Ухвала іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 30 березня 2017 року матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000870 за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Городоцького районного суду Львівської області від 29 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 19 травня 2016 року.

Вироком Городоцького районного суду Львівської області від 29 лютого 2016 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України такого, що судимостей не має,

засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладено виконання обов`язків, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вироком вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 19 травня 2016 року вирок суду першої інстанції змінено та ухвалено вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. В решті вирок суду залишено без зміни.

За обставин, встановлених судом та детально описаних у вироку ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

ОСОБА_7 , 09 листопада 2015 року о 20.30 год., перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_8 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , після спільного розпивання спиртних напоїв, таємно викрав належне останньому майно, на загальну суму 150 грн., яким розпорядився на власний розсуд.

У касаційній скарзі захисник ставить питання про скасування вироку та ухвали щодо ОСОБА_7 і закриття кримінального провадження. В обґрунтування своїх вимог наводить доводи про те, що вартість викраденого майна становить 130 грн., а з огляду на мінімальну суму, з якої настає кримінальна відповідальність у 2016 році 137, 8 грн., кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 підлягає закриттю. Крім того, не погоджується з встановленою за результатами експертизи вартістю викраденого майна.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав, що підстав для задоволення касаційних вимог захисника немає, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. Суд касаційної інстанції вправі вийти за межі касаційних вимог, якщо цим не погіршується становище засудженого.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Частиною 1 ст. 420 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 15 травня 2006 року «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку», погіршення становища засудженого можливе лише при постановленні апеляційним судом свого вироку.
Всупереч цим вимогам, апеляційний суд, постановляючи ухвалу призначив ОСОБА_7 реальне покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, не врахувавши того, що місцевий суд на підставі ст. 75 КК України звільнив засудженого від відбування призначеного покарання у виді 1 року позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Таким чином апеляційний суд погіршив становище засудженого ОСОБА_7 , призначивши йому реальне покарання у виді штрафу без постановлення свого вироку, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону.
За таких обставин ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, а справа направленню на новий апеляційний розгляд, під час якого апеляційному суду необхідно врахувати наведене, перевірити інші доводи, викладені в касаційній скарзі захисника та прийняти законне й обґрунтоване рішення.

При цьому, з огляду на касаційні вимоги захисника та доводи, викладені в касаційній скарзі, вона підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 433, 434, 436 - 438 КПК України, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIIІ від 02 червня 2016 року, колегія суддів
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 19 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3