Справа № 127/3221/17
Провадження № 1-кп/127/690/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2017 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
особи щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_4 ,
законного представника особи щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня Навчально-виховного комплексу: «загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 10 Вінницької міської ради», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
ОСОБА_4 10 лютого 2016 року, перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_3 вступив у змову з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, з метою вчинення крадіжок мобільних телефонів учнів «Навчально-виховного комплексу: загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів - гімназії №23 Вінницької міської ради» (надалі - школи-гімназії №23 BMP), які в подальшому особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, зобов`язався реалізовувати.
Так, 13.02.2016 року, приблизно о 12 годині ОСОБА_4 , реалізовуючи спільний з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні школи-гімназії № 23 BMP, яка розташована по просп. Космонавтів 32 у м. Вінниці, а саме в роздягальні спортивного залу, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, із кишені куртки малолітнього ОСОБА_7 вчинив крадіжку мобільного телефону «Samsung GT-S 5282» в корпусі чорного кольору в якому знаходилась ідентифікаційна телекомунікаційна картка (SIM-картка) оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 20 грн., сума невикористаних коштів на особовому рахунку абонента становила 10 грн., вартість телефону, згідно висновку експерта №819/16-21 від 23.03.2016 року, становить 552, 90 грн.
Після чого, малолітній ОСОБА_4 викрадений мобільний телефон передав особі, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, яка викраденим мобільним телефоном розпорядилась на власний розсуд.
Таким чином, малолітній ОСОБА_4 спільно з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, заподіяли ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 582,90 грн.
Крім цього, малолітній ОСОБА_4 , 16.02.2016 року, приблизно о 13.25 год., перебуваючи в роздягальні школи-гімназії № 23 BMP, що розташована по просп. Космонавтів, 32 у м. Вінниці побачив в малолітнього ОСОБА_9 на стільці мобільний телефон «Самсунг Телексі С4 міні». Після чого, малолітній ОСОБА_4 , реалізовуючи спільний з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження, злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з стільця вчинив крадіжку мобільного телефону «Самсунг Телексі С4 міні», вартість якого, згідно товарознавчої експертизи №818/16-21 від 23.03.2016 року становить 2869 грн. та в подальшому викрадений телефон передав особі, матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження, який викраденим розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, малолітній ОСОБА_4 спільно з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, своїми умисними діями заподіяли ОСОБА_10 , матеріальної шкоди на суму 2869 грн.
Крім цього, малолітній ОСОБА_4 , 23.02.2016 року, приблизно о 12.30 год., перебуваючи в класі №103 школи-гімназії №23 BMP, що розташована по просп. Космонавтів, 32 у м. Вінниці, реалізовуючи спільний з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження, злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з рюкзака малолітньої ОСОБА_11 вчинив крадіжку мобільного телефону «Noкіa АНА-200», вартість якого, згідно висновку експерта № 820/16-21 від 23.03.2016 року становить 539,60 грн., в мобільному телефоні знаходилась ідентифікаційна телекомунікаційна картка (SIM-картка) оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 вартістю 20 грн., на рахунку якого знаходились гроші в сумі 10 грн., та в подальшому викрадений телефон передав особі, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, який викраденим розпорядився на власний розсуд.
Таким чином малолітній ОСОБА_4 , спільно з особою матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, своїми умисними діями заподіяли ОСОБА_12 , матеріальної шкоди на загальну суму 569,60 грн.
Допитаний в судовому засіданні особи щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_4 в присутності законного представника особи щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_5 , суду пояснив, що перший телефон, який він викрав марки Самсунг. Викрасти телефон його попросив дядько. Так, він розуміючи, що його ніхто не бачить, викрав телефон, заховав його в шафу, а потім дав дяді. Другий телефон він викрав, попереднього порадившись з дядьком. Так, побачивши мобільний телефон на лавці, він сів на нього, потім заховав в шафу, а згодом він відніс його дяді та де він в подальшому його подів, йому не відомо. За телефон дядько йому дав 350 грн. Потім за інший викрадений телефон він йому дав 50 грн. Дядько мамин рідний брат, він з ним зв`язувався по телефону.
