Справа №591/4535/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - Мальована-Когер
Номер провадження 11-кп/788/48/17а Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за № 0003275 від 29 липня 2016 року, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 7 листопада 2016 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терешківка Сумського району, Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

13 серпня 2015 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

та за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 11 листопада 2016 року про виправлення описки у вироку Зарічного районного суду м. Суми від 7 листопада 2016 року відносно ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 , в якій він просить вирок суду щодо ОСОБА_7 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виключивши з мотивувальної та резолютивної частин вироку посилання на ст. 69 КК України.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднано покарання за попереднім вироком Сумського районного суду Сумської області від 13 серпня 2015 року, та остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 175 грн. 92 коп.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги заступник прокурора Сумської області ОСОБА_8 не оспорюючи фактичні обставини, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 зазначає, що вирок суду є незаконним і підлягає зміні у зв`язку з допущеним судом неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 . Так, при ухваленні вказаного вироку суд першої інстанції, призначивши покарання в межах санкції частині статті Особливої частини Кримінального кодексу України, безпідставно послався у мотивувальній та резолютивній частинах судового рішення на застосування ст. 69 КК України, чим порушив зазначені вимоги закону.

Крім цього, прокурор подав апеляційну скаргу і на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 11 листопада 2016 року про виправлення описки у цьому ж вироку від 7 листопада 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 за ст. 185 ч. 2 КК України, в якій просить ухвалу суду скасувати як незаконну у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, так як вважає, що суд виправляючи описку у вироку шляхом виключення із мотивувальної та резолютивної частин судового рішення посилання на застосування ст. 69 КК України фактично вийшов за межі наданих йому повноважень, оскільки тим самим змінив зміст судового рішення в частині призначення покарання.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на судові рішення не подавали.

Як встановив суд першої інстанції, 29 липня 2016 року, близько 02 год. 30 хв., ОСОБА_7 перебуваючи в компанії із знайомим ОСОБА_9 та не знайомими йому дівчатами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в приміщенні нічного клубу «Луна» в місті Суми по вул. Інтернаціоналістів, 21 користуючись тимчасовою відсутністю потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повторно, таємно, викрав із залишених ними сумок мобільний телефон Nokia 105 Dual SIM, вартістю 457 грн. власницею якого є потерпіла ОСОБА_11 та грошові кошти у сумі 650 грн., що належать потерпілій ОСОБА_12 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_5 на підтримку поданих апеляційних скарг, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які не заперечували проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за обставин наведених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються зібраними у справі доказами та не оспорюються учасниками судового розгляду.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України є правильною.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність при призначенні покарання, а саме безпідставного застосування судом положень ст. 69 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України то вони, на думку колегії суддів, є слушними та заслуговують на увагу.

Так, санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Суд першої інстанції, визнаючи обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України призначив йому покарання по цьому закону, в межах санкції вказаної частини статті, а саме - 3 роки позбавлення волі, однак, при цьому, як в мотивувальній, так і в резолютивній частинах судового рішення посилався на застосування положень ст. 69 КК України. Тобто суд при призначенні покарання застосував закон, який не підлягає застосуванню, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та згідно п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для зміни чи скасування судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з вимогами апеляційної скарги прокурора та вважає, що вирок місцевого суду відносно ОСОБА_7 в частині призначення обвинуваченому покарання підлягає зміні, шляхом виключення з його мотивувальної та резолютивної частин посилання на застосування ст. 69 КК України.

Крім того, колегія апеляційного суду погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо незаконності ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 11 листопада 2016 року про виправлення описки цього ж вироку.

Так, вказаною ухвалою суд першої інстанції за власною ініціативою виправив описки у мотивувальній та резолютивній частинах вироку, а саме виключив з них посилання на застосування ст.69 КК України при призначенні покарання.

Відповідно до положень ч.1 ст.379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить, зокрема, написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може ускладнити виконання в цілому судового рішення. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними або граматичними помилками, що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом , який ухвалив рішення.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлення фактичних обставин справи (наприклад, дати, події, номера і дати документа, найменування сторони, прізвища особи тощо.)

Так, у вироку Зарічного районного суду м. Суми від 7 листопада 2016 року стосовно ОСОБА_7 суд при призначенні покарання за ч. 2 ст. 185 КК України як в мотивувальній, так і в резолютивній частинах рішення вказав про застосування положень ст. 69 КК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про виправлення описки у вироку, шляхом виключення з вироку посилання на застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання фактично не виправив описку в оскаржуваному вироку суду, а вніс в нього суттєві зміни, які вплинули на суть прийнятого рішення, що в свою чергу призвело до істотного порушення вимог ст.379 КПК України і є не недопустимим.

Таким чином, колегія суддів вважає таку ухвалу безпідставною і такою, що не ґрунтується на закону, а тому її необхідно скасувати.

Також колегія суддів звертає увагу і та не, що суд першої інстанції всупереч вимогам абз. 3 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України при ухваленні вироку, не вказав у його резолютивній частині початок строку відбування покарання, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, у вирок суду слід внести уточнення, оскільки таке уточнення не погіршує становища обвинуваченого вказавши, що початком строку відбування призначеного покарання - є день приведення вироку до виконання, тобто момент затримання особи.

Враховуючи ту обставину, що запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_13 судом першої інстанції не обирався та вказане питання прокурором перед судом не ставилося, колегія суддів не вбачає підстав для його обрання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скаргу заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 7 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 та на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 11 листопада 2016 року, задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 11 листопада 2016 року, про виправлення описки у вироку Зарічного районного суду м. Суми від 7 листопада 2016 року відносно ОСОБА_7 за ст. 185 ч. 2 КК України, скасувати.

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 7 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 , в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, змінити.

Виключити із мотивувальної та резолютивної частин рішення посилання суду, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, на застосування положень ст. 69 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання призначеного судом першої інстанції у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднаня покарання за попереднім вироком Сумського районного суду Сумської області від 13 серпня 2015 року, вважати ОСОБА_7 засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирати.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3