зустрів ОСОБА_22 побалакали, потім він скупився, купив пляшку горілки, він знову побачив ОСОБА_22 , яка прийшла до нього додому, він запросив її за стіл, вони випили горілки, спілкувалися. Прийшла ОСОБА_23 по цигарки. Рая пішла, ОСОБА_23 залишилася у нього. Потім вони з ОСОБА_23 вийшли прогулятися, зустріли ОСОБА_21 , той запропонував випити. Купили горілки, коли скупилися до них підійшли ОСОБА_24 з ОСОБА_23 , запросили їх , прийшли до дому до нього, потерпілий ОСОБА_18 прийшов до нього не побитий не пошкоджений, почував себе нормально, тілесних пошкоджень він у нього не бачив. Вони сиділи випивали.

Він у ОСОБА_25 спитав ще взяти горілки, той погодився. Прийшла ОСОБА_26 , випивали всі разом, потім ОСОБА_24 та ОСОБА_23 пішли. Рая залишилася, сказала, що їй ніде переночувати. ОСОБА_25 запросив її до нього. Коли вони зібралися, він запропонував трохи залишитися. А потім вони вже не хотіли уходити. Він схопив ОСОБА_22 за шию, щоб вона пішла з квартири, ОСОБА_25 почав виганяти. ОСОБА_25 почав казати, що він знаходиться в своїй квартирі, різко встав і прижав його столом., а лівою руку три або чотири рази вдарив його та знову пішов на нього.

Він захищаючись від нападу ОСОБА_18 завдав тому лівою рукою в праву нижню частину його тулуба чотири удари сидячи на стільці. Від нанесених ударів той трохи відійшов назад. Коли він підвівся ОСОБА_18 знову різко пішов на нього, на що він завдав йому один удар правою рукою в район перенісся, від чого той втратив рівновагу, впав на підлогу. При цьому, під час падіння він вдарився головою об стінку, потім він впав спиною на дерев`яну табуретку прямокутної форми, після чого звалився на підлогу і вдарився головою. Побачивши що у ОСОБА_18 з носа пішла кров, він намагався надати йому допомогу, намагався посадити його на табуретку, але через велику його вагу у нього нічого не вийшло. Він намагався піти в ванну за водою і ганчіркою що б привести ОСОБА_18 до тями, але при цьому зачепився об нього і впав протезом на грудну клітку ОСОБА_18 . Коли він піднімався, наступив ступенню протеза на праву частину грудної клітки ОСОБА_18 . Також, з метою зупинити кров з носа він доклав носок присівши і коліном протеза міг придавити грудну клітку потерпілого з лівого боку. Він простягнув його в коридор квартири, де спробував його посадити, зупинити кров з носа і поливав його водою. При спробі підняти ОСОБА_21 він, сповзаючи по стіні міг подряпати собі бік об цвяхи, які там знаходилися. Тілесні ушкодження були нанесені в зв`язку з тим, що він в метушні перечепився через потерпілого і протезом вдарив в його грудну клітку, а потім по необережності наступив на правий бік тулуба і міг придавити коліном протеза ліву частину грудної клітки. Потерпілого ОСОБА_18 затоптав умисно не намірено, не очікувано для себе без наміру на вбивство. Під час проведення слідчого експерименту експерт ставив йому пряме запитання, не падав він випадково на потерпілого. Він відповів, що все зараз не може згадати, бо він був ще в шоці. Потім намагався викликати швидку, ОСОБА_26 втекла. Він інвалід третьої групи, через нещасний випадок у нього ампутовано ліву голінь. Має п`ятеро дітей, троє з них неповнолітні. За вчинене просить пробачення у потерпілої та розкаюється. Матеріальну шкоду він визнає частково. Він добровільно частково відшкодував потерпілій майнову шкоду в сумі 5000 грн. Моральну шкоду не визнає, бо на відшкодування моральної шкоди у нього не має грошей.

Потерпіла ОСОБА_14 суду вказала, що потерпілий ОСОБА_18 її брат. 6 червня 2015 року на річницю смерті матері вони домовилися з братом поїхати на цвинтар, але їй зателефонували і сказали що брата вбили. В міліції їй повідомили що брат вже другий день в морзі, що його били палкою. В труні вона побачила, що він весь був побитий. Він був спокійною, не конфліктною людиною. Брат не був алкоголіком, не зловживав спиртним. Коли він вип`є то спить. Брат інвалід третьої групи, 5 червня він двічі викликав швидку. Просить суд суворого покарання для винного.

Свідок ОСОБА_27 суду пояснила, що точну дату не пам`ятає, подія відбувалася влітку вона прийшла до ОСОБА_28 , вони випивали, спілкувалися, потім у них закінчилося спиртне і вони пішли до лоточків докупити. З квартири ОСОБА_28 вона пішла близько 6 вечора. В квартирі у ОСОБА_28 залишалися ОСОБА_29 та ОСОБА_25 . Вона раніше вживала з ними алкогольні напої відносини були нормальні. При ній ніхто не сварився, всі були спокійними. Тілесних пошкоджень вона на ОСОБА_25 не бачила.

Свідок ОСОБА_30 суду вказала, що в той день вони були в одній квартирі з ОСОБА_28 та ОСОБА_21 , дівчатами, випивали. Перед цим, вона вже випила вдома, після чого прийшла в гості до ОСОБА_28 . Дівчата пішли першими. Сиділи, розмовляли не про що, як за п`янкою, не відомо чому ОСОБА_28 підхопився та почав її душити. Вона розжала його руки і вибігла з квартири. Конфлікту між ОСОБА_28 та ОСОБА_21 вона не бачила. ОСОБА_25 в конфлікт не втручався. Коли сиділи у ОСОБА_28 , у ОСОБА_25 вона не бачила ніяких тілесних пошкоджень, просто всі були випивши. Щось повздорили, але ОСОБА_31 мовчав. Свої покази на досудовому слідстві вона не підтверджує, оскільки хтось з працівників міліції, якийсь то начальник вручили їй текст і сказали що говорити. Підтверджує свої покази, які вона надала в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_32 суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_28 її сусід. Потерпілого ОСОБА_21 вона знає візуально, той завжди був брудний наче бомж. Конфліктів раніше не було, при вживанні алкоголю, ОСОБА_28 нормально поводився, агресія була коли в нього щось крали. В квартирі залишилися обвинувачений, потерпілий, ОСОБА_26 , всі були п`яні.

