Справа № 646/3117/17
№ провадження 1-кп/646/439/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.07.17 м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000646 від 29.03.2017 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Харкова, українця, громадянина України, неодруженого, маючий середньо - спеціальну освіту, непрацюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28.03.2017 приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_6 разом із невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи на проїзді Достоєвського у м. Харкові, побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_4 , який рухався по проїзду Достоєвського в сторону вул. Достоєвського, тримаючи в своїй правій руці поліетиленовий пакет, яким ОСОБА_6 та невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вирішили відкрито заволодіти.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, наздогнали ззаду ОСОБА_4 , після чого невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, нанесла один удар кулаком правої руки потерпілому в область правого вуха, від чого останній впав на землю та уронив поліетиленовий пакет.

Після цього, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, спільно з ОСОБА_6 почали бити ОСОБА_4 , нанісши останньому не менше 3-х ударів руками та ногами по різним частинам тіла кожен, спричинивши останньому тілесні ушкодження, у вигляді синців та саден на обличчі, синців на правій кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1982-ая/17 від 29.03.2017 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження підняла з землі поліетиленовий пакет, який належав потерпілому ОСОБА_4 в якому знаходились три пластикових судка для їжі, вартістю згідно з висновком товарознавчої експертизи №2 від 25.04.2017 на суму 90 грн. та разом з ОСОБА_6 зникли з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Під час досудового розслідування потерпілий надав цивільний позов, відповідно до якого просить суд стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду у розмірі 50000,00 грн.

Під час судового засідання до розгляду справи по суті потерпілим був наданий уточений цивільний позов, відповідно до якого потерпілий просить суд стягнути з обвинуваченого 20000,00 грн. моральної шкоди з посиланням на те, що злочином вчиненим ОСОБА_6 були заподіяні його моральні страждання, а саме перебування його у лікарні та порушення нормального ритму життя.

Допитана у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснила про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Щодо цивільного позову, а саме призначення розміру моральної шкоди поклався на розсуд суду.

У судовому засіданні обвинувачений пояснив, що він дійсно 28.03.2017 при приблизно о 20 год. 00 хв. разом із ОСОБА_7 , перебуваючи на проїзді Достоєвського у м. Харкові, побачили потерпілого, який рухався по проїзду Достоєвського в сторону вул. Достоєвського, тримаючи в своїй правій руці поліетиленовий пакет, яким він з ОСОБА_6 , вирішили заволодіти. Він разом з ОСОБА_7 наздогнали ззаду потерпілого після чого він наніс один удар кулаком правої руки потерпілому в область правого вуха, від чого останній впав на землю та уронив поліетиленовий пакет, з яким вони зникли.

У скоєному злочині розкається, вину визнає, просить строго не карати, вибачився перед потерпілим, та наголосив, що він добровільно відшкодував моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при, цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченої.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує її дії за ч.2 ст.186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він не одружений, офіційно непрацюючий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем навчання з 01.09.2014 року по 28.02.2016 року характеризується позитивною.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає її щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого злочину.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання відсутні.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, який згідно вимог ст.12 КК України є тяжким злочином, наведених вище даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , позиції сторони обвинувачення та потерпілого висловлену під час судових дебатів, добровільне часткове відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у виді позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України, з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Щодо цивільного позову суд встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оцінюючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з положень ст. 1167 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи обсяг та характер перенесених потерпілим ОСОБА_4 моральних страждань, внаслідок вчинення щодо нього злочину, а саме відкритого викрадення його майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, що завдали шкоди його здоров`ю (легкі тілесні ушкодження), суд, з урахування принципів розумності та справедливості, вважає, що позов ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково на суму 5000,00 грн.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обраного відносно ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України та призначити покарання у виді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, призначеного по даному вироку суду, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього в силу статті 76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обраного відносно ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 щодо відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 5000,00 ( п`яти тисяч) грн. В інший частині позову відмовити.

Речові докази:

Мобільний телефон «Iphone 4 » imei НОМЕР_1 , з сім карткою в середині мобільного оператора «Лайфселф» з номером: НОМЕР_2 після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_7 .

Три пластмасових лотка для їжі вилучені за адресою: АДРЕСА_2 , які відповідно до зберигальної розписки передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити у останнього.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурорам негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1