Справа № 539/1958/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лубни кримінальне провадження про обвинувачення :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого : 14.12.2009 року Лубенським міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 р.; 17.11.2010 р. Лубенським міськрайонним судом за ч.2 ст.185 КК України до 3-х років 3-х місяців позбавлення волі, 17.02.2014 року звільнений з місць позбавлення волі по закінченню строку відбування покарання, -

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :
25.04.2016 року близько 10 год. 20 хв. ОСОБА_6 , з метою вчинення крадіжки прибув до магазину Караван, що розташований в ТЦ «Консул» на пл. Ярмарковій в м. Лубни Полтавської області.

Після цього обвинувачений ОСОБА_6 , усвідомлюючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, таємно, шляхом вільного доступу зі стійки з одягом викрав жіночий халат вартістю 332 грн.50 коп., належний ОСОБА_7 , але свій злочин довести до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки після вчинення ним всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, був помічений та затриманий працівниками торгового відділу на виході з приміщення.

Крім цього, 01.08.2016 року близько 12 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_6 зайшов до перукарні, що знаходиться в приміщенні «Автовокзалу» за адресою проспект Володимирський, 157, м. Лубни, Полтавської області, де працює його знайома ОСОБА_8 .

Перебуваючи у вищезазначеній перукарні, ОСОБА_6 вирішив шахрайським шляхом заволодіти мобільним телефоном «Nокіа RМ 969», належний ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_6 , повторно, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, попрохав у ОСОБА_8 належний їй мобільний телефон під приводом здійснити телефонний дзвінок, та не маючи на меті його повертати, отримав від останньої мобільний телефон «Nокіа RМ 969», вартістю 294 грн. 50 коп., з яким покинув місце вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим за власним розсудом, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальних збитків на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах не визнав та пояснив, що 25.04.2016 року він дійсно перебував у магазині ТЦ «Консул», розташованого в м.Лубни біля ринкової площі, де ходив і вибирав одяг, який хотів купити. Зупинившись біля жіночих халатів, він взяв один із халатів і тримаючи його в руках, випадково відірвав магнітний датчик, після чого поклав халат собі за пазуху, при цьому продовжував ходити по магазину. Заволодівати халатом наміру він не мав, а планував за нього розрахуватися на касі. В подальшому, коли він виходив, то на касі його було затримано працівниками магазину.

Крім цього, обвинувачений пояснив, що 01.08.2016 року йому необхідно було зателефонувати по телефону, знаючи, що на автовокзалі в перукарні працює його знайома ОСОБА_8 ,близько 13 години зайшов до неї та попрохав у потерпілої її мобільний телефон, щоб зателефонувати. Встановивши в мобільний телефон свою сім картку, він почав говорити по телефону, але потім вийшов з перукарні та попрямував в напрямку автовокзалу з метою зустрітися зі своїм знайомим. Наміру викрадати мобільний телефон він не мав, бо хотів його повернути, але коли повернувся, то перукарня була вже закрита. Наступного дня телефон він також не повернув, бо злякався, так як знав, що потерпіла написала на нього заяву в поліцію.

Незважаючи не визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованих йому злочинах повністю підтверджується доказами, дослідженими в ході судового розгляду, а саме:

По епізоду таємного викрадання майна потерпілої ОСОБА_7 в ТЦ "Консул":

- показами потерпілої ОСОБА_7 , яка суду показала, що в кінці квітня 2016 року близько 10 години до неї підійшли працівники її магазину і повідомили, що в залі знаходиться підозріла особа, яка має намір вчинити крадіжку. Подивившись відеозапис потерпіла помітила, що обвинувачений ОСОБА_6 зняв халат зірвав з нього магнітний датчик та заховав його собі за пазуху, продовжуючи ходити по магазину. Коли обвинувачений почав рухатися до виходу, потерпіла запропонувала останньому показати, що в нього за пазухою, на що останній погодився та витягнув жіночий халат, який був в пошкодженому стані;

- показами свідка ОСОБА_10 , яка суду показала, що 25.04.2016 до магазину, де вона працює продавцем - консультантом, зайшов невідомий раніше чоловік і почав себе підозріло поводити, а саме ходити по жіночому відділу з одягом і щось собі вибирати, про даного підозрілого чоловіка було повідомлено власницю ОСОБА_7 . Коли обвинувачений почав рухатися до виходу, ОСОБА_7 запропонувала останньому показати, що в нього за пазухою, на що останній витягнув жіночий халат, який був в пошкодженому стані;

- відеозаписом камер спостереження із ТЦ "Консул", який був оглянутий в судовому засіданні, та на якому зафіксовано як обвинувачений ОСОБА_6 взяв в руки жіночий халат, відірвав магнітний датчик та поклав халат собі за пазуху, після цього продовжував ходити по магазину;

- протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього, яким зафіксована обстановка на місці вчиненні злочину (а.с.21-26);

- висновком експерта про вартість майна № Л/2502/3 (а.с.27-29);

- речовим доказом.

По епізоду заволодіння мобільним телефоном шляхом обману у потерпілої ОСОБА_8 :

- показами потерпілої ОСОБА_8 , яка суду показала, що 01.08.2016р. близько 10 год.20 хв. до неї в перукарню зайшов її знайомий ОСОБА_6 , який попрохав її мобільний телефон, щоб при ній зателефонувати, на що вона погодилась. При цьому обвинувачений вставив в її телефон свою сім картку, кудись зателефонував та почав говорити по телефону, а потім швидко вийшов із перукарні і пішов в невідомому напрямку. Після цього потерпіла вийшла на вулицю, але ОСОБА_6 вже не було. Незважаючи на те, що робочий день закінчується близько 14 години, вона перебувала на роботі до 15 години, сподіваючись на те, що обвинувачений принесе їй телефон, однак останній до неї так і не прийшов. Наступного дня потерпіла написала заяву до поліції, так як і наступного дня телефон їй повернутий не був;

- показами свідка ОСОБА_11 , який суду показав, що на початку серпня його запросили бути понятим при вилученні мобільного телефону «Nокіа RМ 969» у ОСОБА_6 . Обвинувачений пояснював, що вказаний телефон він взяв у своєї знайомої;

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (а.с.80-81);

- протоколом огляду місця події від 27.09.2016, яким зафіксована обстановка на місці вчинення злочину (а.с.82-84);

- протоколом огляду місця події від 06.08.2016 р., під час якого вилучено мобільний телефон у ОСОБА_6 (а.с.85-88);

- протоколом проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_6 , під час якого ОСОБА_6 показав місце заволодіння телефоном у ОСОБА_8 (а.с.99-104);

- висновком товарознавчої експертизи № 353 від 15.08.2016 року, відповідно до якої вартість телефону, яким заволодів ОСОБА_6 складає 294 гривні (а.с.91-98);

- речовим доказом.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 по епізоду таємного викрадання майна потерпілої ОСОБА_7 в ТЦ "Консул" слід кваліфікувати за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як

замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке є закінченим, вчиненому повторно, так як ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Суд також вважає, що саме навмисно ОСОБА_6 вчинив таємне викрадання майна потерпілої ОСОБА_7 , оскільки дії останнього, пов"язані з відриванням магнітного датчику з халату, заховуванням халату собі за пазуху, затриманням працівниками магазину обвинуваченого лише на виході магазину,- об"єктивно свідчать про злочиний намір ОСОБА_6 .

Дії ОСОБА_6 по епізоду заволодіння мобільним телефоном шляхом обману у потерпілої ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно (шахрайство). При цьому суд враховує те, що умисел ОСОБА_6 на заволодіння мобільним телефоном доводиться наступним : незважаючи на те, що ОСОБА_6 , маючи домовленість із потерпілою на здійснення телефонного дзвінку в приміщенні перукарні, залишив вказане приміщення та пішов в невідомому напрямку і протягом п"яти діб заходів щодо повернення телефону власнику не вживав, утримуючи в своєму користуванні телефон до 06.08.2016, доки працівники поліції не вилучили його в ході огляду.

Невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні вищезазначених злочинів, суд розцінює як одним із методів захисту з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєних ним злочинів, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого - суд не вбачає .

Характеризуючи ОСОБА_6 , слід зазначити, що він розлучений, має посередню характеристику за місцем проживання, є раніше судимим .

З урахуванням всіх вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_6 слід обрати в межах санкцій статей, за якими його визнано винним: ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України у виді обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України, суд не знаходить.

Крім цього, на проведення товарознавчої експертизи Полтавським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром понесено витрати в сумі 351 гривні 84 копійки, які, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України , --
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

за ч.2 ст.190 КК України у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі;

Згідно ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 351 гривні 84 копійки.

Речові докази по справі, а саме : жіночий халат велюровий в пошкодженому стані. магнітну кліпсу та мобільний телефон «Nокіа RМ 969», які зберігається під зберігальними розписками відповідно у потерпілих ОСОБА_12 і ОСОБА_8 - залишити останнім, як їм належне майно.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1