Допитаний в судовому засіданні для роз`яснення висновків судово-медичних експертиз за № 721-Е від 26.06.2015 року, № 721-Е від 17.07.2015 року, № 721-Е-Д від 28.07.2015 року, № 721-Е-С від 22.09.2016 року експерт ОСОБА_33 , суду вказав, що:

висновок експерта за № 721-Е-С від 22.09.2016 року робився та писався на його робочому місті. Дійсно, в цьому експертному висновку зазначено що , експертиза проведена в відкритому судовому засіданні. Зазначаючи вищевикладене, він мав на увазі те, що питання щодо проведення такої експертизи задавалися в судовому засіданні учасниками судового провадження і експертиза була призначена ухвалою суду.

Причиною смерті ОСОБА_18 є сполучена тупа травма тіла (чисельні садна та синці в області голови, обличчя, тулубу, правого плеча та надпліччя, перелом кісток носу, рана в області правого крила носу, перелом 1-го грудного хребця з крововиливом у спинний мозок, перелом грудини на рівні 2-го міжребер`я, переломи ребер: 1-10-го по лопатковій, 11-12-го по біля хребтовій лінії, лінії переломів косо-поперечні, 4-7-го по переднє-пахвинній лінії, зліва: 1,2-го по переднє-пахвинній лінії, з пошкодженням пристінкової плеври, крововиливи в області переломів), яка супроводжувалась внутрішньо-плевральною кровотечею та призвела до розвитку шоку.

Ця сполучена тупа травма тіла відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку викликавши смерть ОСОБА_18 , яка настала, більше доби до моменту дослідження трупа в морзі. Всі заподіянні тілесні пошкодження в сукупності, е тяжкими і призвели до розвитку шоку, викликали смерть. Механізм утворення деяких тілесних пошкоджень при проведенні слідчого експерименту не було вказано.

Смерть наступила від сукупності, заподіяних тілесних пошкоджень. Відокремити, від чого конкретно, чи від падіння, чи від удару кулаком, протезом настала смерть потерпілого не можливо, всі заподіяні тілесні пошкодження в сукупності призвели до розвитку шоку і смерті. Окремо розглядати тілесні пошкодження, отримані потерпілим не можливо.

Тупий твердий предмет яким заподіяно тілесні пошкодження це можуть бути предмети які нас оточують (виключаючи колото ріжучі і вогнепальні), в тому числі і кулак.

Той механізм, який вказаний обвинуваченим при проведенні слідчого експерименту не відповідає виявленим у потерпілого всіх тілесних пошкоджень.

Деякі тілесні пошкодження, не виключно , могли утворитися і від удару кулаком руки і від протезу, ці тілесні пошкодження не відбилися на кожних покровах, тому від чого вони утворилися визначити не можливо. Потерпілий отримав різні тілесні пошкодження і в різних ділянках, ці тілесні пошкодження чисельні. Період розвитку травматичного шоку сугубо індивідуальний. Давність утворення з врахуванням характеру пошкоджень та ступені вираженості при життєвої реакції, свідчить проте, що пошкодження виникли не задовго (за декілька хвилин) до настання смерті. Кожне наступне травматичне пошкодження посилювало попереднє і сприяло розвитку шоку. При падінні з висоти власного зросту не можливо отримати всі тілесні пошкодження, які були виявлені у потерпілого.

Ряд захворювань, які були у потерпілого ОСОБА_21 могли сприяти та розповсюдити розвиток шоку. Його морфологічні захворювання серця могли сприяти розвитку шоку. Не виключено, що опір організму потерпілого з врахуванням його хвороб, звичайно нижче. Але, це не значить що, якщо б у потерпілого ОСОБА_21 не було цих захворювань смерть би не настала. Пошкодження отриманні потерпілим значні, чисельні.

Ті тілесні пошкодження, про які вказав ОСОБА_28 при проведенні слідчого експерименту вже є тяжкими і в своєї сукупності призвели до настання смерті. Механізм інших тілесних пошкодження, які були виявлені у потерпілого обвинувачений при проведенні слідчого експерименту не вказав і він не був встановлений. Обвинувачений показав значно менше травматичних дій з його боку по відношенню до виявлених у потерпілого тілесних пошкоджень. Але, те що обвинувачений вказав при проведені слідчого експерименту, це вже відноситься до тяжких тілесних пошкоджень і це вже призвело до смерті. Щоб отримати такі травми, які були виявлені у потерпілого, потрібно було прикладати значну фізичну силу, прискорення, повторення таких дій, ці травми характерні для тривалого, значного фізичного впливу дії тупого твердого предмета, предметів. Перелом позаможного згинання хребта в шийному відділі при проведенні слідчого експерименту конкретний механізм отримання такого тілесного пошкодження виявлено не було.

Чисельні садна в області голови, обличчя, тулубу, переломи лівої частини ребер, ребер справа по задній поверхні не могли утворитися від натискання в грудну клітку. Є такі переломи, які не могли утворитися від натискання в грудну клітину.

Не виявлено механізм утворення таких тілесних пошкоджень, як садна, переломи ребер позаду.

Всього травматичних дій потерпілому в область голови та тулубу було завдано не менш тридцяти п`яти, дев`ятнадцять з яких приходяться в область голови.

Крім повного визнання вини ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, його вина у повному обсязі підтверджується дослідженими документами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження за № 0001129 від 07.06.2015 року, а саме:

- протоколом огляду трупу від 07.06.2015 року, відповідно до якого 07.06.2015 року в кухні квартири АДРЕСА_2 виявлено та оглянуто труп ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 9-10);

- протоколом огляду від 08.06.2015 року відповідно до якого під час огляду квартири розташованої по АДРЕСА_1 були виявлені та вилучені: мобільний телефон «Самсунг», ключі в кількості 2 шт., на зв`язці, 4 фрагменти штукатурки зі слідами речовини бурого кольору, фрагмент плитки ПВХ розмірами 15,5х11,5 см., зі слідами речовини бурого кольору; плитка ПХВ зі слідами речовини бурого кольору, два сліди пальців руки розмірами 22х15 мм та 20х18 мм, слід пальця руки розмірами 3,5х1.5 см., два сліди пальців руки розмірами 20х10 мм та 14х11 мм, слід руки розмірами 7х4,5 см., футболка ОСОБА_17 (а.с. 27-28);

- протоколом огляду предмету від 09.06.2015 року відповідно до якого предметом огляду являлися нігтьові пластини з правої та лівої руки, які були зрізані при розтині трупу ОСОБА_18 , які поміщені до різних паперових конвертів з пояснювальним написом та вилучені до ОСОБА_34 (а.с. 35);

- протоколом огляду предмету від 10.06.2015 року відповідно до якого оглянуто предмети одягу потерпілого ОСОБА_18 (а.с. 49-59);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання, від 10 червня 2015 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_35 серед пред`явлених їй для впізнання осіб впізнала ОСОБА_17 як чоловіка, якого вона бачила 06.06.2015 року у вечірній час в квартирі АДРЕСА_3 , де також в той час перебувала і вона сама, а також ОСОБА_27 , ОСОБА_32 та чоловік на ім`я ОСОБА_25 , де вони всі вживали алкогольні напої. Близько 19-00 год. ОСОБА_36 та ОСОБА_37 пішли з квартири (а.с. 51-52);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10 червня 2015 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_38 серед пред`явлених їй для впізнання осіб впізнала ОСОБА_17 , як чоловіка якого вона бачила 06.06.2015 року у вечірній час в квартирі АДРЕСА_3 де також перебувала і вона а також ОСОБА_30 , ОСОБА_32 , та чоловік на ім`я ОСОБА_25 , де вони вживали алкогольні напої. (а. с. 53-54);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10 червня 2015 року відповідно до якого свідок ОСОБА_32 серед пред`явлених їй для впізнання осіб, впізнала ОСОБА_17 як чоловіка, якого вона бачила 06.06.2015 року у вечірній час в квартирі АДРЕСА_3 , де також перебувала вона сама, ОСОБА_32 , ОСОБА_30 , ОСОБА_27 та чоловік на ім`я ОСОБА_25 , де вони вживали алкогольні напої. (а. с. 55-56);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.06.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_17 розповідав і показував коли, при яких обставинах, яким чином він спричинив тілесні пошкодження потерпілому ОСОБА_18 , при цьому пояснював, що 06.06.2015 року у нього вдома за адресою АДРЕСА_4 під час вживання спиртних напоїв, у нього виникла сварка з ОСОБА_39 , через те що той не хотів уходити з його квартири. ОСОБА_21 підійшов до нього в притул, ОСОБА_28 сидів в цей час на стулі. ОСОБА_28 почав наносити удари лівою рукою ОСОБА_25 в задню праву поверхню тіла, удари наносив з силою, близько 4-5 ударів. ОСОБА_25 відійшов, а ОСОБА_28 наніс йому один удар кулаком в обличчя. ОСОБА_25 впав назад на підлогу на спину, вдарившись головою об табурет та підлогу. Він за руки відтягнув ОСОБА_25 в коридор. В коридорі намагався посадити але останній падав. Він надавав йому медичну допомогу, бив по обличчю з метою приведення до свідомості (а.с. 80-83);

- висновком судово-медичного експерта № 721-Е від 26.06.2015 року відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_18 є сполучена тупа травма тіла (чисельні садна та синці в область голови, обличчя, тулубу, правого плеча та надпліччя, перелом кісток носу, рана в області правого крила носу, перелом 1-го грудного хребця з крововиливом у спинний мозок, перелом грудини на рівні 2-го межребірья, перелом ребер с права, 1-10-го по лопатковій, 11-12-го по біля хребтовій лінії, лінії, лінії переломів косо-поперечні, 11-12-го по біля хребтовій лінії, 4-7-го по переднє-пахвинній лінії, зліва, 1,2-го по переднє-пахвинній лінії, пошкодження пристінкової плеври, крововиливи в області переломів), яка супроводжувалася внутрішньо-плевральною кровотечею та призвела до розвитку шоку; сполучена тупа травма тіла (чисельні садна та синці в область голови, обличчя, тулубу, правого плеча та надпліччя, перелом кісток носу, рана в області правого крила носу, перелом 1-го грудного хребця з крововиливом у спинний мозок, перелом грудини на рівні 2-го межребірья, перелом ребер с права, 1-10-го по лопатковій, 11-12-го по біля хребтовій лінії, лінії, лінії переломів косо-поперечні, 11-12-го по біля хребтовій лінії, 4-7-го по переднє-пахвинній лінії, зліва, 1,2-го по переднє-пахвинній лінії, пошкодження пристінкової плеври, крововиливи в області переломів) відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку викликавши смерть. Характер пошкоджень свідчить про те, що вони утворилися від дії тупого твердого предмета, предметів, контактуюча поверхня яких не відбилася на шкіряних покровах, що не дає змоги більш конкретно встановити їх характер, окрім саден на правій поверхні тулубу, які виникли внаслідок сковзаної дії предмета, предметів, з обмеженою можливо загостренною контактуючою поверхнею, садно в лобній області по центру у формі прямокутного трикутнику виникла внаслідок дії тупого твердого предмета, який мав обмежену контактуючу поверхню у вигляді площині, яка з двох боків обмежена ребрами, що сходяться під прямим кутом; перелом 1-го грудного хребця виникло внаслідок дії поза можного згинання хребта на цьому рівні; характер пошкоджень та ступені вираженості прижиттєвої реакції, свідчить про те, що пошкодження виникли не задовго (за декілька хвилин) до настання смерті; (а.с.93-98);

- висновком судово-дактилоскопичної експертизи від 04.07.2015 року за № 43/01-66 відповідно до якої слід пальця руки з розміром 22х15 мм, вилучений в ході огляду місця події від 08.06.2015 року по АДРЕСА_1 залишений безіменним пальцем ОСОБА_18 , а слід пальця руки з розміром 18х20 мм, вилучений там же, залишений середнім пальцем ОСОБА_18 (а.с. 104-109);

- висновком судово-імунологічної експертизи від 13.07.2015 р. за № 1061 відповідно до якої в зразках № № 1,2,3,4,4а, на фрагментах штукатурки і зразках № 5,6,7 на фрагменті плитки ПВХ і на плитці ПВХ виявлений антиген А, а в зразках № 7 на плитці ПВХ виявлений ізогемаглютинін анти-В. Отриманий результат не виключає можливу приналежність крові на фрагментах штукатурки № 1,2,3,4,4а, фрагменті плитки ПВХ і на плитці ПВХ до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО, у зв`язку з чим не виключається можливість походження досліджених слідів за рахунок крові як потерпілого ОСОБА_40 так і ОСОБА_17 , як таких, що мають однакову групу крові за ізосерологічною системою АВО, а саме А з ізогемаглютиніном анти-В. (а.с. 113-116);

- висновком судово-імулогочічної експертизи від 15.07.2015 року за № 1063, відповідно до якої в зразках № 1,5,6 на спортивних штанах, вилучених 10.06.2015 року виявлений антиген А. Отриманий результат не виключає можливості походження досліджених слідів за рахунок крові як потерпілого ОСОБА_18 так і ОСОБА_17 , як таких, що мають однакову групу крові за ісорелогічною системою АВО, а саме групу А з ізогемаглютиніном анти- В. (а.с. 125-127);

- висновком судово-імунологічної експертизи від 07.07.2015 року за № 308 к відповідно до висновку якої кров ОСОБА_17 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (а.с. 130-131);

- висновком судово-медичного експерта від 17.07.2015 за № 721-Е, відповідно до якого тілесні пошкодження у ОСОБА_18 характер пошкоджень, їх локалізація на різних поверхнях тіла та чисельність, свідчить про те, що вони не характерні для виникнення при падіння з висоти особистого зросту на площині. При дослідженні трупу виявлені чисельні пошкодження в області голови, обличчя, тулубу, правого плеча та надпліччя не виключено, що частина пошкоджень (які локалізовані в місцях на які вказала свідок ОСОБА_30 , при проведенні слідчого експеримента) могли виникнути по механізму, як вказала свідок ОСОБА_41 при проведенні слідчого експерименту, але механізм виникнення решти пошкоджень при слідчому експерименті не вказаний. Не виключено, що частина пошкоджень (які локалізовані в місцях на які вказав ОСОБА_17 при проведенні слідчого експерименту) могли виникнути, як вказав ОСОБА_17 при проведенні слідчого експерименту, але механізм виникнення решти пошкоджень при слідчому експерименті не вказаний (а.с. 144-145);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.04.2016 року, призначеного та проведеного відповідно до ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 березня 2016 року, відповідно до якого, обвинувачений ОСОБА_17 на місці події розповідав при яких обставинах і яким чином потерпілому ОСОБА_18 були спричинені тілесні пошкодження. Так, пояснював, що він сидів на стільці, ОСОБА_21 підійшов до нього, поклав праву руку на ліве плече. Лялік наніс кулаком лівої руки три чи чотири дари в область правого боку. Від нанесених ударів ОСОБА_21 відійшов від ОСОБА_28 , який кулаком правової руки наносить удар ОСОБА_21 в область обличчя ліворуч в ніс, від чого ОСОБА_21 впав на стілець, який стояв позаду нього вдарившись головою об кут стіни та впав на підлогу між стільцем та шафою. ОСОБА_21 впав на стілець правим боком та головою скроневою ділянкою праворуч від кута стіни. Лялік взяв його за обидві руки та намагався підняти з підлоги, не зміг, переступив через ОСОБА_21 став ліворуч від нього біля стіни підійшов ззаду руками взяв під руки, піднявши ОСОБА_21 , намагався посадити того на стілець, зрозумівши що не зможе цього зробити, обперши ОСОБА_21 спиною на стіну, той впав на підлогу, він знову його посадив, обперши об стіну, коли відійшов потерпілий впав на підлогу праворуч, з носа текла кров, ноги зігнуті у колінних суглобах. переступаючи через потерпілого, перечепився, впав на ліве коліно, яке поставив на потерпілого в область грудної клітки праворуч, підіймаючись ОСОБА_17 намагавшись переступити потерпілого проте знову падає наступивши стопою лівої ноги в область грудної клітини потерпілого праворуч.

- висновком судово-медичної експертизи від 22.09.2016 року за № 721-Е-С, призначеної та проведеною за ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 серпня 2016 року, відповідно до якого характер сполученої тупої травми тіла, локалізація пошкоджень на різних поверхнях тіла та їх чисельність, свідчить про те, що всі пошкодження не могли виникнути від ударів нанесених кулаком правої руки обвинуваченим, не могли виникнути від падіння та удару об підлогу та табурет (на тверду поверхню), не могли виникнути при падінні обвинуваченого на ОСОБА_18 та при удару протезом (твердим предметом) в область тулубу, не могли виникнути при надавлюванні протезом правої та лівої частини тулуба потерпілого, причиною смерті ОСОБА_18 є сполучена тупа травма тіла.

Оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_17 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України підтверджується в повному обсязі.

Незважаючи на повне визнання своєї вини, обвинуваченим ОСОБА_17 , аналіз його показань в судовому засіданні свідчить про те, що, обвинувачений ОСОБА_17

не може пояснити яким чином потерпілий отримав таку кількість тілесних пошкоджень, про яку зазначав судово-медичний експерт;

що він (обвинувачений) захищався від потерпілого,

що він (обвинувачений) заподіяв тілесні пошкодження потерпілому не навмисно.

Вислухавши та оцінивши пояснення ОСОБА_17 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, суд приходить до наступних висновків.

Всі, вище перелічені докази, будучи належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження, в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що 06 червня 2015 року ОСОБА_17 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння наніс множинні удари потерпілому ОСОБА_18 у життєво важливі органи людини з застосуванням м`язової сили та застосовуючи невстановлений в ході досудового розслідування тупий твердий предмет, численні удари в область голови та тулубу, завдавши останньому не менше тридцяти п`яти травматичних дій, дев`ятнадцять з котрих приходяться в область голови, тобто життєво важливого органу.

