Єдиний унікальний номер 341/643/17
Номер провадження 1-в/341/48/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

представників Галицької ВК № 128 - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника спостережної Комісії при

Галицькій РДА - ОСОБА_6

засудженої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі в режимі відеоконференції заяву про умовно-дострокове звільнення від покарання, яка надійшла до суду від засудженої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше судимої, засудженої вироком Монастирського районного суду Тернопільської області 08 вересня 2014 року за ст. 185 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, на підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 19.05.2014 року, що змінений ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 16.07.2014 року, та визначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі-

в с т а н о в и в:
Засуджена ОСОБА_7 звернулася до Галицького районного суду Івано-Франківської області із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо неї.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_8 клопотання підтримала, зазначила, що в разі звільнення з місць позбавлення волі планує повернутись проживати де проживають її чоловік, з яким перебуває у фактичних шлюбних відносинах та шестеро дітей, троє яких є неповнолітніми, працевлаштуватись. Перебуваючи в колонії переглянула життєві цінності. Дуже жаліє про вчинені нею злочини і просила задовольнити її клопотання.

Прокурор,представник виправної колонії та представник спостережної комісії не заперечили щодо задоволення клопотання засудженої ОСОБА_7 .

Суд,заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечили щодо задоволення поданої заяви, а також ознайомившись з матеріалами особової справи засудженої суд вважає, що заяву слід задовольнити.

Судом встановлено, що вироком Монастирського районного суду Тернопільської області 08 вересня 2014 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 19.05.2014 року, що змінений ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 16.07.2014 року, та визначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 820 грн. завданої злочином шкоди, також стягнуто на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз на загальну суму 1834 грн. 52 коп.

У строк покарання призначеного ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, зараховано відбутий нею строк за попереднім.

З матеріалів справи вбачається, що в місцях позбавлення волі вона знаходиться з 25 січня 2014 року. Під час тримання в Чортківському СІЗО характеризувалась негативно, за порушення вимог режиму тримання, порушення розпорядку дня накладалися два стягнення, а саме, попередження та позачергове прибирання камери, які в даний час є погашеними, заохочення не оголошувались.

В Галицькій виправній колонії № 128 Івано-Франківської області ОСОБА_7 відбуває покарання з 05 січня 2015 року. За час відбування покарання у виправній колонії засуджена характеризується таким чином: допустила три порушення режиму утримання, за що два рази була притягнена до дисциплінарної відповідальності, було накладено стягнення попередження правами начальника відділення СПС та догана правами начальника установи. Також, в іншому випадку по факту спроби створення конфліктної ситуації із засудженою було проведено профілактичну бесіду, має два заохочення. Підтримує рівні стосунки із іншими засудженими, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Працевлаштована у швейному цеху установи, виконує вчасно виробничі завдання. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу Фізкультура та спорт. Також, приймає участь у громадському житті відділення СПС №1.1.

Як пояснила в судовому засіданні представник установи ВК № 128, на засіданні комісії установи з розгляду питань застосування передбачених законодавством пільг, 03.11.2015 року протоколом № 24 було відмовлено за заявою засудженої. Питання про заміну засудженій не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням відповідно до ст. 82 КК України розглядалось на засіданні комісії 23.02.2016 року, протоколом №5 - було відмовлено. Також, розглядалось питання щодо умовно дострокового звільнення у відповідності до ст. 81 КК України на засіданні комісії установи з розгляду питань застосування до засуджених передбачених законодавством пільг 04.10.2016 року протоколом № 21, також було відмовлено. Засуджена по вироку суду має цивільний позов в розмірі 1 834 грн. 52 коп., який на даний час не погашений.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Постановою пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» (п. 17), судам надано роз`яснення, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.»

Станом на теперішній час наявні всі правові підстави для застосування щодо ОСОБА_7 пільги, передбаченої ст. 81 КК України оскільки засуджена довела своє виправлення.

На підставі викладеного та ст. 81 КК України, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України суд, -

у х в а л и в:
Заяву ОСОБА_7 задовольнити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену вироком Монастирського районного суду Тернопільської області 08 вересня 2014 року у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки що змінений ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 16.07.2014 року, та визначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі звільнити умовно-достроково на не відбутий нею строк,що становить 11 місяців 23 дні.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів прокурором з дня її проголошення, а засудженою з дня отримання копії такої, шляхом подання апеляцій до апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд.

Суддя:ОСОБА_1