Справа № 183/212/17
№ 1-кп/183/398/17
В И Р О К
іменем України
26 січня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0000006 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Марганець, з середньо-спеціальною освітою, вдівця, солдата, військовослужбовця за контрактом, далекомірника-номера обслуги зенітного артилерійського взводу 1 парашутно-десантного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

в с т а н о в и в:
30 червня 2016 року ОСОБА_4 уклав контракт про проходження військової служби і в цей же день наказом № НОМЕР_2 командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) НОМЕР_4 окремої Дніпропетровської повітряно-десантної бригади, яка дислокувалася у АДРЕСА_2 , його зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду далекомірника - номера обслуги зенітного артилерійського взводу 1 парашутно-десантного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Солдат ОСОБА_4 , будучі військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Відповідно до Закону України про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» статті 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Однак, 12 жовтня 2016 року солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , зі звільнення вчасно не з`явився до розташування військової частини без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв до 10 грудня 2016 року, коли солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ,а в подальшому до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону та заявив про себе.
Таким чином у період з 12 жовтня 2016 року по 10 грудня 2016 року, солдат ОСОБА_4 не з`явився вчасно зі звільнення до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин та незаконно перебував поза межами військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину та показав, що дійсно 12 жовтня 2016 року він не з`явився вчасно зі звільнення до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , оскільки в нього захворіла сестра, яка разом із його матір`ю після смерті його дружини, піклується щодо його неповнолітньої доньки, у зв`язку з чим виникла необхідність залишитися для вирішення низки сімейних проблем. А після налагодження сімейної ситуації, він бажаючи продовжувати службу, добровільно і самостійно повернувся до військової частини.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні даного злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами по справі, а саме:
- наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 135 від 30.06.2016 року, відповідно до якого рядового запасу ОСОБА_4 , призначено наказом командира військової частини польова-пошта НОМЕР_1 (по особовому складу) № 53-РС від 30.06.2016 року на посаду далекомірника - номера обслуги зенітного артилерійського взводу 1 парашутно-десантного батальйону, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 та зараховано до списків особового складу частини та всі види забезпечення з 30.06.2016 року, на продовольче забезпечення за нормою № 1 з 01.07.2016 року (а.п.33);

- наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 232 від 17.10.2016 року, відповідно до якого солдат військової служби за контрактом ОСОБА_4 , далекомірник-номера обслуги зенітно - артилерійського взводу 1 парашутно-десантного батальйону, самовільно залишив військову частину з 12.10.2016 року (а.п.34);

- наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 279 від 13.12.2016 року, відповідно до якого солдат військової служби за контрактом ОСОБА_4 , який знаходився у розпорядженні командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та який був незаконно відсутнім на службі з 12.10.2016 року, вважається таким, що прибув на службу 10.12.2016 року (а.п.32).
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 407 КК України, як не з`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких.

Однак, обставин, що обтяжують його покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Крім того, обвинувачений є особою, що раніше не судима, вину визнав повністю, за місцем служби характеризується позитивно (а.п.36), на обліках у лікарів не перебуває, є вдівцем (а.п.28), має на утримані неповнолітню доньку.

Щире каяття ОСОБА_4 та з`явлення із зізнанням визнаються обставинами, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому суд, вважає можливим для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а саме більш м`яке ніж передбачено законом, у вигляді арешту, з відбуванням покарання на гауптвахті, як було обґрунтовано запропоновано стороною обвинувачення, що буде співрозмірним та достатнім для досягнення мети покарання та виправлення засудженого.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 3 (трьох) місяців арешту з відбуванням покарання на гауптвахті.

Копію вироку ОСОБА_4 , вручити негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1