В обґрунтування винності ОСОБА_17 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, суд поклав наступні докази.

Відповідно до свідчень самого ОСОБА_17 в судовому засіданні, останній не заперечував, що 06 червня 2015 року ОСОБА_18 прийшов до нього до дому не маючи тілесних пошкоджень. Також , обвинувачений не заперечував, що захищаючись від нападу ОСОБА_18 завдав тому лівою рукою в праву нижню частину його тулуба чотири удари сидячи на стільці. Від нанесених ударів той трохи відійшов назад. Коли він підвівся, ОСОБА_18 знову різко пішов на нього, на що він завдав йому один удар правою рукою в район перенісся, від чого той втратив рівновагу, впав на підлогу. При цьому, під час падіння він вдарився головою об стінку, потім він впав спиною на дерев`яну табуретку прямокутної форми, після чого звалився на підлогу і вдарився головою. Побачивши що у ОСОБА_18 з носа пішла кров, він намагався надати йому допомогу, намагався посадити його на табуретку, але , через велику вагу потерпілого , у нього нічого не вийшло. Він намагався піти в ванну за водою і ганчіркою що б привести ОСОБА_18 до тями, але при цьому зачепився об нього і впав протезом на грудну клітку ОСОБА_18 .. Коли він піднімався, наступив ступеню протеза на праву частину грудної клітки ОСОБА_18 .. Також, з метою зупинити кров з носа він доклав платок , присівши і коліном протеза міг придавити грудну клітку потерпілого з лівого боку. Він простягнув його в коридор квартири, де спробував його посадити, зупинити кров з носа і поливав його водою. При спробі підняти ОСОБА_21 він, сповзаючи по стіні міг подряпати собі бік об цвяхи, які там знаходилися. Тілесні ушкодження були нанесені в зв`язку з тим, що він в метушні перечепився через потерпілого і протезом вдарив в його грудну клітку, а потім по необережності наступив на правий бік тулуба і міг придавити коліном протеза ліву частину грудної клітки.

В судовому засіданні обвинувачений також заявляв, що, при проведенні слідчого експерименту на досудовому слідстві він не зміг пригадати усі подробиці події, яка відбувалася 06 червня 2015 року, більш детальніше він пригадав згодом, у зв`язку з чим судом було задоволеного його клопотання про проведення слідчого експерименту з метою максимально наближеного відображення подій.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_17 щодо механізму спричинення ним тілесних пошкоджень потерпілому ОСОБА_18 об`єктивно підтверджуються протоколом проведення слідчого експерименту від 21.04.2016 року, призначеного та проведеного відповідно до ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 березня 2016 року, відповідно до якого, обвинувачений ОСОБА_17 на місці події розповідав при яких обставинах і яким чином потерпілому ОСОБА_18 були спричинені тілесні пошкодження. Так, пояснював, що він сидів на стільці, ОСОБА_21 підійшов до нього, поклав праву руку на ліве плече. Лялік наніс кулаком лівої руки три чи чотири удари в область правого боку. Від нанесених ударів ОСОБА_21 відійшов від ОСОБА_28 , який кулаком правової руки наносить удар ОСОБА_21 в область обличчя ліворуч в ніс, від чого ОСОБА_21 впав на стілець, який стояв позаду нього вдарившись головою об кут стіни та впав на підлогу між стільцем та шафою. ОСОБА_21 впав на стілець правим боком та головою скроневою ділянкою праворуч від кута стіни. Лялік взяв його за обидві руки та намагався підняти з підлоги, не зміг, переступив через ОСОБА_21 став ліворуч від нього біля стіни підійшов ззаду руками взяв під руки, піднявши ОСОБА_21 , намагався посадити того на стілець, зрозумівши що не зможе цього зробити, обперши ОСОБА_21 спиною на стіну, той впав на підлогу, він знову його посадив, обперши об стіну, коли відійшов потерпілий впав на підлогу праворуч, з носа текла кров, ноги зігнуті у колінних суглобах. переступаючи через потерпілого, перечепився, впав на ліве коліно, яке поставив на потерпілого в область грудної клітки праворуч, підіймаючись ОСОБА_17 намагавшись переступити потерпілого проте знову падає наступивши стопою лівої ноги в область грудної клітини потерпілого праворуч.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_27 , ОСОБА_30 , ОСОБА_32 підтвердили той факт, що 06 червня 2015 року у квартирі ОСОБА_17 за адресою АДРЕСА_4 , вони перебували разом з ОСОБА_42 та ОСОБА_18 , всі вживали алкогольні напої, останньою, надвечір, з квартири ОСОБА_17 пішла ОСОБА_30 , обвинувачений ОСОБА_17 та потерпілий ОСОБА_18 залишилися.

Труп ОСОБА_18 було виявлено 07.06.2015 року о 09-00 год. за адресою АДРЕСА_4 .

Як вже наголошувалося, обвинувачений ОСОБА_17 в судовому засіданні стверджував, що якихось тілесних пошкоджень на тілі потерпілого ОСОБА_18 , коли той прийшов до нього до дому він не бачив, допитаний судом свідок ОСОБА_27 , також вказувала, що тілесних пошкоджень вона у ОСОБА_43 не бачила.

