Дата документу Справа № 1

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадж. №11сс/778/709/15 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 05 грудня 2016року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2016 року про продовження строку домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Новоолександрівка Приазовського району Запорізької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

підозрювана ОСОБА_7 ,

адвокат ОСОБА_6 .

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України за наступних обставин.

У вересні 2016 року старший слідчий слідчого відділу Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Запорізькій області ОСОБА_9 , дізнавшись про факт розслідування ОСОБА_7 вказаного кримінального провадження та, достовірно знаючи про місце перебування викраденого автомобілю «Opel Corsa» жовтого кольору, державний номер НОМЕР_1 , діючи умисно з корисливих мотивів, запропонувала ОСОБА_7 отримати неправомірну вигоду від заявниці ОСОБА_10 за повернення вказаного автомобілю їй як власнику, на що ОСОБА_7 погодилася.

19.09.2016 ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді слідчого Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Запорізькій області, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди, діючи за попередньою домовленістю із ОСОБА_9 , реалізуючи спільний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 , перебуваючи у власному кабінеті, розташованому в приміщенні Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за адресою м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 12-а, повідомила ОСОБА_10 про необхідність передачі їй, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 неправомірної вигоди за повернення їй викраденого автомобіля, зазначивши при цьому, що їй достовірно відомо місцезнаходження вказаного автомобіля. При цьому, ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_10 про те, що порядок передачі грошових коштів та повернення автомобіля їй повідомить ОСОБА_11 , який був обізнаний про злочинний план ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

19.09.2016 ОСОБА_11 , будучи заздалегідь обізнаним про злочинний умисел ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , розуміючи, що указані особи є працівниками поліції та в силу свого службового становища мають повноваження щодо розслідування обставин викрадення у ОСОБА_10 автомобіля, достовірно знаючи про місце знаходження викраденого автомобіля, виконуючи свою роль у вчиненні злочину, яка полягала у забезпеченні схоронності викраденого у ОСОБА_10 автомобіля та наданні ОСОБА_10 детальної інформації про умови передачі останньою неправомірної вигоди за повернення автомобілю, реалізовуючи спільний із ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 за повернення останній викраденого автомобіля, діючи з корисливим мотивом, домовився зі ОСОБА_10 про зустріч для висунення їй вимог щодо умов передачі останньою неправомірної вигоди за повернення її автомобілю.

Продовжуючи виконувати свою роль у вчиненні злочину, ОСОБА_11 дав вказівку ОСОБА_12 в особистій зустрічі із ОСОБА_10 повідомити останній детальну інформацію про умови передачі ОСОБА_10 неправомірної вигоди за повернення автомобілю.

ОСОБА_12 , будучи заздалегідь обізнаним про злочинний умисел ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , розуміючи, що указані особи є працівниками поліції та в силу свого службового становища мають повноваження щодо розслідування обставин викрадення у ОСОБА_10 автомобіля, достовірно знаючи про місце знаходження викраденого автомобіля, виконуючи свою роль у вчиненні злочину, яка полягала у забезпеченні схоронності викраденого у ОСОБА_10 автомобіля, наданні ОСОБА_10 детальної інформації про умови передачі останньою неправомірної вигоди за повернення автомобілю, отриманні у останньої грошових коштів та подальшої передачі отриманих коштів іншим співучасникам, поверненні ОСОБА_10 автомобілю та документів на нього, реалізовуючи спільний із ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 за повернення останній викраденого автомобіля, діючи з корисливим мотивом, 21.09.2016 приблизно о 15-00 годині, перебуваючи біля автозаправної станції (Укрнафта) по вул. Каховській в м. Запоріжжя, виконуючи вказівку ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_10 про необхідність передачі їм 2800 доларів США та 5000 гривень, запевнивши, що вони передадуть їй викрадений автомобіль «Opel Corsa» жовтого кольору, державний номер НОМЕР_1 . Після чого, ОСОБА_10 передала ОСОБА_12 частину неправомірної вигоди 5000 гривень за повернення їй автомобілю. При цьому, ОСОБА_12 запевнив її, що у разі передачі їм ще 2800 доларів США автомобіль їй буде повернуто.

