Номер провадження: 11-кп/785/407/17
Номер справи місцевого суду: 520/6591/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченої: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 23.12.2016 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Одеси, громадянка України, українка, з вищою освітою, не працюючої, інвалід ІІІ групи, заміжня, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. ч. 1 ст. 190 та ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання:
-за ст. 190 ч. 1 КК України у вигляді одного року обмеження волі;
- за ст. 190 ч. 2 КК України у виді двох років обмеження волі;
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_7 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_7 обов`язок, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 45 990 грн. (сорок п"ять тисяч дев`ятсот дев`яносто гривень), і моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. (десяти тисяч гривень), в інший частині позову відмовити.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 45 990 грн. (сорок п"ять тисяч дев`ятсот дев`яносто гривень), і моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. (десяти тисяч гривень), в інший частині позову відмовити.
Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

02.10.2012 приблизно о 16.00 годині обвинувачена ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні ресторану «Мак Дональдс», розташованого в будинку №14-а по вул. Краснова в м. Одесі, шляхом обману, під приводом допомоги в оформленні та збору документів необхідних для працевлаштування на морське судно, не маючи намір на виконання зазначених дій, незаконно заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 в сумі 1750 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 13987, 75 гривень, чим спричинила останній матеріальну шкоду на вказану суму. Незаконно отриманими грошовими коштами ОСОБА_7 розпорядились на власний розсуд.
Своїми умисними діями, які виразились у шахрайстві, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману, обвинувачена ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.
Крім того, повторно, 02.10.2012 приблизно о 16.20 годині обвинувачена ОСОБА_7 діючи умисно, з корисних спонукань, знаходячись в приміщенні ресторану «Мак Дональдс», розташованого в будинку №14-а по вул. Краснова в м. Одесі, шляхом обману, під приводом допомоги в оформленні та збору документів необхідних для працевлаштування на морське судно, не маючи намір на виконання зазначених дій, незаконно заволоділа грошовими коштами гр. ОСОБА_8 в сумі 1750 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 13987, 75 гривень, чим спричинила останній матеріальну шкоду на вказану суму. Незаконно отриманими грошовими коштами ОСОБА_7 розпорядились на власний розсуд.
Своїми умисними діями, які виразились у шахрайстві, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману вчинене повторно, обвинувачена ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та припинити кримінальне провадження. Вважає, що вирок суду незаконний та необґрунтований. Так інкриміновані їй обвинуваченням кримінальні правопорушення, передбачені ст. 190 ч.1, 2 були скоєні нею 02.10.2012 року. Кримінальне провадження було відкрито 12.05.2015 року. Вирок суд виніс 23.12.2016 року. Таким чином з часу скоєння нею кримінальних правопорушень до часу прийняття судом вироку, який не набрав законної сили, пройшло 4 роки 2 місяці та 21 день. Відповідно до ст. 49 КК України, вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов, а саме, закінчення зазначених у законі строків, не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості та не ухилення особи від слідства або суду. На час постановлення вироку всі ці умови мали місце.

