Справа №472/676/17 14.08.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/421/17 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п. 2 ч. 1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 серпня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0000356 матеріали за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 5 серпня 2017 року, якою у відношенні:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зугдіді, Грузія, громадянина Грузії, неодруженого, який має середню освіту, непрацюючого, раніше не судимого, тимчасово проживаючого в м. Вознесенськ Миколаївської області,
- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_11 ,

захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ,

підозрюваний ОСОБА_10 ,

перекладач ОСОБА_12 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисників
Просять скасувати ухвалу слідчого Веселинівського районного суду Миколаївської області від 5 серпня 2017 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, звільнивши ОСОБА_10 з-під варти.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 5 серпня 2017 року до підозрюваного ОСОБА_10 застосовано запобіжній захід у вигляді тримання під вартою строком до 3 жовтня 2017 року включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисників.

Вважають ухвалу суду безпідставною та невмотивованою.

Стверджують, що досудовим слідством не доведена причетність ОСОБА_10 до вчинення злочину, а отже, на їх переконання, є необґрунтована підозра.

Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, вказують, що обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину арешту і затримання.

Зазначають, що наявність ризиків не підтверджено матеріалами провадження.

Вважають, що застосований запобіжний захід, являється невмотивовано жорстким.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Органами досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється у тому, що 28 липня 2017 біля 22. год. він, за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та невстановленою особою, з метою заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, шляхом розбійного нападу із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я осіб, проникли до житла ОСОБА_15 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , напали на власника житла. Погрожуючи предметом схожим на пістолет, нанесли ОСОБА_15 удари в різні частини тіла, спричинивши останньому тілесні ушкодження, зв`язали руки і ноги потерпілого та заволоділи майном останнього, зокрема, грошовими коштами в сумі 200 000 тис. доларів США, що в еквіваленті складає 5 180 800 грн., 150 тис. гривень, золотими виробами та автомобілем. Після чого, ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , та невстановлена особа з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним в подальшому за власним розсудом.

Слідчий суддя, прийшовши до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою, послався на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, наявність ризиків, зокрема, можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисників та підозрюваного на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу такою, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
При застосуванні до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею додержані вимоги ст. 177, 178, 194 КПК України.
Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив про причетність ОСОБА_10 до вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах кримінального і судового провадження, зокрема, протоколи огляду місця події від 29 липня 2017 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_15 від 29 липня 2017 року та від 3 серпня 2017 року, протоколи допиту свідків від 2 серпня 2017 року та 3 серпня 2017 року, протоколи обшуку від 2 серпня 2017 року, протоколи огляду речей від 2 серпня та 3 серпня 2017 року, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_10 у вчиненні даного кримінального правопорушення (злочину) на момент його повідомлення.
Таким чином, ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

З урахуванням наведеного, доводи захисників стосовно відсутності доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є неприйнятними.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування ні слідчим суддею суду першої інстанції, ні апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому доводи апелянтів і в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Крім того, матеріали судового та кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п. 1, 2, З, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від восьми до п`ятднадцяти років з конфіскацією майна, до 31 серпня 2017 року зобов`язаний залишити територію України, у зв`язку з порушення міграційного законодавства, кримінальне правопорушення (злочин), у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_10 , був вчинений з використанням засобів конспірації, викрадене майно та значна сума грошових коштів не виявлено, що свідчить про спеціальну підготовку підозрюваного до вчинення противоправних дій та вказує на те, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, та дають підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховую наведене, є безпідставними доводи захисника, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, щодо необґрунтованості висновків слідчого судді відносно наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутності доказів існування вказаних ризиків.
З урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_10 вагомості наявних доказів його вчинення, даних про особу підозрюваного, обставин вчинення, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_10 процесуальних обов`язків, інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Відповідно до положень, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч.1 цієї статті.

Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених п. 1, 2, З, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування ОСОБА_10 іншого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою.

Істотних порушень положень КПК України, порушень положень рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі на які посилаються в апеляційній скарзі захисники, які б вплинули на застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом не виявлено. Підставою застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_10 була встановлена слідчим суддею наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а також наявність ризиків, які давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1, 2, З, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність позитивних даних щодо особи підозрюваного ОСОБА_10 , його стан здоров`я, про що вказують апелянти, на думку суду апеляційної інстанції, не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та звільнення з-під варти ОСОБА_10 , про що просять апелянти.

В той же час, є наявною інша підстава для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_10 фактично затриманий о 12 годині 40 хвилин 2 серпня 2017 року.

Згідно ухвали слідчого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 5 серпня 2017 року підозрюваному ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 3 жовтня 2017 року включно.

З урахуванням ст. 115, 197 КПК України, та враховуючи зазначене вище, слідчий суддя мав право застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 до 12 годин 40 хвилин 30 вересня 2017 року.

За такого, апеляційна скарга захисників підлягає частковому задоволенню, як така, що містить вимогу про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали.

Керуючись ст. 405, 407, 412, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 5 серпня 2017 року, якою у відношенні ОСОБА_10 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з часу фактичного затримання ОСОБА_10 , тобто з 12 години 40 хвилин 2 серпня 2017 року.

Строк дії ухвали закінчується о 12 годині 40 хвилин 30 вересня 2017 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: