Справа № 308/3565/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000679 - старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про обрання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за національністю українця, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-
ВСТАНОВИВ:

СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000679 від 08.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. Підставою для початку досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до ЄРДР стала заява ОСОБА_7 від 08.11.2016 року про те, що 08 листопада 2016 року близько 06.00 години, група невстановлених осіб, одягнених у камуфльований одяг з масками на головах, із застосуванням предметів, схожих на зброю (пістолети), знаходячись на відрізку міжнародної траси Київ-Чоп, біля села Ганьковиця Свалявського району Закарпатської області, здійснили розбійний напад на нього та ОСОБА_8 , який їхав з ним у автомобілі, під час чого заволоділи його грошовими коштами у сумі 160 000 гривень

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08 листопада 2016 року близько 06.00 години ОСОБА_5 , діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном шляхом вчинення розбійного нападу, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , групою осіб, останні будучи одягнутими у камуфльований одяг із масками на голові задля уникнення їх ідентифікації за обличчям, знаходячись на ділянці міжнародної автодороги Київ-Чоп неподалік села Ганьковиця Свалявського району, для примусової зупинки транспортного засобу потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які проїжджали по цій ділянці дороги на автомобілі «Opel Astra», д/н НОМЕР_1 , із застосуванням саморобної металевої рейки із шипами, яку поставили на смузі їх руху, зупинили вказаний автомобіль, внаслідок чого вказаний автомобіль зупинився на узбіччі даної ділянки дороги внаслідок пошкодження шин коліс, після чого підбігли до автомобіля, де із погрозою застосування зброї у виді пістолета невстановленого зразка до потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , нанесли ОСОБА_7 тілесні ушкодження і відтягли на узбіччя, де зв`язали йому руки та ноги клейкою стрічкою, обризгали йому обличчя сльозоточивим газом та одягли на голову мішок, тим часом ОСОБА_8 зумів втекти від нападників, після чого із багажного відсіку автомобіля «Opel Astra», д/н НОМЕР_1 , викрали належні потерпілим грошові кошти на загальну суму 160 000 (сто шістдесят тисяч) гривень та два мобільні телефони «Нокіа», а ОСОБА_9 в цей час засобами зв`язку координував дії вищевказаних ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_14 , тобто групо осіб вчинили розбійний напад, після чого з місця події із викраденим майном зникли, а викрадені грошові кошти розподілили між собою.

10.04.2017 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ст.278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом від 08.11.2016 прийняття заяви ОСОБА_15 про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом огляду місця події від 08.11.2016 ділянки траси Київ-Чоп неподалік с.Ганьковиця Свалявського району, за результатами якого виявлено та вилучені сліди низу взуття нападників та використовуваного ними автомобіля, матерчату шапку, обривки липкої стрічки та поліетиленовий мішок, використаних нападниками; протоколом огляду місця події від 21.11.2016 ділянки місцевості, де було виявлено пошкоджений вогнем а/м ВАЗ-2106, д/н НОМЕР_2 , використаний нападниками; протоколами допиту потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , які показали про обставини вчинення розбійного нападу, свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які показали про обставини продажу автомобіля ВАЗ-2106, д/н НОМЕР_2 ; протоколом впізнання осіб із свідком ОСОБА_16 , за результатами якого він впізнав ОСОБА_13 ; висновками судово-медичної експертизи №218 від 08.11.2016 тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_7 ; висновками трасологічних експертиз № 2/1035 від 17.01.2017; висновком дактилоскопічної експертизи №3/1021 від 10.02.2017; висновками молекулярно-генетичної експертиз № 10/644 від 25.01.2017, №10/158 від 15.03.2017; відомостями отриманими за результатами негласних слідчих розшукових дій проведених відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ; інформацією про телефонні з`єднання в місці вчинення злочину та на шляхах відходу; протоколами проведених обшуків від 10.04.2017 та протоколів оглядів по місцю проживання зазначених осіб, за результатами яких виявлено та вилучень речі, що мають значення доказів, а також за результатами яких останні добровільно видали викрадені грошові кошти, та іншими зібраними доказами.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлені та підтверджені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність у застосуванні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на те, що ОСОБА_5 часто виїжджав за кордон, спробам незаконно впливати на свідків та потерпілих із окремими із яких він особисто знайомий, з метою запобігання спробам знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчиненого злочину, чи іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що ОСОБА_5 ніде не працює, вчинив тяжкий корисливий злочин проти власності, що характеризувався погрозою та застосуванням насильства щодо потерпілих групою осіб, а також зважаючи на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

На підставі викладеного та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним, орган досудового розслідування просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 у судовому засіданні враховуючи особу підозрюваного просив обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки останній не має наміру ухилятися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого з приводу внесеного клопотання, підозрюваного та його захисника, приходжу до наступного висновку:

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, те, що таке було вчинено за попередньою змовою групою осіб, враховує також тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, яке відноситься до категорії тяжких і за яке йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна, тобто є підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків та потерпілих із окремими із яких він особисто знайомий, чи іншим способом перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

До того ж, крім наявності вказаних ризику, суд також враховує особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_5 офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, враховує, що за місцем проживання він позитивно характеризується, є одруженим та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також його стан здоров`я.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою.

Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_5 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

З матеріалів кримінального провадження та судового розгляду вбачається, що підозрюваним відносно потерпілого ОСОБА_7 безпосередньо застосовувалось насильство, про що свідчить його покази та покази підозрюваного ОСОБА_5 ..

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 було вчинено із застосуванням насильства відносно потерпілих, вважаю за можливе у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000679 - старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за національністю українця, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 07 червня 2017 року, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1