печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6814/17-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення детектива Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим, -

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення детектива Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.11.2016 року 30.12.2016 до ЄРДР були внесені відомості за заявою ОСОБА_4 та розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000509 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, серед іншого, за фактом умисного невиконання службовою особою ухвали суду, яка набрала законної сили. Також, ОСОБА_4 було подано заяву про залучення його до вищевказаного кримінального провадження в якості потерпілого та вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обв`язки потерпілого. 30.12.2016 детективом Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000509 від 30.12.2016 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, винесена постанова про відмову у визнанні потерпілим. Вказані обставини стали підставою для звернення до слідчого судді з вказаною скаргою.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Представники Національного антикорупційного бюро України та Генеральної прокуратури України в судове засідання не з`явились.

Слідчий суддя, враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, визнав за можливе розглянути скаргу за його відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення детектива про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.11.2016 року 30.12.2016 до ЄРДР були внесені відомості за заявою ОСОБА_4 та розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000509 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, серед іншого, за фактом умисного невиконання службовою особою ухвали суду, яка набрала законної сили.

Крім того, ОСОБА_4 було подано заяву про залучення його до вищевказаного кримінального провадження в якості потерпілого та вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обв`язки потерпілого. 30.12.2016 детективом Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000509 від 30.12.2016 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, винесена постанова про відмову у визнанні потерпілим, в мотивувальній частині якої зазначено, що відповідно ч.1 ст.55 КК України та через відсутність доказів спричинення йому на час винесення оскаржуваної постанови моральної, фізичної або майнової шкоди, відмовив в задоволенні такої заяви.

Між тим, диспозиція ч.2 ст.382 КК України, яка наведена слідчим суддею вище свідчить про те, особливістю вищезазначеного кримінального правопорушення є формальний склад, який за своєю юридичної конструкцією не передбачає настання суспільно-небезпечних наслідків, і є закінченим (в силу його суспільної небезпечності) з моменту лише факту вчинення вказаних у диспозиції дій.

Статтею 8 КПК України гарантовано, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

У ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо обов`язковості судових рішень зазначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Отже на ОСОБА_4 , зважаючи на положення діючого законодавства, для доведення свого статусу потерпілого, не покладеного надання додаткових доказів, оскільки не виконанням працівниками Генеральної прокуратури України, судового рішення, яке набрало законної сили, завдано як майнової, так і моральної шкоди останньому.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим в кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Проте, детективом НАБУ, помилково в даному випадку застосовуються положення ч.1 ст.55 КПК України, з ігноруванням змісту положень ч.2 ст. 382 КК України, зважаючи на те, що об`єктом злочину, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України є правосуддя.

Відповідно до п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України N 5-рп/2013 від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013, Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012). Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Відповідно до п.1 та п.3 ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги в порядку ст.303 КПК України може бути про скасування рішення та зобов`язання вчинити певну дію.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що вимога про скасування оскаржуваної постанови є законною та обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Щодо вимог скарги про зобов`язання службових осіб Генеральної прокуратури, уповноважених здійснювати досудове розслідування та/або процесуальне керівництво у вищезазначеному кримінальному провадженні, вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні, то в силу положень ч.2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Отже, права і обов`язки потерпілого у ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000509 вже виникли з 30.12.2016 та для підтвердження його статусу потерпілого в кримінальному провадженні вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого саме по собі не є необхідним, оскільки він наділений процесуальними правами потерпілого. Тому, у задоволені вимог в цій частині слід відмовити.

Щодо питання підсудності вказаної скарги слідчому судді Печерського районного суду м. Киває, слід зазначити наступне. Начальником шостого відділу управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 винесена постанова про визначення підслідності у кримінальному провадженні №0000509 від 30.12.2016 року до Генеральної прокуратури України, оскільки розслідування злочину, передбаченого ч.2 ст.382КК України не підслідне детективам НАБУ. 18.01.2017 матеріали кримінального провадження передані до Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України за підслідністю.

Керуючись ст. 220, 303-309 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення детектива Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим - задовольнити частково.

Скасувати постанову детектива Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 30.12.2016 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000509 від 30.12.2016 за ч.2 ст. 382 КК України.

В решті вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1