Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 9-209/10
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28.12.2010м. м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Кононенко С.Д., при секретарі Кожедуб М.В., за участю скаржника ОСОБА_1, ст. помічника прокурора Ленінського району м. Полтава ОСОБА_2, розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову прокуратури Ленінського району м. Полтави від 17.11.2010 року про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи з одночасним порушенням кримінальної справи № НОМЕР_1 за фактом зловживання службовим становищем та службового підроблення офіційних документів працівниками Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 364 та ч.1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася громадянка ОСОБА_1 із скаргою на постанову прокуратури Ленінського району м. Полтави від 17.11.2010 року про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи з одночасним порушенням кримінальної справи № НОМЕР_1 за фактом зловживання службовим становищем та службового підроблення офіційних документів працівниками Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 364 та ч.1 ст. 366 КК України.

З цією постановою прокуратури ОСОБА_1 не згодна зважаючи на наступне.

Так ОСОБА_1 вказала, що являючись головним державним виконавцем Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ, на підставі правомірного розпорядження начальника відділу вона проводила виконавчі дії щодо виконання рішення суду, тому вказана постанова безпосередньо стосується її інтересів, як одного з працівників Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ.

Зі змісту постанови про порушення кримінальної справи вбачається, що при порушенні кримінальної справи прокурором встановлено порушення законодавства посадовими особами ВДВС при виконанні наказу Господарського суду м. Києва від 24.02.10 про передачу підприємству з іноземними інвестиціями «Автомобільне товариство Автоінвестрой - Запоріжжя» автомобіля ГАЗ-3309-354, двигун №328625, кузов №014394.

При цьому матеріалами вказаного виконавчого провадження підтверджується, що згідно заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження, майно, що підлягає передачі знаходиться у користуванні ВАТ «Полтаваобленерго», що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. С.Поділ, 5.

В подальшому, стягувач повідомив ВДВС, що майно, яке підлягає передачі знаходиться за адресою : м. Кременчук, пр.60 років Жовтня, 8.

Статтею 53 Закону регламентовано, що державний виконавець має право на пропозицію боржника або стягувача звернути стягнення на майно боржника, що знаходиться в інших осіб, а також на майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Одержавши від названих осі відомості про наявність майна боржника, державний виконавець описує це майно в присутності понятих, вилучає його і реалізує у встановленому цим Законом порядку. Якщо особа, у якої знаходиться майно боржника, перешкоджає державному виконавцеві у його вилученні, таке майно вилучається державним виконавцем у примусовому порядку, встановленому статтею 55 цього Закону.

Отже 25.10.10 відділом ДВС, керуючись вказаними нормами законодавства, були вчинені дії по передачі автомобіля ГАЗ-3309-354, двигун №328625, кузов №014394 стягувачу по виконавчому провадженні (ідентифікаційні номера обєкту передачі майна повністю відповідали встановленим у судовому наказі), про що складено відповідні акти державного виконавця та акти опису й арешту майна. В подальшому виконавче провадження закінчено у звязку з повним фактичним виконанням судового рішення.

Тому ОСОБА_3 вказала, що вказане свідчить, що ВДВС вчинено дії відповідно до закону та в установленому законом порядку, що свідчить про законність її дій. Просила скасувати вказану постанову, а провадження по справі закрити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримала вимоги своєї скарги.

Старший помічник прокурора Ленінського району м. Полтава ОСОБА_2, в суді пояснив, що скарга ОСОБА_1 є безпідставної, оскільки саме на органи прокуратури покладено обовязок перевірки законності дій ДВС. Саме порушення кримінальної справи не вказує на те, що особа вчинила певний злочин. І тільки суд наділений правом визначати злочин та особу, яка його вчинила.

На підставі цього прокурор просив скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вислухавши пояснення скаржника, прокурора, дослідивши матеріали кримінальної справи № НОМЕР_1, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню за наступних підстав.

Так судом на підставі матеріалів кримінальної справи було встановлено про факт виконання рішення суду, як показала ОСОБА_1

Законодавством України встановлено, що перевірку законності дій по виконавчому провадженню не можуть здійснювати органи прокуратури та їх посадові особи, а відповідні скарги, заяви на дії ВДВС, що надходять до прокуратури, повинні надсилатися за належністю до обласних відділів ДВС, або Департаменту ДВС, для розгляду їх відповідною посадовою особою, і тільки після надання відповідної оцінки діям державних виконавців, повинно вирішуватися питання про порушення (відмову у порушенні) кримінальної справи.

Тобто, при винесені постанови про порушення кримінальної справи було порушено ст.94 КПК України, якою передбачено, що справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України 26.12.03 N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» передбачено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

ВАТ «Полтаваобленерго», як особа, що подала заяву до прокуратури та вважає, що його майно арештовано та передано по судовому рішенні стягувачеві, до суду про виключення майна з акту опису й арешту не зверталося, що свідчить про безпідставність звернення до прокуратури про вчинення злочину.

При цьому, слід врахувати, що відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Вказані факти прокурор не врахував при порушенні кримінальної справи, що по своїй суті не є оцінкою доказів на підтвердження відсутності в діяннях працівників ВДВС складу злочину, що розглядаються по суті справи, а лише свідчать відповідно до вимог ст. 236-8 КПК України про відсутність достатніх та законних даних, які стали підставами для порушення кримінальної справи.

Враховуючи зазначене, можна прийти до висновку, що порушення кримінальної справи було здійснено прокуратурою без достатніх приводів і підстав, що дає підстави для скасування зазначеного рішення, а скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 236-7, 236-8 КПК України суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову прокуратури Ленінського району м. Полтави від 17.11.2010 року про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи з одночасним порушенням кримінальної справи № НОМЕР_1 за фактом зловживання службовим становищем та службового підроблення офіційних документів працівниками Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 364 та ч.1 ст. 366 КК України задовольнити.

Скасувати постанову прокуратури Ленінського району м. Полтави від 17.11.2010 року про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи з одночасним порушенням кримінальної справи № НОМЕР_1 за фактом зловживання службовим становищем та службового підроблення офіційних документів працівниками Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 364 та ч.1 ст. 366 КК України.

Кримінальну справу № НОМЕР_1 за фактом зловживання службовим становищем та службового підроблення офіційних документів працівниками Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 364 та ч.1 ст. 366 КК України подальшим провадженням закрити та зберігати в матеріалах провадження по скарзі до вступу постанови в законну силу.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі семи діб з дня її винесення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_4