Наявність отриманих потерпілим ОСОБА_18 тілесних пошкоджень, їх чисельність, локалізація, причина смерті підтверджується висновком судово-медичного експерта № 721-Е від 26.06.2015 року відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_18 є сполучена тупа травма тіла (чисельні садна та синці в область голови, обличчя, тулубу, правого плеча та надпліччя, перелом кісток носу, рана в області правого крила носу, перелом 1-го грудного хребця з крововиливом у спинний мозок, перелом грудини на рівні 2-го межребірья, перелом ребер с права, 1-10-го по лопатковій, 11-12-го по біля хребтовій лінії, лінії, лінії переломів косо-поперечні, 11-12-го по біля хребтовій лінії, 4-7-го по переднє-пахвинній лінії, зліва, 1,2-го по переднє-пахвинній лінії, пошкодження пристінкової плеври, крововиливи в області переломів), яка супроводжувалася внутрішньо-плевральною кровотечею та призвела до розвитку шоку; сполучена тупа травма тіла (чисельні садна та синці в область голови, обличчя, тулубу, правого плеча та надпліччя, перелом кісток носу, рана в області правого крила носу, перелом 1-го грудного хребця з крововиливом у спинний мозок, перелом грудини на рівні 2-го межребірья, перелом ребер с права, 1-10-го по лопатковій, 11-12-го по біля хребтовій лінії, лінії, лінії переломів косо-поперечні, 11-12-го по біля хребтовій лінії, 4-7-го по переднє-пахвинній лінії, зліва, 1,2-го по переднє-пахвинній лінії, пошкодження пристінкової плеври, крововиливи в області переломів) відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку викликавши смерть. Характер пошкоджень свідчить про те, що вони утворилися від дії тупого твердого предмета, предметів, контактуюча поверхня яких не відбилася на шкіряних покровах, що не дає змоги більш конкретно встановити їх характер, окрім саден на правій поверхні тулубу, які виникли внаслідок сковзаної дії предмета, предметів, з обмеженою можливо загостренною контактуючою поверхнею, садно в лобній області по центру у формі прямокутного трикутнику виникла внаслідок дії тупого твердого предмета, який мав обмежену контактуючу поверхню у вигляді площині, яка з двох боків обмежена ребрами, що сходяться під прямим кутом; перелом 1-го грудного хребця виникло внаслідок дії поза можного згинання хребта на цьому рівні; характер пошкоджень та ступені вираженості прижиттєвої реакції, свідчить про те, що пошкодження виникли не завдовго (за декілька хвилин) до настання смерті.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_33 , який допитувався для роз`яснення свого висновку пояснював, що причиною смерті ОСОБА_18 є сполучена тупа травма тіла (чисельні садна та синці в області голови, обличчя, тулубу, правого плеча та надпліччя, перелом кісток носу, рана в області правого крила носу, перелом 1-го грудного хребця з крововиливом у спинний мозок, перелом грудини на рівні 2-го міжребер`я, переломи ребер: 1-10-го по лопатковій, 11-12-го по біля хребтовій лінії, лінії переломів косо-поперечні, 4-7-го по переднє-пахвинній лінії, зліва: 1,2-го по переднє-пахвинній лінії, з пошкодженням пристінкової плеври, крововиливи в області переломів), яка супроводжувалась внутрішньо-плевральною кровотечею та призвела до розвитку шоку;

Ця сполучена тупа травма тіла відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку викликавши смерть ОСОБА_18 , яка настала, більше доби до моменту дослідження трупа в морзі. Всі заподіянні тілесні пошкодження в сукупності, е тяжкими і призвели до розвитку шоку, викликали смерть. Механізм утворення деяких тілесних пошкоджень при проведенні слідчого експерименту не було вказано.

Смерть наступила від сукупності, заподіяних тілесних пошкоджень. Відокремити, від чого конкретно, чи від падіння, чи від удару кулаком, протезом настала смерть потерпілого не можливо, всі заподіяні тілесні пошкодження в сукупності призвели до розвитку шоку і смерті. Окремо розглядати тілесні пошкодження, отримані потерпілим не можливо.

Тупий твердий предмет яким заподіяно тілесні пошкодження це можуть бути оточуючи предмети (виключаючи колото ріжучі і вогнепальні), в тому числі і кулак.

Той механізм, який вказаний обвинуваченим при проведенні слідчого експерименту не відповідає виявленим у потерпілого всіх тілесних пошкоджень.

Деякі тілесні пошкодження не виключно могли утворитися і від удару кулаком руки і від протезу, ці тілесні пошкодження не відбилися на кожних покровах, тому від чого вони утворилися визначити не можливо. Потерпілий отримав різні тілесні пошкодження і в різних ділянках, ці тілесні пошкодження чисельні. Період розвитку травматичного шоку сугубо індивідуальний. Давність утворення з врахуванням характеру пошкоджень та ступені вираженості при життєвої реакції, свідчить проте, що пошкодження виникли не задовго (за декілька хвилин) до настання смерті. Кожне наступне травматичне пошкодження посилювало попереднє і сприяло розвитку шоку. При падінні з висоти власного зросту не можливо отримати всі тілесні пошкодження, які були виявлені у потерпілого.

Ряд захворювань, які були у потерпілого ОСОБА_21 могли сприяти та розповсюдити розвиток шоку. Його морфологічні захворювання серця могли сприяти розвитку шоку. Не виключено, що опір організму потерпілого з врахуванням його хвороб, звичайно нижче. Але, це не значить що, якщо б у потерпілого ОСОБА_21 не було цих захворювань смерть би не настала. Пошкодження отриманні потерпілим значні, чисельні.

Ті тілесні пошкодження, про які вказав ОСОБА_28 при проведенні слідчого експерименту вже є тяжкими і в своєї сукупності призвели до настання смерті. Механізм інших тілесних пошкодження, які були виявлені у потерпілого обвинувачений при проведенні слідчого експерименту не вказав і він не був встановлений. Обвинувачений показав значно менше травматичних дій з його боку по відношенню до виявлених у потерпілого тілесних пошкоджень. Але, те що обвинувачений вказав при проведені слідчого експерименту, це вже відноситься до тяжких тілесних пошкоджень і це вже призвело до смерті.

Щоб отримати такі травми, які були виявлені у потерпілого, потрібно було прикладати значну фізичну силу, прискорення, повторення таких дій, ці травми характерні для тривалого, значного фізичного впливу дії тупого твердого предмета, предметів. Перелом позаможного згинання хребта в шийному відділі при проведенні слідчого експерименту конкретний механізм отримання такого тілесного пошкодження виявлено не було.

Чисельні садна в області голови, обличчя, тулубу, переломи лівої частини ребер, ребер справа по задній поверхні не могли утворитися від натискання в грудну клітку. Є такі переломи, які не могли утворитися від натискання в грудну клітину.

Не виявлено механізм утворення таких тілесних пошкоджень, як садна, переломи ребер позаду.

Всього травматичних дій потерпілому в область голови та тулубу було завдано не менш тридцяти п`яти, дев`ятнадцять з яких приходяться в область голови.

