В И Р О К
Іменем України
17.01.2017 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
із участю: - секретаря ОСОБА_2 ,
- прокурора ОСОБА_3 ,
- обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000769 від 29.08.2015 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Мала Жмеринка Жмеринського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого;
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
УСТАНОВИВ :
26.08.2015 року після 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на земельній ділянці, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЛ №713074 належить ОСОБА_5 , біля с.Кармелюкове Жмеринського району Вінницької області, переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, таємно, за допомогою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яким він повідомив неправдиві відомості стосовно власника майна, вчинив крадіжку металевої бочки об`ємом 200 л, що знаходилась на території вказаної земельної ділянки та для потерпілого ОСОБА_5 матеріальної цінності не представляє, яка була заповнена дизельним пальним в кількості 200 л, вартість якого згідно довідки ТОВ "ВОГ РІТЕЙЛ" від 21.06.2016 року станом на 26.08.2015 року становить 18 гривень 99 копійок за один літр, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3798 гривень.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, вказавши, що кримінальне правопорушення вчинив за обставин, викладених вище. Пояснив, що ввечері 26.08.2015 року після роботи, що виконував за домовленістю із ОСОБА_5 , він зустрівся в магазині в с.Леляки Жмеринського району із своїм знайомим ОСОБА_6 , з яким там випили по пляшці пива. Після цього вони придбали пляшку горілки і він запропонував останньому піти до нього додому, щоб її випити. В ході спільного розпиття горілки повідомив ОСОБА_6 , що він має бочку дизельного палива, яке отримав у якості оплати за роботу і яке може продати. Це дизельне паливо фактично належало ОСОБА_5 , а він потребував невідкладно коштів для повернення боргу, бо позичив гроші для придбання ліків від отриманого отруєння хімікатами під час роботи. Дозволу на розпорядження дизельним паливом у ОСОБА_5 він не отримував. ОСОБА_6 після повідомлення обвинуваченого зателефонував своєму знайомому ОСОБА_7 , який невдовзі приїхав із ОСОБА_8 на автомобілі типу "мінівен". Близкьо 23 години вечора тієї ж доби усі четверо вирушили за його вказівками щодо напрямку в район с.Кармалюкове Жмеринського району, де зберігалось паливо, а саме посеред поля біля вказаного села, на належній ОСОБА_5 земельній ділянці без огорожі та охорони. По прибуттю на місце він вказав на бочку із дизельним паливом, яку вони разом вручну завантажили у багажне відділення та рушили додому до ОСОБА_6 в с.Курилівці Жмеринського району, де переляли дизельне паливо з бочки до каністр, після чого ОСОБА_7 дав йому 500 чи 600 гривень за нього. Бочка залишилась вдома у ОСОБА_6 , а його з останнім ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відвезли в с.Леляки, де він з усіма розпрощався та пішов додому. Зазначив, що всім тоді казав, що дизельне паливо у бочці, яку вони вивозили, належить особисто йому. Зауважив, що в бочці було приблизно 170 л. диельного палива, оскільки він раніше кількадесят літрів використовував, заливаючи у трактор за вказівкою ОСОБА_5 при розчищенні ставка. Пояснив, що усвідомлював неправомірність привласнення ним у вказаний спосіб майна, яке належало іншій особі. З вартістю викраденого ним дизельного палива в сумі 3798 грн. погодився. У вчиненому щиро розкаявся та просив його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 до початку судового розгляду подав письмову заяву щодо його здійснення за його відсутності, залишивши зал судового засідання. Учасниками судового провадження визнано за можливе проведення судового розгляду без участі потерпілого.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що після 17 години одного дня влітку 2015 року він після роботи у магазин в с.Леляки, де він пив пиво з пляшки, зайшов обвинувачений ОСОБА_4 , якого знав раніше, і також купив пляшку пива, яку почав пити. Допивши пиво, удвох вони купили пляшку горілки та пішли додому до ОСОБА_4 , де її випили разом. При тому обвинувачений повідомив йому, що в с.Кармалюках у нього є дизельне паливо, яке він заробив, і є потреба його звідти забрати, щоб продати. Свідок подзвонив ОСОБА_7 , якого вважає своїм племінником, і передав йому почуту пропозицію. Той погодився і через нетривалий час під`їхав із своїм товаришем ОСОБА_8 на мінівені "Рено", обладнаною п`ятьма пасажирськими сидіннями. Тим же вечором близько 23 години учотирьох вони поїхали в с.