Справа № 640/5221/17

н/п 1-кс/640/2693/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 04.04.2017 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області юристом 1 класу ОСОБА_4 , у якому просив: 1) накласти арешт на майно ОСОБА_5 , зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 , а саме автомобіль DAF р.н. НОМЕР_2 , який на теперішній час знаходиться у збереженні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Харківської області, розташованого за адресою м. Харків, вул.. Пушкінська, 107.
Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 04.04.2015 біля 00.30 в районі 517км+460,4м автодороги Київ-Харків-Довжанський м. Харкова стався наїзд автомобілем DAF р.н. НОМЕР_2 з напівпричепом Хюндай р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 на пішохода - ОСОБА_6 , внаслідок чого останній від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди.
04.04.2017 у період часу з 02.50 до 04.05 на ділянці руху в районі 517км+460,4м автодороги Київ-Харків-Довжанський м. Харкова слідчим ОСОБА_3 проведений огляд місця вказаної ДТП, у ході якого встановлено, що автомобіль DAF р.н. НОМЕР_2 , має сліди механічних пошкоджень, які утворились від контакту з велосипедом та невстановленим чоловіком, а саме: пошкодження радіаторної решітки.
Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України автомобіль DAF р.н. НОМЕР_2 , є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 в ході огляду місця події 04.04.2017, вилучено автомобіль DAF р.н. НОМЕР_2 , який є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Крім того, зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення судової автотехнічної експертизи з метою з`ясування технічного стану транспортного засобу, параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди.
За таких обставин на даний час виникла необхідність у арешті автомобілю DAF р.н. НОМЕР_2 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на спеціальному майданчику Харківської області для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.
Згідно із вимогами ст. 100 КПК України та п. 20 постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 не передбачено можливість передачі речових доказів транспортних засобів на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.
Згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 автомобіль DAF р.н. НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 .
Слідчий також вказав, що наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку ОСОБА_5 , який заінтересований у результатах кримінального провадження.
У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.
Власник автомобіля ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 , про день та час розгляду клопотання слідчого повідомлені своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з"явились.
06.04.2017 до суду надійшли запереченнязахисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 від 06.04.2017 в яких адвокат просив слухати справу без його участі та без участі ОСОБА_5 . Вважав, що клопотання не підлягає задоволенню оскільки ОСОБА_5 не є підозрюваним або обвинуваченим, а також відсутні докази, які вказують на скоєння ОСОБА_5 злочину.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України щодо терміну розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника автомобіля та прокурора.
Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що вилучений відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.04.2017, автомобіль DAF р.н. НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_5 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов"язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику автомобіля автомобіль DAF р.н. НОМЕР_2 , - ОСОБА_5 , відчуження, продаж та керування, зазначеним автомобілем, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 107, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на автомобіль DAF р.н. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Місцем зберігання арештованого автомобіля визначити територію майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1