В своїх поясненнях обвинувачений ОСОБА_17 також посилався, що він вимушений був захищатися від нападу на нього потерпілого ОСОБА_18 , який перший почав казати, що він знаходиться в своїй квартирі та різко встав і прижав його ( ОСОБА_17 ) столом, а лівою рукою три або чотири рази вдарив його ( ОСОБА_17 ) та знову пішов на нього ( ОСОБА_17 ).

Він захищаючись від нападу ОСОБА_18 завдав тому лівою рукою в праву нижню частину його тулуба чотири удари сидячи на стільці. Від нанесених ударів той трохи відійшов назад. Коли він підвівся ОСОБА_18 знову різко пішов на нього, на що він завдав йому один удар правою рукою в район перенісся, від чого той втратив рівновагу, впав на підлогу. При цьому, під час падіння ОСОБА_18 вдарився головою об стінку, потім впав спиною на дерев`яну табуретку прямокутної форми, після чого звалився на підлогу і вдарився головою. А обвинувачений намагався надавати допомогу потерпілому ОСОБА_18 .

Доводи обвинуваченого ОСОБА_17 , що кримінальне правопорушення ним було вчинене через те, що він вимушений був захищатися від потерпілого ОСОБА_18 , а отже перебував в стані необхідної оборони, суд не приймає до уваги, бо вони є хибними з наступних підстав.

Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме: прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у випадку необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж необхідної оборони може бути зумовлене і іншими мотивами, в тому числі наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

У тому випадку, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

За фактичними обставинами справи, подія відбулася за місцем проживання ОСОБА_17 , де той запросив до себе ОСОБА_27 , ОСОБА_32 , ОСОБА_30 , ОСОБА_18 , де вони всі разом вживали алкогольні напої. Несподівано, на ґрунті виниклих неприязних відносин розпочався конфлікт, в ході якого, ОСОБА_18 , перший почав казати, що він знаходиться в своїй квартирі та різко встав і прижав його ( ОСОБА_17 ) столом, а лівою рукою три або чотири рази вдарив його ( ОСОБА_17 ) та знову пішов на нього ( ОСОБА_17 ).

Під час конфлікту, обвинувачений ОСОБА_17 почав наносити множинні удари у життєво важливі органи людини, прикладаючи при цьому значну м`язову силу та застосовуючи тупий твердий предмет.

Як свідчить з пояснень обвинуваченого ОСОБА_17 , потерпілий ОСОБА_18 , після того, як ОСОБА_17 почав наносити йому тілесні пошкодження впав, опір не чинив і не рухався.

Такі обставини дають підстави для висновку, що ОСОБА_17 не перебував у стані необхідної оборони, бо не зазнавав суспільно небезпечного посягання з боку ОСОБА_18 . Намір ОСОБА_17 , спрямований на протиправне умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, небезпечних для життя у момент заподіяння, домінував під час конфлікту і був визначальним мотивом нанесення множинних ударів у життєво важливі органи потерпілого, з застосуванням значної м`язової сили та з застосуванням невстановленого в ході досудового розслідування тупого твердого предмета.

З вищенаведених підстав доводи ОСОБА_17 що він завдав тяжких тілесних пошкоджень потерпілому з необережності , є хибними, такими що не заслуговують на увагу і об`єктивно не підтверджуються матеріалами справи, оскільки, як вже вище було зазначено, смерть потерпілого наступила від сукупності, заподіяних тілесних пошкоджень. Відокремити, від чого конкретно, чи від падіння, чи від удару кулаком, протезом настала смерть потерпілого не можливо, всі заподіяні тілесні пошкодження в сукупності призвели до розвитку шоку і смерті. Окремо розглядати тілесні пошкодження, отримані потерпілим не можливо , щоб отримати такі травми, які були виявлені у потерпілого, потрібно було прикладати значну фізичну силу, прискорення, повторення таких дій, ці травми характерні для тривалого, значного фізичного впливу дії тупого твердого предмета, предметів.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений в судовому засіданні просили суд визнати недопустимими доказами протокол допиту свідка ОСОБА_30 від 09.06.2015 року, протокол допиту свідка ОСОБА_27 від 09.06.2015 року, протокол слідчого експерименту від 09.06.2015 р. за участю свідка ОСОБА_30 та експерта ОСОБА_44 , висновок експерта ОСОБА_45 № 721-Е-С від 22.09.2016 року. В обґрунтування клопотання зазначили, що свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні 28.10.2015 року пояснювала, що свої покази на досудовому слідстві від 09.06.2015 року не підтверджує, оскільки їй дали тільки підписати цей протокол під психологічним тиском працівників міліції та вона його не читала. Під час проведення слідчого експерименту експерт їй показував, як треба вказувати на експерименті. Свідок ОСОБА_27 також під час її допиту у судовому засіданні вказувала що покази на досудовому слідстві вона не підтверджує, підписала не читаючи під психологічним тиском працівників міліції. Експерт ОСОБА_46 вийшов за межі своїх повноважень та упереджено брав участь у слідчому експерименті.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, в основу вироку, суд клав пояснення свідків ОСОБА_30 та ОСОБА_27 які вони надавали суду безпосередньо під час їх допиту у судовому засіданні, а не ті, що надавалися свідками під час досудового розслідування.

Додаткова судово-медична експертиза у кримінальному провадженні була призначена ухвалою суду від 29 серпня 2016 року, висновок експерта від 22.09.2016 року за № 721-Е-С отримано безпосередньо судом, сторона захисту ознайомлена з висновком даної експертизи, отже порушень ст.290 КПК України не вбачається. Для роз`яснень судово-медичних експертиз проведено допит експерта.

Отже, доводи обвинуваченого та захисника в цій частині, суд вважає безпідставними і такими що не заслуговують на увагу.