Кармалюки, де ОСОБА_4 показав дорогу до місця, де стояла бочка. Це було у полі, поруч із ставком, без огорожі, посеред дикорослих кущів. Учотирьох воні підняли та поклали бочку з паливом до задньої частини автомобіля. При погрузці частина дизпалива пролилась, після чого щільніше закрутили пробку. Далі поїхали до свідка додому в с.Курилівці. Він дав ОСОБА_7 дві своїх каністри та пішов до хати зібрати харчі на наступний робочий тиждень, решта осіб залишились на подвір`ї переливати паливо у каністри. Потім він запропонував залишити у нього вдома пусту бочку, з чим усі погодились. ОСОБА_7 розрахувався із Твердохлібом за дизпаливо, скільки саме грошей він йому передавав, не бачив. Зауважив, що в подальшому він добровільно видав металеву бочку працівникам поліції.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що близько 21:00 годин одного вечора влітку 2015 року до нього зателефонував ОСОБА_6 , який запропонував придбати дизельне паливо, по ціні, що була нижчою від цін у автозаправочних мережах, тому він погодився. Далі свідок подзвонив своєму товаришу ОСОБА_8 , домовившись, що той його відвезе, зустрівся із ним на привокзальній площі в м.Жмеринці, після чого поїхали в с.Леляки, де його чкав ОСОБА_6 в будинку ОСОБА_4 . Обговоривши із останнім умови продажу дизпалива, усі четверо поїхали до с.Кармалюкове, на під`їзді до якого ОСОБА_4 показав, що треба повернути на дорогу до поля, де у вільному доступі перебувала бочка з дизельним паливом місткістю 200 л., яку вони підняли разом та, завантаживши в автомобіль, поїхали додому до ОСОБА_6 в с.Курилівці, позаяк той мав потребу узяти собі харчів на роботу. Там же дизпаливо переляли у чотири каністри, з яких три по 20 л., одна - на 10 л., також ще близько 20 л. заляли у бак автомобіля. За це він заплатив ОСОБА_4 500 чи 600 гривень. Решта дизельного палива у бочці залишилась у будинковолодінні ОСОБА_6 . Дизельне паливо у каністрах він привіз до себе додому, згодом використавши на власні потреби. Зазначив, що ОСОБА_4 був в нетверезому стані, від нього відчувався запах алкоголю при розмові.
Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що ввечері 26.08.2015 року він зустрівся із своїм товаришем ОСОБА_7 , який повідомив про потребу забрати та перевезти дизельне паливо, яке знайомий його родича отримав у якості заробітку. Власним автомобілем "Рено Кенго" він відвіз його до вказаного їм приватного будинку в с.Леляки, з якого вийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_4 і також сіли до автомобіля. Останній показав подальшу дорогу. Доїхали до с.Кармалюки, де при дорозі стояла металева бочка із дизельним паливом. Вони завантажили її до автомобіля. По відчуттям бочка була заповнена доверху, а її місткість становила 200 л. Потім перевезли бочку додому до ОСОБА_6 в с.Курилівцях, де на подвір`ї частину дизельного палива за допомогою шланга перелили у пластикові каністри. Не бачив чи хтось розраховувася з ОСОБА_4 . У бак його автомобіля в якості винагороди влили близько 10 л. дизельного палива. Бочка із залишками дизпалива лалишилась у ОСОБА_6 , якого з ОСОБА_4 завезли до с.Леляки, а наповнені каністри завіз додому ОСОБА_7 .
Окрім визнавальних пояснень обвинуваченого та показань свідків, вина ОСОБА_4 доводиться також дослідженими судом представлених стороною обвинувачення у якості письмових доказів наступними матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.08.2015 року, старшим слідчим СВ Жмеринського РВ УМВС України ОСОБА_10 було прийнято усну заяву від ОСОБА_5 , в якій останній повідомив, що в період часу з 20 години 00 хвилин 26.08.2015 року до 20 годин 00 хвилин 28.08.2015 року невідома особа, перебуваючи в с.Кармелюкове з земельної ділянки, яка належить заявнику ОСОБА_5 , скоїла крадіжку металевої бочки ємністю 200 л., всередині якої знаходилось дизельне паливо в кількості 200 л., заподіявши матеріальної шкоди в сумі 3200 грн. (а.с.73-74).
Згідно витягу з кримінального провадження №0000769 старшим слідчим ОСОБА_10 29.08.2015 року за вказаною заявою ОСОБА_5 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України (а.с.72).
Заявою від 29.08.2015 року (а.с.77) потерпілий ОСОБА_5 надав добровільну згоду на огляд земельної ділянки, яка розташована за адресою с.Кармалюкове Жмеринського району Вінницької області для проведення слідчих дій.
Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №713074 (а.с.78) ОСОБА_5 на підставі розпорядження Жмеринської райдержадміністрації від 26.01.2010 року №34 належить земельна ділянка, що розташована на території Кармалюківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, площею 2 га.
