Провадження № 1-кп/643/286/17
Справа № 643/9073/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.04.2017 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі
головуючого - ОСОБА_1 ,
за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за обвинученням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, маючого малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 18.07.2007 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 08.07.2008 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, звільненого 13.06.2009 за відбування строку покарання; 18.04.2011 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 186, 395 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 30.09.2013 умовно-достроково на 1 рік 6 місяців, 24 дні; 25.06.2015 вироком Фрунзенского районного суду м. Харкова за ч.2 ст.186, ст..ст. 81,71 КК України до 5 років позбавлення волі, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
-у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, із середньою освітою, раніше судимого: 28.04.2000 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 206 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 45 КК України з іспитовим строком на 2 роки; 21.06.2001 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 14, 43 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 07.03.2003 за відбуттям строку покарання; 14.12.2004 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 08.11.2008 за відбуттям строку покарання; 27.06.2012 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, звільненого 07.09.2012 за відбуттям строку покарання; 11.06.2015 вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі; 25.06.2015 вироком Фрунзенского районного суду м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 31.08.2015 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 6 місяців, зареєстрованого та фактично мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_2 ,
-у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_11 05.02.2015 біля 19.55 годин, за попередньою змовою і в групі з невстановленою в ході досудового розслідування та суду особою на ім`я ОСОБА_12 , маючи спільний намір на таємне викрадення чужого майна, з гаражних боксів, діючи з корисливих мотивів, прибули до гаражного кооперативу «Стріла», розташованого за адресою: м. Харків, Вологодський в`їзд, 42, разом із заздалегідь заготовленими для відкриття замикаючих пристроїв інструментами, а саме, фомкою, викруткою, плоскогубцями.
Після чого, за допомогою вищевказаних предметів, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_12 , демонтувала навісний замок на гаражному боксі № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_13 , а ОСОБА_9 у цей час, згідно раніше розподілених ролей, спостерігав за оточуючою обстановкою. Відчинивши гаражний бокс, дані особи проникли до приміщення зазначеного гаражного боксу, з якого підготували на винос два спортивні велосипеди фірми «Apollo Sari» і «Fort Acio».
Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_9 разом із невстановленою особою на ім`я ОСОБА_12 , аналогічним шляхом проникли біля 20.05 годині до приміщення гаражного боксу № НОМЕР_2 , користувачем якого є ОСОБА_14 . Із зазначеного гаражного боксу вони таємне викрали належне ОСОБА_15 майно, а саме, 17 комплектів поршнів до а/м «ВАЗ», що не були у користуванні; поршень на а/м «Перемога» і радіатор на а/м «Москвич», фрагменти автомобільних дротів, загальною вагою приблизно 3кг. І кисневий редуктор «БКО-25-2», які перебували у використанні і не представляють для потерпілого матеріальної цінності. Зазначене майно поклали у сумки і мішок, які знайшли у гаражному боксі та погрузили на раніше підготовлені велосипеди, які знаходились у гаражному боксі № НОМЕР_1 .
Після чого, з викраденим майном дані особи покинули територію гаражного кооперативу «Стріла», чим спричинили своїми діями потерпілому ОСОБА_14 матеріальний збиток на загальну суму 6287гривень. Даним майном ОСОБА_9 і невстановлена в ході досудового слідства особа, розпорядились на власний розсуд.
Крім того, 19.03.2015 о 19.30 годин, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 , та невстановленою в ході досудового розслідування та суду особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, знаходились біля магазину «Білорусь Продукт», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, 55, де всередині побачили раніше незнайому їм ОСОБА_16 та відсутність покупців, після чого у них виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням фізичного насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я останньої, а також з проникненням у приміщення. При цьому, спільники розробили план, згідно якого ОСОБА_10 повинен разом із ОСОБА_9 зайти в середину даного магазину та, закривши очі ОСОБА_16 , відкрито викрасти чуже майно, а невстановлена особа повинна була знаходитися біля дверей в магазин та не пропускати всередину сторонніх осіб під приводом закритого магазину.
Далі, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 згідно розробленого плану проникли у вищевказаний магазин, де ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_16 та почав вимагати гроші, на що ОСОБА_16 стала кричати та говорити, щоб він вийшов з магазину, на що ОСОБА_10 не відреагував та наніс удар кулаком в обличчя, тим самим застосувавши фізичне насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я, від ОСОБА_16 впала на підлогу на спину, чим спричинив фізичну біль, згідно висновку судово-медичної експертизи, згідно даних медичної документації яких-небудь видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_16 встановлено не було, у зв`язку з чим ступінь тяжкості не визначалась. В цей час невстановлена особа знаходилась біля дверей магазину з зовнішньої сторони та виконувала дії згідно розробленого плану. Через кілька хвилин ОСОБА_10 почав утримувати лівою рукою рот ОСОБА_16 , щоб вона не кричала, після чого припинив утримувати її та, коли ОСОБА_16 знаходилась в положенні сидячи на підлозі, почав її нахиляти обличчям до підлоги, тим самим застосувавши фізичне насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я. В цей час ОСОБА_9 відкрито викрав ноутбук «НР-650» вартістю 2244 гривень та грошима в сумі 350 гривень, що знаходились у коробці за прилавком, що належали потерпілому ОСОБА_17 , якого на момент вчинення кримінального правопорушення у приміщенні магазину не було, а також майно ОСОБА_16 , а саме, гроші в сумі 650гривень, мобільний телефон «Самсунг GТ-Е1195» вартістю 299 гривень зі стартовим пакетом оператора «Київстар» вартістю 10 гривень, сумкою вартістю 90 гривень, гаманцем вартістю 40 гривень.
Після цього, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_9 та невстановленою особою з місця скоєння кримінального правопорушення втекли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_17 матеріальний збиток на загальну суму 2594 гривень, а потерпілій ОСОБА_16 1089 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою винуватість у вчиненні інкримінуємих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, визнав в повному обсязі. Обвинувачений ОСОБА_10 у суді зазначив, що вину у вчиненні інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.186 КК України визнає повністю. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили у суді обставини, час, місце, механізм вчинення ними кримінальних правопорушень, як зазначено вище у вироку суду. При цьому зазначили, що вони розуміли, що скоювали злочини, та щиро розкаялися у їх вчинені, причину скоєння ними злочинів пояснили як необмірковану поведінку.

Обвинувачений ОСОБА_9 цивільні позови потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 визнав у повному обсязі.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_9 у скоєні ним кримінальних правопорушень, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.
Крім цього, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.3 ст.186 КК України, оскільки він скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насиллям, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, скоєний повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникнення у приміщення.
Дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.3 ст.186 КК України, оскільки він скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насиллям, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, скоєний повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникнення у приміщення
При призначенні покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд враховує тяжкість вчинених ними злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими. Більш того, обвинувачені раніше неодноразово судимі за скоєння корисливих злочинів, зокрема тяжких і середньої тяжкості, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку. Обвинувачені офіційно не працевлаштовані, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_9 має малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд враховує їх щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує їх покарання. Обставин, що обтяжує покарання останніх, які передбачені ст. 67 КК України, судом не визнано.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч.3 ст. 185, ч.3 ст.186 КК України та ОСОБА_10 за ч.3 ст.186 КК України у виді позбавлення волі в межах санкцій частини статей, за якими кваліфіковані їх дії.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_9 , суд, на підставі викладеного, вважає за необхідне відповідно до ч.1 ст. 70, ст.72 КК України, визначити йому покарання шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим у виді позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_9 засуджений 25.06.2015 вироком Фрунзенского районного суду м. Харкова за ч.2 ст.186, ст..ст.81, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, то суд за сукупності злочинів, призначає остаточне покарання ОСОБА_9 з урахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_10 засуджений 31.08.2015 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, суд за сукупності злочинів, призначає остаточне покарання ОСОБА_10 відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ч.5 п.г ст..72 КК України, суд зараховує у строк відбування покарання обвинуваченим, строк попереднього ув`язнення, а саме ОСОБА_9 - починаючи з 26.04.2015, та ОСОБА_10 з 24.04.2015 до оголошення судом вироку, та проводить його з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд залишає раніше обрану у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань №27.

Потерпілими ОСОБА_14 та ОСОБА_13 позовні вимоги не заявлені.
Потерпілим ОСОБА_17 заявлений позов, в якому він прохає стягнути з ОСОБА_9 на свою користь спричинену матеріальну шкоду у розмірі 4500гривень
Крім того, потерпілою ОСОБА_16 заявлений позов, в якому остання прохає стягнути з ОСОБА_9 на її користь спричинену матеріальну шкоду у розмірі 5000гривень.
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, судовий розгляд кримінального провадження проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, що передбачено ч.1 ст.337 КПК України. Суд вважає, що заявлені позовні вимоги потерпілих підлягає задоволенню частково, а саме суд стягує з ОСОБА_9 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди на користь: потерпілого ОСОБА_17 суму 2594 гривень, на користь потерпілої ОСОБА_16 суму 1089 гривень, оскільки розмір завданої матеріальної шкоди потерпілим підтверджується доказами які є в справі, та наведені судом у вироку, так як на іншу суму спричиненої матеріальної шкоди доказів потерпілими суду не надано.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування, а саме: проведення судової авто товарознавчої та судово-товарознавчої експертиз, суд стягує з ОСОБА_9 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити покарання ОСОБА_9 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно з ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі, призначеного 25.06.2015 вироком Фрунзенского районного суду м. Харкова за ч.2 ст.186, ст. ст.81, 71 КК України у виді позбавлення волі, та покаранням, призначеним за цим вироком у виді позбавлення волі, визначити остаточне покарання ОСОБА_9 за сукупністю злочинів у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Згідно з ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш сурового покарання, призначеного за цим вироком у виді позбавлення волі, більш суровим покаранням, призначений 31.08.2015 за вироком Київського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі, визначити остаточне покарання ОСОБА_10 за сукупністю злочинів у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з 26.04.2015, зарахувавши до покарання строк тримання під вартою з 26.04.2015 до оголошення вироку судом, керуючись правилами ч. 5 ст. 72 КК України,та проводити його з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з 24.04.2015, зарахувавши до покарання строк тримання під вартою з 24.04.2015, керуючись правилами ч.5 ст. 72 КК України,та проводити його з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до набрання цим вироком законної сили, залишити без зміни у виді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління №27.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_17 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_17 в рахунок відшкодування, спричиненої матеріальної шкоди суму 2594 ( дві тисячі п`ятсот дев`яносто чотири) гривні.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_16 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_16 в рахунок відшкодування, завданої матеріальної шкоду суму 1089 (одну тисячу вісімдесят дев`ять) гривень.
Речові докази: коробка к ноутбуку «НР-650», що перебуває на відповідальному зберіганні у ОСОБА_17 та коробку до мобільного телефону «Самсунг GТ-Е1195», що перебуває на відповідальному зберіганні у ОСОБА_16 повернути власникам ОСОБА_17 та ОСОБА_16 .
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування у розмірі 613 (шістсот тринадцять) гривень 80 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а для ОСОБА_9 та ОСОБА_10 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їм копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1