Справа № 761/6010/17
Провадження № 1-кс/761/3809/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю слідчого ОСОБА_3
представника заявника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судового засіданні в залі суду в м.Києві скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_6 щодо неповернення майна, тимчасово вилученого під час обшуку 07.02.2017 р., проведеного в рамках кримінального провадження №0000243 за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст.364, ч.3 ст.209 КК України, та зобов`язання повернути вилучене майно, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2017 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_6 щодо неповернення майна, тимчасово вилученого під час обшуку 07.02.2017 р., проведеного в рамках кримінального провадження №0000243 за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст.364, ч.3 ст.209 КК України, та зобов`язання повернути вилучене майно.

Скаргу мотивовано тим, що 07.02.2017 р. на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва 02.02.2017 року у цьому кримінальному провадженні з метою відшукання предметів та документів, що мають значення доказів у цьому провадженні, було проведено обшук у приміщенні будинку АДРЕСА_1 . Під час обшуку було вилучено грошові кошти, які, як вказується у скарзі, взагалі не були зазначені в ухвалі слідчого судді, оскільки не мають жодного відношення до вказаного провадження, отже вони є тимчасово вилученим майном та в подальшому на них не було накладено арешт на день подачі скарги. Представник в інтересах скаржника звертався до слідчого з заявою про повернення тимчасово вилученого майна, однак письмової відповіді не отримано та жодних дій щодо повернення тимчасово вилученого майна не вчинено, чим допущено бездіяльність. З урахуванням того, що заявник є власником вилученого майна, а тому у скарзі просить слідчого суддю зобов`язати слідчого негайно повернути тимчасово вилучені під час обшуку грошової кошти.

У судовому засіданні адвокат в інтересах скаржника ОСОБА_4 скаргу підтримав і просив її задовольнити із викладених у ній підстав, оскільки на час звернення зі скаргою арешт на них накладено не було.

Старший слідчий в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 заперечував проти задоволення вказаної скарги, зважаючи на накладення станом на даний час арешту на вказані грошові кошти.

Вислухавши осіб, які з`явились до розгляду скарги, вивчивши скаргу з долученими до неї документами, документи, надані у судовому засіданні слідчим, оцінивши в сукупності всі наявні документи, слідчий суддя приходить до наступного.

За умовами до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як зокрема, неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Рішення, які можуть бути прийняті слідчим суддею за результатами розгляду скарги в залежності від предмету оскарження чітко визначені у ч.2 ст.307 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Як встановлено з копій документів, наданих слідчому судді, 07.02.2017 р. на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва 02.02.2017 року (справа №1-кс/761/2377/17) у цьому кримінальному провадженні за №0000243 за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст.364, ч.3 ст.209 КК України з метою відшукання предметів та документів, що мають значення доказів у цьому провадженні, було проведено обшук у приміщенні будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до вказаної ухвали суду було надано дозвіл на відшукання та вилучення предметів та документів, що зазначені в ухвалі, а саме щодо бухгалтерської документації ТОВ НВП «Енергія-Новояворівськ» щодо закупівлі та використання природного газу за 2013-2015 роки, тощо.

Під час обшуку було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 14 550 Євро та 69 900 доларів США.

Виходячи з положень ч.7 ст.236 КПК України речі та документи, вилучені під час обшуку, які не були зазначені в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук та які не вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

За ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за всіх обставин, передбачених ст.169КПК України, в тому числі і у випадку, якщо слідчий не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна не звернеться до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту (ч.5 ст.171КПК України). За ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

В судовому засіданні було встановлено, що слідчий наступного дня після проведення обшуку, а саме: 09.02.2017 р. звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на вилучене майно, щодо якого не було надано дозволу на відшукання та вилучення в ухвалі слідчого судді від 02.02.2017 р. на проведення обшуку.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 06.03.2017 р. (справа №761/4317/17-к) задоволено клопотання слідчого ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна та накладено арешт на вказані грошові кошти в сумі - в сумі 14 550 Євро та 69 900 доларів США, які були вилучені 07.02.2017 6р. в ході проведення обшуку в приміщенні будинку АДРЕСА_1 .

З урахуванням всього наведеного вище, в тому числі того, що на даний час є чинною ухвала слідчого судді про арешт майна, вилученого у ОСОБА_5 під час проведення обшуку 07.02.2017 р., то слідчий суддя приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для задоволення скарги щодо повернення тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. 98, 100, 167-169, 170-173, 234-236, 303, 307, 309, 532КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_6 щодо неповернення майна, тимчасово вилученого під час обшуку 07.02.2017 р., проведеного в рамках кримінального провадження №0000243 за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст.364, ч.3 ст.209 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту їх оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1