У Х В А Л А
Іменем України
21 червня 2017 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю заявника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000171,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Заявник обґрунтовує клопотання тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року по справі № 761/22024/16-к, було накладено арешт на майно, а саме: нежитлові приміщення літ. «Д» № АДРЕСА_1 , 24, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , XVII у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 341,4 м2, які перебувають у власності ОСОБА_6 у розмірі 1/2 частки та ОСОБА_5 у розмірі 1/2 частки.

Заявник зазначає, що власники майна станом на дату накладення арешту - 17.06.2016 p., не є підозрюваними у кримінальному провадженні № 0000171, відповідно їм не оголошувалась підозра, доводи прокурора в обґрунтування необхідності арешту майна про використання майна як засобу вчинення злочину є необґрунтованими та не підтверджені жодними доказами.

Заявник вважає, що арешт на майно, а саме: нежитлові приміщення літ. «Д» № АДРЕСА_1 , 24, 25, 26, 50, 51, VI, XVII у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 341,4 м2 накладено необґрунтовано та він підлягає скасуванню повністю

В судовому засіданні заявник підтримав клопотання.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечив.
Вислухавши думку заявника, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва від "17" червня 2017 року було постановлено ухвалу про накладення арешту на майно, а саме: нежитлові приміщення літ. «Д» № АДРЕСА_1 , 24, 25, 26, 50, 51, НОМЕР_2 , XVII у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 341,4 м2, які перебувають у власності ОСОБА_6 у розмірі 1/2 частки та ОСОБА_5 у розмірі 1/2 частки.

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що відповідно до вимог ч.2 ст. 170 КПК України арешт зазначеного в клопотання майна, має на меті збереження речових доказів.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Доводи сторони заявника, що арешт на майно накладено необгрунтовано, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та жодними доказами, долученими до матеріалів клопотання, підтверджені також не були.
Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим.
Також слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно вказане в клопотанні, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись вимогами ст.ст. 170, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000171 відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1