Згідно протоколу огляду місця події від 29.08.2015 року (а.с.75-76) проведено огляд земельної ділянки, що розташована в с.Кармалюкове, площею 2 га. Встановлено її розташування при в`їзді в с.Кармалюкове, на частині земельної ділянки знаходиться технічний транспорт. На частині земельної ділянки розміром 2х2 м. наявні сліди прим`ятості трави, зі слів власника земельної ділянки на місті прим`ятої трави була розташована металева бочка ємністю 200 л, всередині якої знаходилось дизельне паливо кількістю 200 л.; під час огляду вказана металева бочка була відсутня.
Відповідно до копії заяви про видачу паспорту (а.с.80) обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є уродженцем с.Мала Жмеринка Жмеринського району Вінницької області.
Згідно довідки-характеристики виконкому Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 07.06.2016 року №731 (а.с.81) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується позитивно.
З довідки виконкому Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 07.06.2016 року №730 (а.с.82) вбачається, що до складу сім`ї обвинуваченого ОСОБА_4 входять: сестра ОСОБА_11 , племінниця ОСОБА_12 , племінник ОСОБА_13 , які зареєстровані, але не проживають за вказаною адресою.
Згідно довідок Комунальної установи "Жмеринська центральна районна лікарня" від 07.06.2016 року (а.с.83-84) обвинувачений ОСОБА_4 на психіатричному обліку та на обліку у наркокабінеті не значився та протягом п`яти років за лікуванням не звертався.
Згідно протоколу огляду місця події від 02.06.2016 року (а.с.85-87) та фототаблиць до нього (а.с.88-89) проведено огляд домоволодіння, що розташове за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого на горищі гаража та підсобного приміщення виявлено металеву бочку без фарби місткістю 200 л, що за повідомленням потерпілого ОСОБА_5 належить йому та була у нього викрадена із садка в с.Кармалюкове Жмеринського району.
Згідно заяви ОСОБА_6 (а.с.90) останній добровільно видав працівникам поліції металеву бочку ємкістю 200 л, що була викрадена в садку с.Кармалюкове Жмеринського району, власником якої є ОСОБА_5 .
Відповідно до постанови слідчого від 02.06.2016 року (а.с.91) металеву бочку ємністю 200 л. визнано речовим доказом по кримінальному провадження № 0000769 та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 ..
Згідно заяви потерпілого ОСОБА_5 від 02.06.2016 року (а.с.92) останній отримав від працівників поліції металеву бочку ємністю 200 л, яку було у нього викрадено із саду с.Кармалюкове Жмеринського району Вінницької області у період з 26.08.2015 по 28.08.2015 року.
Згідно довідки ОСК ГУНП України в Вінницькій області №8284/212/03-16 від 15.06.2016 року (а.с.93) обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до ст.89 КК України вважається особою, яка не має судимості.
Вкаані докази суд приймає до уваги, так як вони отримані та представлені суду із дотриманням вимог закону, в цілому не суперечать один одному та ніким не оспорюються.
При цьому суд виходить з того, що кримінальне равопорушення, вчинене обвинуваченим, належить до злочинів середньої тяжкості, не є складним та є одноепізодним; обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад; якість зібраних під час провадження досудового слідства доказів сумнівів у суду не викликають.
На підставі сукупного аналізу наведених доказів суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 умисно вчинив таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку, а тому він підлягає кримінальній відповідальності за ч.1 ст.185 КК України.
При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують відповідальність, та обставини, які обтяжують його відповідальність.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно; на обліку у лікарів психіатрів та наркологів не перебував і не перебуває, на час вчинення кримінального правопорушення вважається особою, яка не має судимості.
Ті обставини, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, слід віднести до таких, що пом`якшують покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових правопорушень визначає необхіднність застосування щодо нього покарання у виді позбавлення волі за недостатності досягнення вказаної мети у даному конкретному випадку застосуванням інших більш м`яких видів кримінального покарання, альтернативно передбачених санкцією даної частини вказаної статті кримінального закону, не вбачаючи також підстав застосування положень ст.69, 69-1 КК України.
Одночасно, приймаючи до уваги, що вчинене ним кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості, що передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, з урахуванням особи ОСОБА_14 , який позитивно характеризуєтьсяза місцем проживання та є таким, що не має судимості, враховуючи обставину, що пом`якшує його покарання, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання шляхом звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням із покладенням на нього певних обов`язків на період іспитового строку.
Враховуючи, що в ході досудового розслідування обвинуваченому міра запобіжного заходу не обиралась, а під час судового розгляду він не допускав порушень обов`язків щодо явки за викликом суду та наразі ніким не заявлено про обрання йому певної міри запобіжного заходу, судом не вбачається підстав для вирішення питання її застосування до набрання вироком законної сили.
Речовий доказ - металеву бочку, що є викраденим майном, слід залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_5 .
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати на залучення експерта за змістом обвинувального акту відсутні.
Керуючись ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити йому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст.75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ: металеву бочку місткістю 200 л. залишити у володінні ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку його оскарження.
На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1