Єдиний унікальний номер 225/397/17
Номер провадження 11-кп/775/495/2017

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області кримінальне провадження № 0001923 від 19 листопада 2016 року за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 22 березня 2017 року щодо неї за ст. 125 ч.2 КК України,-

встановила:

Вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 22 березня 2017 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Кірове м. Дзержинська Донецької області, громадянку України, росіянку, із середньою спеціальною освітою, пенсіонерку, раніше не судиму, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 8159,08 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн.

За вироком суду ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

18.11.2016 року приблизно о 15.10 ОСОБА_6 з двома працівниками податкової міліції м. Краматорська Донецької області прибула до квартири АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на той час знаходилась дома разом із своїм чоловіком ОСОБА_8 .

У зальній кімнаті зазначеної квартири між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ґрунті стійких тривалих особистих неприязних відносин виникла сварка. В ході сварки ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень правою рукою умисно завдала ОСОБА_7 удар в область потиличної частини голови.

В результаті таких дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження, а саме забиття м`яких тканин голови, що супроводжувалось струсом головного мозку, які відносять до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погодившись із вироком суду обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій, не оскаржуючи фактичних обставини кримінального провадження та доведеності своєї провини у скоєному, просить вирок суду першої інстанції змінити в частині стягнення з неї суми цивільного позову. Стягнути з неї на користь потерпілої ОСОБА_7 : в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 600 грн.; в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн. Вважає, що вирок суду підлягає зміні у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження в частині стягнення суми цивільного позову. Зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки представленим потерпілою доказам на обґрунтування суми цивільного позову. Вказує, що зазначені у товарних чеках медичні препарати не відповідають переліку ліків призначених потерпілій під час її лікування. Крім того, звертає увагу суду на те, що всі товарні чеки, окрім фіскального на суму 600 грн., який було видано діагностичним центром «Ваше здоров`я», не можуть бути прийняті судом в якості допустимих доказів понесених потерпілою витрат, оскільки вони не відповідають встановленій законодавством формі.

Потерпіла ОСОБА_7 подала до суду заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 , я якій просить відмовити останній в задоволенні її апеляційної скарги, оскільки саме діями ОСОБА_6 їй заподіяні тілесні ушкодження, від яких погіршився її стан здоров`я.

Потерпіла ОСОБА_7 до апеляційного суду не з`явилась, будучі належним чином повідомлена про день та час розгляду апеляційної скарги, надала заяву про розгляд справи в її відсутність.

Заслухавши суддю доповідача, обвинувачену ОСОБА_6 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти апеляційної скарги обвинуваченої і просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення ніким не оспорюється, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

На думку колегії суддів міра покарання ОСОБА_6 призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості злочину, який є злочином невеликої тяжкості, конкретних обставин справи, даних про її особу, яка раніш не судима, позитивну характеристику, відсутність обтяжуючих обставин, вік обвинуваченої, яка є пенсіонеркою.

Судом першої інстанції покарання обвинуваченій призначено в межах санкції, передбаченій за інкриміноване їй кримінальне правопорушення.

Оскільки за вимогами ст. 65 КК України покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів, колегія суддів вважає, що призначене покарання у вигляді штрафу є саме таким.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій обґрунтовано прийняті до уваги всі зазначені обставини, повно та обґрунтовано викладені у вироку судом першої інстанції та враховані при обранні міри покарання.

На думку колегії суддів, міра покарання призначена обвинуваченій ОСОБА_6 , є необхідною та достатньою за скоєння інкримінованого їй кримінального правопорушення та попередження нових злочинів.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 щодо неправильно, на її думку, вирішення цивільного позову, яким на користь потерпілої з неї стягнуті суми матеріальної та моральної шкоди, зазначені доводи підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом та із застосуванням норм ЦПК України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною 1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до вимог абз. 7 п. 2 ч. 3 та абз. 6 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову та рішення про цивільний позов.

Тобто, відповідно до вимог КПК, суд повинен навести у вироку мотиви прийнятого рішення про задоволення чи відхилення цивільного позову, навести докази, якими це підтверджується, навести відповідні розрахунки сум, які підлягають стягненню.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, який ґрунтується на тому, що протиправними діями ОСОБА_6 їй завдано тілесні ушкодження, на лікування яких потерпіла витратила власні кошти, а внаслідок приниження і тривалого лікування, яке порушило звичний порядок життя, чим було завдано моральної шкоди. На думку колегії суддів суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про те, що саме діями обвинуваченої потерпілій заподіяна зазначена матеріально та моральна шкода, яка повинна бути відшкодована на користь потерпілої.

На думку колегії суддів, вирішуючи питання заявленого цивільного позову, суд обґрунтовано послався на правові норми відшкодування матеріальної (майнової) та моральної шкоди передбаченні положеннями Цивільного кодексу України, в тому числі на ч. 1, 3 ст. 1166, в якій зазначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, ч.1 ст. 1167 цього ж кодексу, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, ч.1 ст. 1168 ЦК України, що моральна шкода, завдана ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Між тим, колегія суддів вважає, що, перевіряючи на підтвердження вимог цивільного позивача, потерпілої по справі, надану завірену копію виписки із медичної карти хворого ОСОБА_7 , яка проходила лікування на стаціонарі у Центральній міській лікарні міста Торецьк у період з 19.11.16р. до 12.12.16р. з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, зазначено проведені обстеження, та призначення лікування, зокрема медикаментозне, довідку на підтвердження проведення комп`ютерного томографічного обстеження потерпілої, та оригінали товарних чеків і рахунків на придбання ліків у період проведеного лікування з 19.11.16р. до 22.12.16р., про завершення 12.12.16р. стаціонарного лікування та виписку на амбулаторне лікування у невропатолога, визнаючи належними та допустимими доказами чеків, що підтверджують придбання ліків у період до 22.12.16р. включно, що склало витрати на придбання ліків у сумі 8159,08 грн., суд першої інстанції не в повній мірі перевірив та не врахував той факт, що згідно до товарних чеків на придбання ліків, вони не співпадають за назвами з призначеними ліками у листі призначення лікаря для лікування потерпілої. В судовому засіданні був допитаний лікар-травматолог, який опікувався потерпілою під час її знаходження на стаціонарному лікуванні, та який заявив, що він не робив призначення щодо ліків, це робив лікар-невропатолог. Але лікар-невропатолог судом не викликався та не допитувався стосовно можливості усунення зазначених протиріч між призначеними та придбаним ліками.

Таким чином, суд першої інстанції в повному обсязі не перевірив розмір заподіяної матеріальної шкоди потерпілій, реально не перевірив, які саме ліки були прописані останній, а які були нею придбані на свій розсуд, чи саме ті ліки повинна була застосовувати потерпіла від наслідків заподіяння їй тілесних ушкоджень обвинуваченою, чим ґрунтується придбання інших ліків, не зазначених у листі призначення, та на яку суму придбані ліки. Тобто суд всебічно не з`ясував усіх обставин при вирішенні цивільного позову, тим самим допустив істотні порушення вимог КПК, які ведуть до скасування вироку в частині цивільного позиву потерпілої, з призначенням в цій частині нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим, апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.

Підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу, відповідно до яких колегія суддів дійшла висновку щодо призначення нового розгляду в суді першої інстанції цивільного позову потерпілої в порядку цивільного судочинства, оскільки позбавлена можливості зробити це сама.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить розглянути цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 відповідно до вимог чинного законодавства, перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченої ОСОБА_6 стосовно відповідності чи невідповідності вартості призначених потерпілій та придбаних ліків шляхом допиту лікаря-невропатолога, який здійснював лікування потерпілої, встановивши чи потребувала вона лікування саме зазначеними в цивільному позові, але не призначеними ліками, необхідність їх придбання, чи були ліки додатково призначені потерпілій, їх вартість, тобто розмір заподіяної матеріальної та моральної шкоди, постановивши законне та мотивоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 22 березня 2017 року щодо ОСОБА_6 за ст. 125 ч.2 КК України скасувати в частині цивільного позову.

Направити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 до Дзержинського міського суду Донецької області для розгляду цивільного позову в порядку цивільного судочинства в іншому складі суддів.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в частині залишення вироку суду без змін, до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: