Справа № 727/2048/17
Провадження № 1-кп/727/138/17
УХВАЛА
28 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого, судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
за участю сторони обвинувачення прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
за участю сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_7 , в його інтересах захисника ОСОБА_8
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Біла Церква Київської області, без постійного місця проживання в м. Чернівці, українця, громадянина України, не працюючого, раніше неодноразово судимого, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.3 КК України, - В С Т А Н О В И В:
Згідно ухвали суду від 28.03. 2017 р. наведені вище кримінальні провадження були об`єднані в одне провадження.
В підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_12 заявлено клопотання про продовження застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, доводи клопотання обгрунтовані тим, що ризики, які були предметом розгляду при застосуванні міри запобіжного заходу ОСОБА_13 не зменшилися, зокрема, це ризики, в рамках вимог ст. 177 ч. 1 КПК України - запобігання перешкоджанню встановленню істини по справі, вчиненню інших кримінальних правопорушень, продовження вчинення інших правопорушень, ризики впливу обвинуваченого на потерпілого, свідків, з врахуванням того. що обвинуваченим ОСОБА_7 під час досудового розслідування було порушено запобіжний захід раніше йому застосований у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою, а тому просить продовжити в установленому законом порядку строк дії обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_7 не підтримали клопотання прокурора.
Інші учасники процесу прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_9 проти заявленого клопотання прокурором Ситпливою А не заперечували.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Судом установлено, що на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського райсуду м. Чернівці ОСОБА_14 від 10.02. 2017 року застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого спливає 11.04. 2017 року о 15.20 год. Судове слідство по справі не розпочато.
Згідно ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Вимогами ст. 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати чи розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого.
Незалежно від наявності відповідного клопотання суд зобов`язаний розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За результатами розгляду питання суд вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого строку. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців (ст. 331 КПК України).
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тобто, запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Отже, враховуючи вищенаведене та позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011 р., зокрема в п. 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обгрунтованою, не можна вирішувати абстрактно; воно має вирішуватися в кожній справі із урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 у справі «Вєренцов проти України» ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони грунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи (див. п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Гарсія Руіс проти Іспанії»).
Отже, при вирішенні питання доцільності продовження терміну дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з врахуванням наведених вище вимог закону, доводів учасників процесу, виходячи з конкретних обставин справи, характеру інкримінованих останньому діянь, з врахуванням і того, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості; з врахуванням того, що судовий розгляд справи не розпочато, на стадії підготовчого засідання вирішено питання об`єдання кримінальних проваджень, з врахуванням і соціальних зв`язків ОСОБА_7 з врахуванням того, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, кримінальне правопорушення вчинив в період не знятої і не погашеної судимості, те, що останній не працює, суд вважає, що продовжують мати місце ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, - переховування обвинуваченого . від суду зважаючи на тяжкість санкції статті за пред`явленим йому обвинуваченням; - вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від суду зважаючи тяжкість санкції статті за пред`явленим обвинуваченям. Таким чином, з врахуванням вимог ст.183 КПК України щодо винятковості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з врахуванням вищенаведеного, суд на даний час розгляду справи, в судовому засіданні не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу застосованого у вигляді тримання під вартою і вважає що слід продовжити термін дії застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів до 25 травня 2017 року до 15.20 годин.
Суд вважає, що застосований до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить його належну процесуальну поведінку і уникненню ризиків наведених вище, перешкоджання і завершення розгляду кримінального провадження в суді.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 21, 174, 176-178, 183, 199, 331 ч.3 КПК України, суд
Клопотання сторони обвинувачення прокурора про продовження терміну дії застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити термін дії застосованого запобіжного заходу до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ч. 3 ст. 185 КК України на строк 60 діб - до 25 травня 2017 року до 15.20 годин.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1