Ухвала іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 01 грудня 2016 року матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003099 за касаційними скаргами прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції та потерпілої ОСОБА_8 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 24 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 .

Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 серпня 2015 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водяна Добропільського району Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України на 8 років позбавлення волі.

Вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат та цивільний позов у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 24 березня 2016 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

За обставин, встановлених судом та детально описаних у вироку ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

06 грудня 2013 року близько 06.30. год., в приміщенні кухні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , між проживаючим за вказаною адресою ОСОБА_6 та його знайомим ОСОБА_9 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння виникла сварка, в ході якої ОСОБА_6 пішов у вітальню, де взяв мисливську рушницю та повернувшись на кухню, з близької дистанції здійснив прицільний постріл у ОСОБА_9 в область грудної клітки зліва та таким чином заподіяв останньому вогнепальне дробове сліпе поранення грудної клітки зліва, проникаюче в ліву плевральну порожнину з пошкодженням 8, 9 ребер зліва з лівостороннім відкритим напруженим гемо пневмотораксом з коллабіруванням легені, діаграми зліва, тонкого та товстого кишечника, жирової клітковини та лівої нирки, поперекових м`язів зліва та лівого поперечного відростка 2 поперекового хребця, вогнепальне дотичне поранення середньо-нижньої третини лівого плеча. Від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 о 10.20 год. ОСОБА_10 помер в лікарні.

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вважає, що апеляційний суд, всупереч вимогам ст. 419 КПК України, перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_6 покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, не перевірив їх належним чином та обґрунтованих відповідей не дав. Зазначає, що з огляду на те, що засуджений скоїв злочин у стані алкогольного сп`яніння із застосуванням вогнепальної зброї, протягом досудового розслідування та судового слідства намагався уникнути кримінальної відповідальності, змінюючи свої показання, здійснював тиск та висловлював погрози на адресу потерпілої, заподіяну шкоду не відшкодував, призначене йому судом покарання є таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

У касаційній скарзі прокурор також просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції та при цьому наводить доводи, що за своїм змістом є аналогічними доводам касаційної скарги потерпілої.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання касаційних вимог сторони обвинувачення та потерпілої, пояснення засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які просили оскаржуване судове рішення залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Винуватість ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, доведеність цього обвинувачення та кваліфікація діяння за ч. 1 ст. 115 КК України в касаційних скаргах не оспорюються.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що покарання, призначене ОСОБА_6 судом першої інстанції, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України та є справедливим, необхідним й достатнім для виправлення засудженої і попередження вчинення ним нових злочинів.
При обранні його виду та розміру було враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як особливо тяжке, дані про особу ОСОБА_6 , який в минулому судимим не був, позитивно характеризувався за місцем проживання, є пенсіонером, інвалідом 3 групи, має статус ліквідатора ЧАЕС, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 25 серпня 2013 року з приводу залежності від алкоголю, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, частково визнав свою вину, визнав обставиною, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Переконливих доводів про необхідність призначення ОСОБА_6 більш суворого покарання у касаційних скаргах не наведено, в зв`язку з чим вважати його таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого підстав не вбачається. При цьому, як убачається з вироку, обставини, про які вказують у касаційних скаргах потерпіла та прокурор були враховані судом при призначенні засудженому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.
Апеляційний суд, переглядаючи справу в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 419 КПК України ретельно перевірив доводи апеляційної скарги прокурора щодо м`якості призначеного ОСОБА_6 покарання та обґрунтовано залишив їх без задоволення.
Колегія суддів вважає призначене ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України таким, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого та підстав для призначення більш суворого покарання не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у справі колегією суддів не встановлено, а тому підстав, передбачених ст. 438 КПК України для скасування оскаржуваного судового рішення та задоволення касаційних вимог прокурора та потерпілої немає.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIIІ від 02 червня 2016 року, колегія суддів

у х в а л и л а:
Касаційні скарги прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції та потерпілої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 24 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3