Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/69/17 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1 ,
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.01.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000312за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2016 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Червона Долина Бобринецького району Кіровоградської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживаючий АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не працюючий, не одружентй, раніше судимий:
- 13.11.2007 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 186 КК України (ред. 2001 року) до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України (ред. 2001 року) від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
- 18.04.2008 року Знам`янським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186 КК України (ред. 2001 року) до позбавлення волі строком на 5 років. Вирок вступив у законну силу 08.07.2008 року;
- 26.08.2008 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України (ред. 2001 року) до позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці. На підставі ст.75 КК України (ред. 2001 року) від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
- 13.05.2015 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 125 КК України (ред.. 2001 року) до громадських робіт строком 100 годин;
- 30.10.2015 року вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, зміненого ухвалою від 09.02.2016 року апеляційного суду Кіровоградської області, якою призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком на 2 роки;
засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді на три роки три місяці позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України ОСОБА_7 частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 30.10.2015 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 09.02.2016 року, остаточно призначено покарання у виді на три роки шість місяців позбавлення волі.
Цим же вироком вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчинена повторно, за таких обставин.
29 травня 2016 року, близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходився в гостях в будинку, який належить гр. ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , та під час вживання спиртних напоїв з іншими гостями, у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «NOKIA» модель RM-1035 IMEI 1. НОМЕР_1 , IMEI 2. НОМЕР_2 , який належить гр. ОСОБА_9 . Скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_9 заснув а належний йому мобільний телефон лежав поруч на підлозі, ОСОБА_7 , діючи повторно, умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення таємно викрав мобільний телефон «NOKIA» модель RM-1035 IMEI 1. НОМЕР_1 , IMEI 2. НОМЕР_2 разом з сім-картою мобільного оператора «Київстар», на рахунку якого 0 гривень, вартістю згідно висновку експерта від 17.06.2016 року складає258 грн.
Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, віддавши мобільний телефон необізнаному в його злочинних діях жителю м. Бобринець Кіровоградської області ОСОБА_10 , чим завдав матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 258 грн.
Крім цього, 29 травня 2016 року, близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходився в гостях в будинку, який належить гр. ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , та під час вживання спиртних напоїв з іншими гостями, у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «ТЕХЕТ» модель В-111 IMEI НОМЕР_3 , який належить гр. ОСОБА_11 . Скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_11 заснула, а належний їй мобільний телефон лежав поруч на столі, ОСОБА_7 , діючи повторно, умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення таємно викрав мобільний телефон «ТЕХЕТ» модель В-111 IMEI НОМЕР_3 , вартість якого згідно висновку експерта від 17.06.2016 року складає 268 грн.
Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, привласнивши мобільний телефон для особистого користування, чим завдав матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_11 на загальну суму 268 грн.

В апеляційній скарзі та в доповненні до неї обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок районного суду.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що районний суд не вказав у своєму вироку, що потерпілі претензій до нього не мають, оскільки він відшкодував всі їхні збитки.
Також районний суд віднісся до нього з упередженням. Зокрема, йому не дали вирок Бобринецького районного суду.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає. Тому, колегія суддів відповідно до вимог ст. 404 КПК України, переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Оцінивши дослідженні у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 та правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 185КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно.
Тому, колегія суддів відповідно до вимог ст. 404 КПК України, переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які закріплені у ст. 65 КК України, та належним чином врахував тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а саме ОСОБА_7 в період іспитового строку, під час звільнення від відбування покарання, вчинив злочин, віднесений до категорії середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, обставиною справи, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлені.
На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 лише за умови ізоляції її від суспільства, призначивши йому покарання виді позбавлення волі частково приєднавши до покарання не відбуту частину покарання за вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 30.10.2015 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 09.02.2016 року,остаточно визначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, яке у даному випадку буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а також відповідатиме цілям покарання.

Апеляційні вимоги ОСОБА_7 стосовно не вручення йому копії вироку є такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявна розписка ОСОБА_7 (а.с. 80 т.2) про те, що він копію вироку отримав 13.10.2016 року.
Також не мажуть бути задоволені апеляційні вимоги ОСОБА_7 стосовно ставлення районного суду до нього з упередженою думкою оскільки, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий та в період іспитового строку вчинив два кримінальних правопорушення.
Апеляційні доводи ОСОБА_7 стосовно, неврахування районним судом того, що потерпілі претензій до нього не мають, не можуть бути задоволені оскільки відповідної заяви в матеріалах кримінального провадження від потерпілих не має. Крім того це не може бути підставою для пом`якшення покарання.
Викладені обставини на думку колегії суддів свідчать, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливо лише за умови ізоляції її від суспільства на строк, який визначив суд першої інстанції, оскільки останньому неодноразово надавалася можливість зробити належні висновки щодо своєї поведінки та способу життя, натомість ним вчинено кримінальне правопорушення, яке віднесено до злочинів середньої тяжкості.

Таким чином, колегія суддів вважає, що обране обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України, відповідає меті і засадам призначення покарання, є не тільки обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, але й є справедливим.

На підставі викладеного, із урахуванням того, що доводи апеляційної скарги під час апеляційного перегляду свого підтвердження не знайшли, тому вирок суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407-409, 419 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2016 року стосовно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 в той самий строк, з дня вручення їй копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4