В той же час, суд вважає визнати такий доказ, як протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_30 від 09.06.2015 року недопустимим оскільки, хоча він і підписаний ОСОБА_30 без будь яких зауважень та заперечень і жодних заяв або скарг від свідка ОСОБА_30 про примушування її до надання показань або до участі в проведенні слідчих (розшукових) дій, рівно як і про тиск на неї с боку працівників міліції не надходило, конкретні прізвища цих працівників нею не називалися, але, будучі допитаною в судовому засіданні, свідок ОСОБА_30 вказала, що конфлікту між ОСОБА_28 та ОСОБА_21 вона не бачила, щось повздорили, але ОСОБА_31 мовчав, свої покази під час проведення слідчого експерименту в тій частині що ОСОБА_21 почав захищатися за ОСОБА_47 підійшов до ОСОБА_48 , вони стали обличчям впритул один до одного, то ОСОБА_28 почав наносити удари ОСОБА_21 лівою рукою в праву бокову ділянку тулубу, наніс близько 6-7 ударів. Від нанесених ударів ОСОБА_21 відійшов від ОСОБА_28 . Після чого ОСОБА_28 наніс ОСОБА_21 один удар кулаком правої руки в обличчя, можливо в ніс. Від нанесеного удару ОСОБА_21 втратив свідомість та впав на підлогу. Впав назад на спину, при падіння він вдарився об стілець, - не підтверджує. Суд в основу вироку кладе усні показання свідка, отриманні ним під час допиту в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_17 у вчинені злочину, а саме у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя у момент заподіяння, які викликали смерть потерпілого, встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_17 слід правильно кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України в заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя у момент заподіяння, які викликали смерть потерпілого.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_17 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосується ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_17 в силу ст.67 КК України не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність обвинуваченого у відповідності до ст.66 КК України, суд вважає щире каяття.

При визначені покарання ОСОБА_17 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин який відповідно до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі, оскільки ОСОБА_17 вчинив кримінальне правопорушення, яке є тяжким, виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів неможливі без ізоляції від суспільства, в той же час, суд враховуючи вищевикладене, а також враховуючи, що ОСОБА_17 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, він є інвалідом третьої групи, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, частково відшкодував матеріальну шкоду, його відношення до вчиненого, вибачився перед потерпілою, вперше притягається до кримінальної відповідальності, суд вважає можливим призначити ОСОБА_17 покарання в межах нижньої межі санкції частини другої статті 121 КК України.

Потерпілою ОСОБА_14 по справі заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_17 матеріальної шкоди в сумі 5 442 грн. та моральної в сумі 200 000 грн. В обґрунтування матеріальних позовних вимог потерпіла вказала, що потерпілий ОСОБА_18 був її рідним братом. На поховання свого брата вона витратила 10 442 грн. З цієї суми ОСОБА_17 відшкодував їй лише 5000 грн., тому сума матеріальної шкоди складає 5 442 грн. Крім того, внаслідок смерті брата вона перенесла і продовжує переносити і відчувати моральні страждання. Брат був єдиною рідною людиною після смерті їх матері. Вона постійно з ним спілкувалася, допомагала по господарству. Раптова смерть брата порушила її сімейні плани, замість витратити кошти на весілля сина, вона їх витратила на поховання брата. У неї зіпсувалися відносини з сином. Після смерті брата залишилися не погашені кредити на суму більше 13 000 грн., які вона повинна погасити. Їй телефонують з банку. Із-за цього вона знаходиться в нервовому стані, постійної депресії. Розмір моральної шкоди вона оцінює у 200 000 грн. Вказану суму моральної та матеріальної шкоди просить стягнути з ОСОБА_17 , який своїми навмисними протиправними діями заподіяв смерть її братові.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що ОСОБА_17 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, а саме заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя у момент заподіяння, які викликали смерть потерпілого ОСОБА_18 , який є рідним братом ОСОБА_14 .

Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

На підставі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Загальна сума завданої майнової шкоди на момент подання позову до суду, яку просить стягнути потерпіла склала 5 442 грн. При цьому, документально підтверджено витрати на поховання на суму 2 800 грн. Витрати на приготування поминального обіду підтверджено на суму 3 275,10 грн. Вказана сума підтверджена належними та допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи. Отже, всього документально підтверджено матеріальних витрат на суму 6 075,10 грн. Стягненню на користь потерпілої підлягає 1 075,10 грн., з врахуванням того, що обвинувачений сплатив 5 000 грн. під час досудового слідства.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування

Відповідно до роз`яснень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд приходить до висновку, що потерпілій ОСОБА_14 дійсно спричинена моральна шкода, яка полягала в перенесенні моральних страждань у зв`язку з трагічною загибеллю брата, в отриманні психологічного стресу, в зв`язку з цим, ці моральні страждання тривають і до тепер, нормальні життєві устої були порушені.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд, оцінивши аргументи потерпілої, виходячи з характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення), з врахуванням характеру і глибини пов`язаних з цим душевних страждань, пов`язані з цим вимушені зміни в життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, виходячи з засад розумності і справедливості, вважає достатнім і відповідним визначення розміру заподіяної моральної шкоди в сумі 100 000 грн. (сто тисяч гривень), яка підлягає стягненню з ОСОБА_17 .

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України, щодо судових витрат відповідно до ст.124 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,371,373,374,376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити ОСОБА_17 покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_17 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання рахувати з часу фактичного затримання.

Речові докази:

чотири фрагменти штукатурки зі слідами речовини бурого кольору; фрагмент плитки ПХВ розмірами 15,5 х11,5 см., зі слідами речовини бурого кольору, плитка ПХВ зі слідами речовини бурого кольору; два сліди пальців руки розмірами 22Х15 мм. Та 20х18 мм.; слід пальця руки розмірами 3,5х1,5 см.; два сліди пальців руки розмірами 20х10 мм та 14х11 мм, слід пальця руки розмірами 7х4,5 см.; футболка ОСОБА_17 ; зрізи нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_17 ; відбитку пальців рук ОСОБА_17 ; зрізи нігтьових пластин ОСОБА_18 ; зразок крові ОСОБА_17 , які знаходяться в камері схову Заводського РВ, квитанція № 000791 знищити.

Стягнути з ОСОБА_17 на користь ОСОБА_14 матеріальну шкоду в сумі 1 057,10 грн., (одна тисяча п`ятдесят сім гривень, десять копійок) моральну шкоду в сумі 100 000 грн. (сто тисяч гривень).

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1