Заслухавши прокурора, який просив апеляційну скаргу обвинуваченої залишити без задоволення, обвинувачену, яка підтримала доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою винність у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не визнала та пояснила, що ніяких шахрайських дій не вчиняла, потерпілих не знає, вони дають не правдиві покази та вводять суд в оману. Підтвердила факт свого знайомства зі свідком ОСОБА_10 , який допомагав її чоловіку піти у рейс на морському судні, однак не спілкувалась з останнім з приводу оформлення документів для потерпілих для їх відправки у рейс. Свідка ОСОБА_11 вона ніколи не бачила. Наполягає на тому, що потерпілі та свідки її оговорюють з метою наживи. Вона на час інкримінованого злочину була хвора та проходила курс лікування, в зв`язку з чим фізично не могла скоїти злочин. Цивільний позов не визнає. Просить суд її виправдати.
Однак, вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена свідченнями потерпілих, свідка та письмовими доказами, які містяться у кримінальному провадженні, якими підтверджується факт шахрайських дій обвинуваченої, а саме :
- свідченнями потерпілої ОСОБА_9 , про те, що її брат ОСОБА_11 дав їй телефон обвинуваченої та сказав, що остання може допомогти працевлаштуватись на морське судно стюардесою. Отримавши номер телефону обвинуваченої, вона, потерпіла ОСОБА_9 , подзвонила їй, сказала, про бажання працевлаштуватись та домовилась про зустріч. При телефонній розмові обвинувачена сказала, які документи потрібно принести для вирішення відповідного питання та скільки це буде коштувати. Зустріч відбулась в ресторані «Мак Дональдс», куди вона прийшла разом з потерпілою ОСОБА_8 . Перебуваючи в зазначеному місці обвинувачена запевнила, що відправить їх в рейс через місяць, треба тільки покращити знання в галузі англійської мови. За свої послуги, пов`язані з оформленням у рейс, знаходячись у зазначеному ресторані, вона, обвинувачена, запросила та отримала від неї, потерпілої ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з кожної по 1750 доларів США, разом з копіями відповідних документів про особистість. Розписки вони не брали з обвинуваченої, бо вона увійшла до них в довіру.
Після цієї зустрічі вона з ОСОБА_8 постійно дзвонили обвинуваченій та вимагали виконання обов`язків, що вона на себе взяла, однак під різними приводами обвинувачена нічого не робила, а потім взагалі відключила телефон, що стало приводом звернення до правоохоронних органів зі скаргою на її злочинні дії.
Просить стягнути з обвинуваченої на її користь матеріальну шкоду в розмірі у розмірі 1 750 доларів США по курсу НБУ на момент ухвалення вироку, та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.;
- свідченнями потерпілої ОСОБА_8 , про те, що ОСОБА_9 пропонувала їй піти в рейс на морському судні та надала номер телефону обвинуваченій, яка могла допомогти в рішенні цього питання. Вони з ОСОБА_9 зустрілись з обвинуваченою в «Мак Дональдс», домовились про відправку в рейс, вона, потерпіла ОСОБА_8 , передала обвинуваченій кошти в сумі 1 750 доларів США та відповідні документи. Розписку ніяку вона від обвинуваченій не брала, бо остання викликала довіру. Однак свою обіцянку обвинувачена не виконала, кошти не повернула, в рейс не відправила, телефони відключила.
В зв`язку з наведеним просить задовольнити її позовні вимоги та стягнути з обвинуваченої матеріальну шкоду у розмірі 1 750 доларів США по курсу НБУ на момент ухвалення вироку, та моральну шкоду 20 000 грн.;
- свідченнями свідка ОСОБА_10 про те, що це він запропонував обвинувачену
потерпілим, як особу, яка зможе відправити їх в рейс, бо знав, що вона працювала як посередник в справах по відправки в рейс моряків. Він достовірно знав, що обвинувачена робить відповідні документи морякам для роботи на судах, і коли брат потерпілої ОСОБА_9 , звернувся до нього з проханням відправити в рейс потерпілих та надав телефон обвинуваченій. Потім він, свідок ОСОБА_10 , неодноразово дзвонив до обвинуваченої та цікавився як йдуть справи по відправки в рейс потерпілих, на що вона запевняла, що все добре, та дівчата скоро підуть в рейс, тобто запевнила його, що робить все необхідне для відправки потерпілих в рейс;
- свідченнями свідка ОСОБА_11 про те, що його сестра ОСОБА_9 мала бажання піти у рейс на морському судні. Він, свідок ОСОБА_11 , був знайомий з ОСОБА_12 , який був обізнаний на тому, як можливо оформити документи та піти у рейс на хорошому судні, бо сам ходів у рейси. У зв`язку з цим, він порекомендував ОСОБА_9 для вирішення питання щодо відправки у рейс зв`язатись з ОСОБА_10 , який пообіцяв звести ОСОБА_9 з людьми, які можуть направити її на хороше судно. На початку жовтня 2012 року ОСОБА_9 та ОСОБА_8 попросили підвести їх в «Макдональдс», який розташований на пл. Толбухіна в м. Одесі, оскільки у них була велика сума коштів, яку вони хотіли віддати за відправку в рейс особі, яка їм мала допомогти в цьому і боялись їх перевозити у міському транспорті, на що він погодився та привіз їх у зазначене місце. Вони зайшли до «Макдональдсу», а він, свідок ОСОБА_11 , залишився їх очікувати в машині. Через деякий час він захотів в туалет та зайшов до «Макдональдсу», де побачив потерпілих, обвинувачену та ще одну жінку, які сиділи за столиком, а обвинувачена перераховувала долари США. Частина коштів була у неї в руках, а частина на столі. Кошти у ОСОБА_9 були від продажу квартири їх матері, яка продала квартиру та кошти поділила між ними;
- витягом з ЄРДР№ 004460;
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від потерпілої ОСОБА_13 ;
- протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімкам від 24.03.2015 року, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_13 впізнала обвинувачену, яка під приводом працевлаштування на морські судна, шахрайськім шляхом заволоділа її грошовими коштами в розмірі 1750 доларів США;
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від потерпілої ОСОБА_14 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.03.2015 року, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 впізнала обвинувачену, яка під приводом працевлаштування на морські судна, шахрайськім шляхом заволоділа її грошовими коштами в сумі 1 750 грн. доларів США;
- перепискою з електронної пошти від 01.02.2013 року, з якої вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 відправляла обвинуваченій відповідні документи для відправки в рейс;
- роздруківкою курсу долару США на 2.10.2012 року.
Судовий розгляд проведено у межах висунутого обвинувачення відповідно до ст. 337 ч.1 КПК України.
При встановлених обставинах, повно, всесторонньо та об`єктивно оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчинені вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винною та кваліфікує її дії за ч.1 ст. 190 КК України, які виразилися у шахрайстві, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману у потерпілої ОСОБА_9 коштами на суму 1750 доларів США, та за ч.2 ст. 190 КК України, які виразилися у шахрайстві, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману, повторно у потерпілої ОСОБА_8 коштами на суму 1750 доларів США.
Суд першої інстанції не прийняв до уваги і вважає не слушними твердження обвинуваченої про її непричетність до інкримінованого злочину, бо вважає, що її доводи про те, що потерпілі та свідки її оговорюють з метою наживи надумані, спростовані матеріалами справи і свідчать про бажання обвинуваченої таким шляхом уникнути від кримінальної відповідальності за злочин, який вона вчинила та не повертати потерпілим кошти, якими вона заволоділа шахрайським шляхом. Доводи обвинуваченої про свою хворобу на час вчинення злочину та неможливість у зв`язку з цим зустрітись з потерпілими, суд не приймає, бо вони явно не відповідають матеріалам справи. Свідчення обвинуваченої носять непослідовний та протирічивий характер. Так, спочатку вона заявила, що не знає взагалі свідка ОСОБА_10 і ніколи не бачила. Після показів свідка ОСОБА_10 , який викрив її злочинні дії, вона визнала факт їх знайомства та спілкування, проте заперечувала, що їх спілкування стосувались потерпілих. Проте суд вважає, що свідчення потерпілих та свідків узгоджені, послідовні та повністю підтверджують провину обвинуваченої.
Дії обвинуваченої ОСОБА_7 правильно кваліфіковані по ст.ст. 190 ч.1, 190 ч.2 КК України.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання у відповідності до ст.65 КК України, суд врахував ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , згідно зі ст.66 КК України, суд визнає наявність в неї інвалідності 3 групи та відсутність судимостей.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Суд, враховуючи вищезазначені обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, приймаючи до уваги, що обвинувачена не працює, приходить до висновку, про те, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 можливо без її ізоляції від суспільства, с застосуванням ст. 75, 76 КК України, тобто без відбування покарання.
Призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.

Дослідивши доводи обвинуваченої про необхідність закриття провадження по справі в зв`язку з закінченням строку притягнення її до кримінальної відповідальності і її заяву на згоду закриття кримінального провадження і матеріали справи судова колегія з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_15 визнана винною в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст.. 190 ч.2 і ч.1 КК України.

Покарання за даний злочин передбачений до трьох років позбавлення волі і відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Згідно ст..49ч.1 п3 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності, якщо з дня скоєння нею злочину минуло п`ять років.

Як вбачається з матеріалів справи і апеляції обвинуваченої даний строк ще не сплинув, в зв`язку з чим, підстав для застосування ст..49 КК України не вбачається.

Іншою підставою для скасування вироку обвинувачена посилається на суттєве порушення судом першої інстанції вимог КПК України. При цьому які порушення були допущені судом першої інстанції і як вони вплинули на обґрунтованість прийнятого судового рішення не вказує.

Колегія суддів перевіривши дані обставини, дослідивши матеріали справи порушень діючого законодавства не встановила і прийшла до висновку, що дане посилання є голослівним і не знайшло свого підтвердження.

Обговорюючи призначене покарання колегія суддів приходить до висновку, що виходячи з принципу розумності, зваженості та справедливості обвинуваченої правильно призначена міра покарання і що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства. Не визнання провини свідчить про те, що вона всіма шляхами приймає міри щоб уникнути від кримінальної відповідальності.

При таких обставинах колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку і приходить до думки в необґрунтованості апеляції обвинуваченої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 23.12.2016 року відносно ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 190 ч.1, 190 ч.2 КК України залишити без зміни.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2