Законний представник особи щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_5 суду пояснила, що вона працювала, а її менший брат попросився в неї пожити деякий час. Дитина забезпечена всім необхідним для життя та вона не могла здогадатися, що це міг її брат таке зробити. Про виниклі проблеми з крадіжками телефонів її син та брат не повідомляли, а брат ходив в школу з приводу крадіжки телефонів. Після вчинення крадіжок, вона з сином розмовляла, забрала в нього мобільний телефон, водила його в школу та забирала, змінила мобільний телефон на більш стару модель, оскільки необхідно знати де перебуває дитина. Вона з батьком дитини не проживає разом, проте і батько дитини і вона контролюють дитину. Шкоду потерпілим відшкодовують.
Судом під час розгляду клопотання досліджено наступні докази.
Відомості за фактом вказаних подій зареєстровані у встановленому порядку, що підтверджується витягом з ЄРДР від 13.05.2016 року.
З заяв потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 слідує, що вони не заперечують щодо застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері.
Заслухавши показання особи щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_4 , законного представника, дослідивши надані під час судового провадження докази, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність вчинила суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.
Частиною 1 ст. 498 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує чи мало місце суспільно небезпечне діяння, чи вчинене це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, чи слід застосовувати до нього примусові заходи виховного характеру, якщо слід то які саме.
Сукупність доказів у справі, а саме показання ОСОБА_4 , його матері, заяви потерпілих та матеріали про притягнення ОСОБА_13 до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів з використанням малолітнього ОСОБА_4 , свідчать, що малолітнім вчинено суспільно-небезпечні діяння. Вказані діяння підпадають під ознаки діяння, передбачені Кримінальним кодексом України.
Так, дії ОСОБА_4 підпадають під ознаки діянь, за які передбачена кримінальна відповідальність, а саме за ч.1 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна та за ч.2 ст. 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно.
Згідно ч.2 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, підлягають особи, що вчинили злочин у віці від 14 до 16 років.
Як встановлено судом, на момент вчинення суспільно-небезпечних діянь, ОСОБА_4 виповнилося одинадцять років, що підтверджується свідоцтвом про народження, а тому до нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру.
При цьому, суд враховує характер вчинених суспільно-небезпечних діянь, наслідки цих діянь, особу малолітнього до якого застосовується захід виховного характеру, його соціальні зв`язки та умови проживання.
Відповідно до повідомлення Служби у справах дітей Вінницької міської ради від 14.03.2016 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на обліку у службі як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах, не перебуває.
Відповідно до довідки ВОПНЛ ім. Ющенка, вих. № 20-1172 від 16.03.2016 року ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» вих. № 649 від 11.03.2016 року ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
З характеристик Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області №106, №107 від 18.03.2016 року вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстровані в АДРЕСА_1 та компрометуючі матеріали та скарги на них не надходили.
Згідно вимоги про судимість відносно ОСОБА_4 від 25.04.2016 року, раніше він до кримінальної відповідальності не притягувався.
З характеристики на ОСОБА_5 вбачається, що вона працює на посаді заступника завідувача ломбардним відділенням, зарекомендувала себе позитивно, прагне до самовдосконалення, спокійна, врівноважена, скарги не надходили, лише позитивні відгуки, в колективі користується повагою.
Таким чином, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, щиро розкаявся у вчиненому, за місцем реєстрації та проживання скарг на нього не надходило, він піддається впливу матері ОСОБА_5 . Також суд враховує думку потерпілих, які не заперечували щодо передачі малолітнього під нагляд матері.
Тому, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_4 можливо застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 (один) рік.
На підставі викладеного, керуючись ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 497, 498, 501 КПК України, суд ,-
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня Навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 10 Вінницької міської ради», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 (один) рік.
Виконання ухвали суду в частині застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 доручити Службі у справах дітей Вінницької міської ради.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня її проголошення.
Суддя: