Справа № 442/1455/16-к
Провадження №1-кс/442/199/2016
У Х В А Л А
Іменем України
"14" березня 2016 р. м. Дрогобич

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши матеріали провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Скаржник ОСОБА_4 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із скаргою та просить визнати дії прокурора місцевої прокуратури ОСОБА_3 в зв`язку з свідомим, умисним не внесенням прокурором відомостей до ЄРДР бездіяльністю; визнати дії, бездіяльність прокурора ОСОБА_3 протиправною; зобов`язати прокурора місцевої прокуратури ОСОБА_3 у відповідності до чинного КПК, а саме ч.1 ч. 4 ст. 214 КПК України в строк 24 години внести відповідні відомості про вищезазначене кримінальне правопорушення до ЄРДР за ознакою ч.1 ст. 367 КК України; зобов`язати прокурора ОСОБА_3 невідкладно скерувати матеріали по даному кримінальному провадженні у СВ прокуратури Львівської області для організації та проведення швидкого, ефективного безстороннього досудового розслідування; зобов`язати прокурора ОСОБА_3 надати йому копію витягу з ЄРДР у даному кримінальному провадженні.

В обгрунтування скарги посилається на те, що 21 січня 2016 року ним разом з селищним головою ОСОБА_6 та депутатом Михайлевицької селищної ради ОСОБА_7 , в межах села Михайлевичі Дрогобицького району була виявлена самовільна порубка деревини, яка на момент їх появи була в самому розгарі, що підтверджує крадіжку деревини, яка вчинялась невідомими особами з використанням ними вантажного транспортного засобу марки 31Л-131. По скільки у цій ситуації були наявним та очевидними факти кримінальних правопорушень, та з їх появою невідомі особи почали нервувати та в зв`язку з його принциповою громадянською позицією стали вести себе агресивно, погрожували йому вбивством. Він вимушений був приблизно біля 16 год. 21.01.2016 року з мобільного засобу зв`язку зателефонувати в чергову частину Дрогобицького ВП, та повідомити про вищезазначені злочини викликавши при цьому на місце злочину слідчо - оперативну групу. З моменту виклику групи минула майже година, та з невідомих та незрозумілих йому причин поліції не було. По скільки ситуація продовжувала загострюватись та стала загрозливою не тільки для нього а й для представників місцевого самоврядування, які були разом з ним, тому він як помічник дільничного скористався моментом та зателефонував одному з дільничних інспекторів, пояснив ситуацію та попросив про допомогу. В зв`язку з чим першими на місце злочину прибули на службовому автомобілі дільничні інспектори ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Вони намагались розрядити ситуацію та припинити злочин, але їхні законні вимоги ігнорувались невідомими особами, які і надалі в присутності дільничних продовжували погрожувати йому вбивством. Невідомі особи проігнорувавши вимогу дільничних надати їм для перевірки документи на вантажний автомобіль, та документи на деревину, ледь не розчавили його цією вантажівкою, так як він намагався завадити їх виїзду з місця злочину. Одночасно з тим, як вантажівка з викраденою лісопродукцією покидала місце злочину до них на службовому автомобілі марки ВАЗ-2109 темно синього кольору, майже через дві години після його повідомлення про злочин черговому на місце злочину прибула слідчо- оперативна група Дрогобицького ВП. Його законна вимога до правоохоронців наздогнати та затримати вантажівку з викраденою лісопродукцією з незрозумілих причин була ними в протиправний спосіб проігнорована. В цей же час на місце скоєння злочину прибув особисто керівник Дрогобицького ВП підполковник ОСОБА_11 до якого він також звернувся з законною вимогою як до керівника ВП, щоб він по гарячих слідах організував переслідування з метою затримання вантажівки з викраденою лісопродукцією. По скільки на цей момент на місці злочину перебувало три транспортні засоби вищезазначених правоохоронців та особовий склад в кількості семи чоловік, з незрозумілих йому причин керівник Дрогобицького ВП також проігнорував його вимогу, фактично самоусунувшись від покладених на нього прямих обов`язків начальника поліції. Приблизно через десять хвилин начальник поліції покинув місце злочину поїхавши у невідомому напрямку. З огляду на наведене в зв`язку із злочинною бездіяльністю, фактом самоусуненням працівників поліції від виконання покладених на них у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію» обов`язків, він вимушений був 03 лютого 2016 року, про що свідчить відбиток штемпеля канцелярії місцевої прокуратури на примірнику заявника звернутись до Дрогобицької місцевої прокуратури у відповідності до ст. 214 КПК України з обґрунтованим повідомленням про кримінальне правопорушення вчинене працівниками поліції за ознаками ч.1 ст. 367 КК України, у якому окрім обґрунтованих фактів цього злочину зазначив та звернув увагу прокурора на подальші наслідки цього злочину. По закінченню строку для внесення відповідальною особою - прокурором відомостей у ЄРДР згідно вимог ст. 214 КПК України, 05 лютого 2016 року він звернувся у Дрогобицьку місцеву прокуратуру відносно прийнятого прокурором рішення, щодо заявленого ним 03 лютого 2016 року повідомлення про кримінальне правопорушення. Прокурор місцевої прокуратури ОСОБА_3 проігнорував його законну вимогу, цинічно, зверхньо заявивши, що відомості стосовно заявленого ним повідомлення про кримінальне правопорушення ним з причин які він не пояснив до ЄРДР не вносились. Письмову відповідь з цього приводу прокурор ОСОБА_3 відмовився надати пославшись на те, що немає прокурора, тому немає кому її підписати.

Вважає, що прокурор місцевої прокуратури ОСОБА_3 в супереч вимогам чинного КПК грубо порушив покладені на нього службові обов`язки, свідомо вийшов за межі та перевищив службові повноваження оскільки нагляд за додержанням законності органом Національної поліції належить виключно до компетенції прокуратури.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав з підстав та мотивів, які ним викладені, просив задоволити його скаргу. Одночасно відзначив, що за фактом викладеному у його повідомленнях про злочин зареєстровано відомості в ЄРДР за ст. 246 КК України та проводиться досудове розслідування.
В судовому засіданні адвокати представники скаржника ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , підтримали подану скаргу просили її задоволити. Зокрема ОСОБА_12 відзначив, що працівники поліції проявили бездіяльність та лише вході досудового розслідування можна встановити ознаки складу злочину в їх діях.
Прокурор місцевої Дрогобицької прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти поданої скарги, вказав, що злочин передбачений ст. 367 КК України це злочин матеріального стану. Заява скаржника ОСОБА_4 зареєстрована в ЄРДР за ознаками злочину передбаченого ст. 246 КК України, і на даний час проводиться досудове розслідування.

Вивчивши матеріали скарги, заслухавши думку скаржника, думку адвокатів, думку прокурора приходжу до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що скаржником ОСОБА_4 03.02.2016 року до Дрогобицької місцевої прокуратури було подано повідомлення про кримінальне правопорушення, в якому останній просив зокрема порушити кримінальне провадження відносно працівників поліції за ознакою ч.1 ст. 367 КК України.

Як зазначено в Кримінальному Кодексі України - службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб.
Склад службової недбалості передбачає заподіяння істотної шкоди.
Службова недбалість належить до злочинів із матеріальним складом, який за ч. 1 ст. 367 КК визнається закінченим із моменту заподіяння істотної шкоди.
Істотною шкодою визначається така шкода якщо вона полягає у заподіянні матеріальних збитків, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Як встановлено в судовому засіданні та це підтвердив сам скаржник, за фактом його телефонного повідомлення в Дрогобицький ВП про самовільну рубку дерев в с. Далява Дрогобицького району, відомості внесені в ЄРДР за № 0000223 від 29.01.2016 року за правовою кваліфікацією за ст. 246 КК України.
Як вбачається з листа директора ДП «Дрогобицьке лісове господарство» та акту огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 01.02.2016 року, в Гаївському лісництві в кв 82 була виявлена самовільна рубка лісу, за розрахунком розміру нанесення шкоди заподіяної лісу незаконним вирубуванням дерев загальна суму становить 13985 грн.
Як встановлено в судовому засіданні із пояснень скаржника, він повідомляє правоохоронні органи про самовільні рубки дерев, які ним були виявлені та по його зверненнях триває досудове розслідування за вчинення злочину передбаченого ст. 246 КК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела, і отже зі змісту ст. 214 КПК України заява про кримінальне правопорушення повинна містити саме такі відомості.

Також, відповідно до ст. 214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Павлюлінець проти України" (Заява N 70767/01) від 6 вересня 2005 року вказано, що Суд повторює, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).
Відповідно до ст. 214 КК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором. Отже скаржнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України. Оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини. Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно в порядку ст. 22 КПК України органом досудового розслідування.
Відповідно до ст. 1 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор уповноважений розпочати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 5 ст. 214 КПК України попередня кримінально-правова кваліфікація здійснюється особою, яка вносить інформацію до ЄРДР.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором.
Відповідно до національного законодавства та міжнародно-правових зобов`язань України скаржнику не гарантуєтсья право просити правоохоронний орган здійснити реєстрацію події стосовно певної особи або визначеного кола осіб і за бажаним ним обвинуваченням у формі кримінально-правової кваліфікації, оскільки будь-який вплив на працівника правоохоронного органу щодо здійснення ним дії щодо створення обставин, наслідком яких є оголошення підозри певній особі за певною кримінально-правовою кваліфікацією є кримінально-караним діянням, відповідальність за яке передбачено в ст. 343 КК України.
Таким чином працівника правоохоронного органу не може бути зобов`язано зареєструвати повідомлення про злочин щодо будь-якої особи чи кола осіб за певною кримінально-правовою кваліфікацією.
Національним законодавством та міжнародно-правовими зобов`язаннями України, скаржнику не гарантується право на надання слідчому чи прокурору обов`язкових до виконання вказівок або оскарження до суду відмови у виконанні таких вказівок. Незалежність органу досудового слідства полягає в тому, що він самостійно здійснює слідчі дії для реалізації покладеної функції. Будь-який вплив на слідчого законодавством не допускається.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Іванов проти України" (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вайт та Кенеді проти Німеччини» (Waite and Kennedy v. Germany), заява № 26083/94, п. 54, ЕСПЛ 1999-I Суд повторює, що саме національні суди повинні тлумачити національне законодавство та надавати оцінку наданим їм доказам.
Так, відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.
Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цій ухвалі, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.
Враховуючи заслухані пояснення у судовому засіданні скаржника та досліджені в судовому засіданні докази, подана заява (повідомлення про кримінальне правопорушення) ОСОБА_4 не містить фактичних даних про вчинення кримінального правопорушення, обставини на які в своїх заявах посилається скаржник, відповідно до ст. 11 КК України не можуть трактуватися як злочин, а тому відсутні підстави для реєстрації його звернень у ЄРДР.

На підставі викладеного вважаю, що скарга ОСОБА_4 є необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1