23.09.2016 приблизно о 14-30 годин ОСОБА_12 , продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 злочинний умисел, направлений на отримання ними неправомірної вигоди за повернення ОСОБА_10 її автомобілю, виконуючи свою роль у вчиненні злочину, перебуваючи по вул. Весняній у м. Запоріжжя, отримав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду у розмірі 2800 доларів США (за курсом НБУ станом на 23.09.2016 - 72576 грн.) для себе, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

Після чого ОСОБА_12 передав ОСОБА_10 у фактичне володіння належний їй автомобіль «Opel Corsa» жовтого кольору, державний номер НОМЕР_1 , ключ від автомобілю та свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу.

19.09.2016 р. під № НОМЕР_2 до ЄРДР внесено відомості про злочин, передбачений ч.3 ст. 368 КК України.

28.09.2016 р. ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів, покладені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Прокурор прокуратури Запорізької області ОСОБА_13 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу під домашнім арештом у відношенні ОСОБА_7 , в якому зазначив, що у строк дії процесуальних обов`язків завершити досудове розслідування не представляється можливим, оскільки до матеріалів кримінального провадження ще потрібно долучити висновки призначених експертиз, ознайомити підозрювану та його захисника із значним обсягом матеріалів кримінального провадження та виконати вимоги ст.290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, а раніше встановлені ризики щодо негативної поведінки ОСОБА_7 не зменшилися.

Задовольняючи клопотання прокурора та продовжуючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 26.01.2017 року, слідчий суддя зазначив, що в діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, тобто є підстави вважати, що ОСОБА_7 вчинила тяжкий злочин, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Слідчий суддя врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , суворість можливого покарання, відомості про особу обвинуваченої, прийшов до висновку про продовження існування певних, раніше встановлених ризиків та погодився із думку слідства, що не продовження строку даного виду запобіжного заходу стане перешкодою для завершення досудового розслідування.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді, просить ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2016 року про продовження строку застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати і застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме з 22-00 год. до 07-00 год., з покладанням процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує, що в клопотанні прокурора зазначено, що залишилися ряд процесуальних дій, а саме доручення до кримінального провадження висновків експерта, виконання вимог ст. 290 КПК України, складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, в той же час всі слідчі дії за участю ОСОБА_7 та інших учасників кримінального провадження вже проведені, що виключає можливість незаконного впливу на потерпілого та інших учасників процесу.

Крім того, апелянт зазначає, що ОСОБА_7 є дитиною-сиротою, її опікуном є ОСОБА_14 , яка на теперішній час не працевлаштована та не має самостійного джерела заробітку, інші способи заробітку сімї ОСОБА_15 відсутні. Пошук підозрюваною ОСОБА_7 іншої роботи унеможливлюється наявністю заборони покидати місце свого проживання встановленою ухвалою слідчого судді від 28.09.2016 року.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_6 ,, підозрювану ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до положень ч.1 ст. 404 КПК України, судове рішення слідчого судді переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

З наданих слідством матеріалів кримінального провадження вбачається ймовірність висунутої ОСОБА_7 підозри за ч.3 ст.368 КК України, що за змістом апеляції не оспорюється стороною захисту.

Тобто є підстави вважати, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Ухвалою слідчого судді від 28.09.2016 року про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України щодо переховування, впливу на потерпілу, свідків, експертів та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Дана позиції знайшла відображення і в оскаржуваному рішенні слідчого судді, наслідком чого, за наявності ризиків, які не зменшилися, стало продовження строку тримання підозрюваної під вартою.

Судова колегія, з урахуванням, зокрема, обставин справи, серйозності висунутої ОСОБА_7 підозри, розділяє позицію слідчого судді щодо продовження існування ризиків негативної поведінки підозрюваної.

Доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, що стосується застосування до підозрюваної даного виду запобіжного заходу та, з урахуванням необхідності виконання ряду слідчих та процесуальних дій по даному кримінальному провадженні стосовно декількох осіб, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують продовження стосовно ОСОБА_7 домашнього арешту у межах строку продовженого прокурором досудового слідства до чотирьох місяців.

Клопотання захисника, подане до слідчого судді про заміну ОСОБА_7 запобіжного заходу слід враховувати як заперечення доводам та вимогам відповідного клопотання органу досудового розслідування, оскільки таке клопотання має подаватися у відповідності до вимог ст. 201 КПК України.

Наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання, відсутність судимостей, неможливість останньою працевлаштуватися, враховуючи інші обставини провадження, які суд визнає вагомими, не спростовують висновки слідчого судді щодо необхідності продовження застосування до підозрюваної даного виду запобіжного заходу.

Отже колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні підозрюваної в межах продовженого строку досудового розслідування.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2016 року про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до 26.01.2017 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4