Справа № 694/196/17 Провадження №1-кп/694/51/17
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
13.04.2017 року м.Звенигородка
Звенигородський районний суд, Черкаської області
в складі:головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю:прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця
с. Свидівок Черкаського району Черкаської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 24.11.2005 року Черкаським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 , не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого 25.12.2001 Черкаським районним судом Черкаської області за ст.ст.140 ч.2, 140 ч.3, 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки; 25.12.2002 Черкаським районним судом Черкаської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 25.12.2001 у вигляді 2 місяців та остаточно призначено покращання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі; 24.02.2009 Соснівським районним судом м. Черкаси за ст.309 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 1000 грн.; 10.03.2009 Соснівським районним судом м. Черкаси за ст.249 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.; 22.06.2011 Соснівським районним судом м. Черкаси» за ст.307 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 17.12.2013 р. на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09.12.2013, від відбуття покарання умовно- достроково звільнений з невідбутою частиною покарання у вигляді 1 року 3 місяців 14 днів; судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.190 ч.2 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 повторно, 18 грудня 2016 року близько 04 години, перебуваючи неподалік від Звенигородської ЗОШ №3 по просп. Шевченка в м. Звенигородка Черкаської області, маючи злочинний умисел на незаконне заволодіння майном ОСОБА_5 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману ОСОБА_5 , під приводом здійснення дзвінка, переконав останнього добровільно віддати йому мобільний телефон марки «МЕКи М2» моделі М578Н сріблястого кольору вартістю 2230 грн. 00 коп., таким чином, заволодів даним мобільним телефоном та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину передбаченого ст.190 ч.2 КК України та обрати йому міру покарання у виді 1 року позбавлення волі без ізоляції його від суспільства застосувавши до нього ст.ст.75,76 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, в скоєному кримінальному правопорушенні щиро кається та пояснив, що грудні 2016 року він проживав в готелі «Колос», що розташований в м. Звенигородка Черкаської області разом зі своєю співмешканкою гр. ОСОБА_6 . В середині грудня 2016 року, близько 04 години ночі він повертався з відпочинку з кафе-бару «Таракан», що розташований в м. Звенигородка. В цей час на перехресті вулиці Шевченка та просп.. Шевченка «біля танку» він зустрів невідомого йому хлопця віком близько 25-ти років, помітив, що
невідомий в руках тримав мобільний телефон. Підійшовши до невідомого попросив останнього зателефонувати, на що останній погодився та дав йому свій телефон фірми «Меізум 2», з якого він подав вид що здійснив дзвінок та положив даний телефон до кишені своєї куртки. Пройшовши разом з невідомим хлопцем до магазину «Хліб і до хліба» по проспекту Шевченка м. Звенигородка в нього виник умисел заволодіти даним мобільним телефоном та він повідомив, що втратив мобільний телефон «Меізу 2м» та запропонував невідомому піти його пошукати, на що останній відмовився та пішов як стало зрозуміло додому. Вказаний зазначений вище мобільний телефон фірми «Меізу 2м» продав за грошові кошти в сумі 600 гривень, при цьому повідомивши, що даний мобільний телефон належить йому. Виручені грошові кошти витратив на власні потреби. На даний час шкодує про вчинене злочинне діяння.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив про те, що в нічний час 18.12.2016 року він відпочивав в кафе-барі «Таракан». Близько о 04 годині 00 хвилин вирішив піти додому. На перехресті вул. Шевченка та просп.. Шевченка м. Звенигородка Черкаської області до нього підійшов невідомий чоловік, який зустрівши його повідомив, щоб він пішов разом з ним до нього додому. По дорозі невідомий попросив в нього телефон для того, щоб зателефонувати своєму синові, на що він добровільно надав власний телефон фірми «Меізу м2» невідомому, який здійснив з його телефону декілька дзвінків та з кимось розмовляв. Дійшовши до вул. П. Комуни м. Звенигородка невідомий повідомив, що його зазначеного телефона він не поверне, на що він пішов до адреси свого проживання та ліг відпочивати. Через деякий час особисто викупив свій мобільний телефон, який був проданий обвинуваченим невідомому чоловіку, кошти сплачені за телефон йому обвинуваченим не відшкодовані, при призначенні покарання просив суворо не карати.
Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні кримінального правопорушення за ст.190 ч.2 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Як пом`якшуючі вину обставини обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує визнання вини, щире каяття у вчиненому злочині.
Згідно ст. 67 КК України обставиною, яка може бути визнана судом, як така, що обтяжує покарання ОСОБА_4 - є рецидив злочинів.
Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу ОСОБА_4 , який по матеріалам досудового розслідування характеризується посередньо.
Враховуючи, що обвинувачений раніше судимий та судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_5 не відшкодована, суд вважає, що йому необхідно обрати покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі без ізоляції його від суспільства застосувавши до нього ст.ст.75,76 КК України, якщо протягом іспитового строку, встановленого судом обвинувачений не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган пробації.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази в кримінальному провадженні: (мобільний телефон марки «MEIZU М2» моделі М578Н сріблястого кольору ІМЕІ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ) переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 під розписку (а.м.д.р.50).
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст..ст.349,370,374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган пробації.
Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази в кримінальному провадженні (мобільний телефон марки «MEIZU М2» моделі М578Н сріблястого кольору ІМЕІ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ) який повернуто потерпілому ОСОБА_5 під розписку під час досудового розслідування, залишити останньому як законному володільцю.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Звенигородського

районного суду ОСОБА_1