Справа № 473/752/17
Номер провадження1-кп/473/102/2017
ВИРОК
іменем України
"13" червня 2017 р. м.Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений (цивільний відповідач) ОСОБА_5 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 ,

потерпіла (цивільний позивач) ОСОБА_7 ,

її представник адвокат ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000136 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Джетигара, Кустанайської області, Казахстан, громадянина України, освіта базова вища, офіційно не працює, не одружений, проте співмешкає без реєстрації шлюбу, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24.01.2017 року о 21 год. 20 хв. в м.Вознесенську Миколаївської області, а саме біля магазину «Віталюкс», що розташований по вул.Сухомлинського №1/1 між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на грунті раптово виниклих неприязнених відносин виникла сварка, яка переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар ногою в область живота ОСОБА_7 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин з крововиливом в ділянці лобка.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину за пред`явленим обвинуваченим не визнав, не визнав цивільний позов потерпілої. Пояснив, що 24 січня о 21 годині він приїхав на роботу в магазин «Віталюкс», який знаходиться на третьому мікрорайоні. Біля магазину побачив потерпілу ОСОБА_7 в компанії двох чоловіків, які були в стані алкогольного сп`яніння, в такому ж стані була і потерпіла. До того він із потерпілою був знайомий, так як вона працювала в магазині, вони ніколи не сварилися. Прийшовши в магазин, він почав працювати, потім зайшла потерпіла і почала цікавитися як у нього справи. Він здивувався, так як вони не друзі, проте сказав, що добре. ОСОБА_7 почала ображати його нецензурними словами. В цей момент до магазину приїхав ОСОБА_9 , який працює таксистом. В магазині потерпіла купила пачку цигарок та пляшку пива «Гараж». Коли він попросив її залишити магазин, то вона не хотіла цього робити і йому довелося виводити її силою з магазину. Коли він виводив її з магазину, то тримав її за ліву руку, а в правій руці у неї було відкрите пиво. Обвинувачений пояснив, що цією пляшкою потерпіла вдарила його в пах і облила штани. Він взяв її за обидві руки і посадив на замет, щоб вона не намагалася його ще раз вдарити, при цьому у неї вилетіла пляшка і розбилася біля машини ОСОБА_10 . Обвинувачений зазначив, що для того, що б нанести удар йому необхідно було б назад відвести ногу, незалежно якою частиною ноги, чи коліном, чи п`яткою, чи голіностопом. Пояснив, що він 12 років займається спортом, тому якщо б він її вдарив в лобкову кістку, то вона 15 хвилин лежала і не змогла б піднятися, а якщо б піднялася, то їй важко було би йти. Вказав, що він має сумніви щодо свідків і на відео теж все видно як саме відбувалося.

На питання прокурора обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він ніякою частино тіла, ні рукою, ні ногою ударів не наносив, потерпілу посадив на замет снігу, ніяких ударів не відбувалося, оскільки щоб нанести удар необхідно замахнутися рукою і на відеозапису це не спостерігається. Вказав, що свідок ОСОБА_11 бачив подію крізь двері і підтвердив, що ударів не було. Пояснив, що він не був агресивно налаштований на потерпілу, але йому неприємно було чути образи на свою адресу, він був здивований її поведінкою. Він її вивів з приміщення, у нього не було наміру побити її. Тілесних ушкоджень потерпілій не наносив.

12.06.2017 року обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що того дня він о 23 годині вийшов із магазину із ОСОБА_9 і бачив, що потерпіла ОСОБА_7 лежала на площадці «Челентано», її затягували до «Челентано». Поруч був її знайомий. Одяг у потерпілої було піднято до грудей. Вказав на те, що потерпіла хоче йому помститися, оскільки колись з її вини у магазині була недостача.

В судових дебатах обвинувачений та його захисник просили провадження закрити з підстави, передбаченої ч.1 п.1 ст.373 КПК України. Вказували на те, що покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 суперечать один одному про те, якою саме частиною тіла обвинувачений наніс удар потерпілій. Вказували на те, що на відео не видно той удар, який зазначено в обвинувальному акті, оскільки його обвинувачений потерпілій не наносив. Також про цей удар не йшлося і в протоколі огляду місця події від 06.02.2017 р., коли оглядався відеозапис в ході слідства.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 24 січня знаходилась з сином в піцерії «Челентано». Приблизно о 09 годині чи на початку 10-ї години вона зайшла в магазин «Віталюкс», який знаходиться поряд з «Челентано», навпроти «Ріо» в бік магазину «АТБ», купити води та цигарки. В магазині вона застала колишнього господаря ОСОБА_5 . Почала з`ясовувати чому він розпускає про неї плітки про те, що нібито, коли вона у них працювала то крала гроші. Оскільки вона раніше працювала в цьому магазині, у них був конфлікт через нестачу, через що власниця магазину жінка обвинуваченого не заплатила їй зарплату. Півтора року вона знаходилася за межами м.Вознесенська, коли повернулася в м.Вознесенськ, то їй розповіли, що обвинувачений та його дружина звинувачують її у викрадені грошей. З цього приводу у неї виник конфлікт із ОСОБА_15 , який почав її спочатку ображати, а потім взяв за плечі, повернув спиною до виходу та виштовхав з магазину, посадив у сніг, наніс удар в живіт, вона падала. Це зафіксовано на відеозапису, який потім вона знайшла і принесла, бо знала, що на магазині «Катран» є камера. Потім ОСОБА_15 кинув її в замет снігу, а перед цим вдарив ногою в живіт. Коли вона намагалася підвестися - ОСОБА_15 знову її підбивав, і вона знову падала. Просила його зупинитись, оскільки її син, який перебував в цей час в піцерії міг це побачити. Все відбувалось швидко. Намагалась його відштовхувати від себе. ОСОБА_15 висловлювався на її адресу нецензурними словами. Коли відбувався конфлікт, проходило багато людей, але бійку ніхто не зупинив. ОСОБА_15 робили зауваження, на які той не реагував. Потім вона пішла до піцерії «Челентано», на порозі якої її чекав син. Вона була заплакана і через її зовнішній вигляд дитина отримала сильний стрес. Потерпіла стверджувала, що була в тверезому стані, випила бокал пива, через що міг бути запах.

Потерпіла пояснила, що коли повернулась до «Челентано», там вона гроші за дачу показів на свою користь - нікому не пропонувала, лише заспокоювала дитину. Пішла до туалету, де їй стало погано. В кафе перебувала ще десь приблизно 20-30 хвилин поки не приїхала швидка, яку викликали працівники піцерії. У неї піднявся тиск, вона відчувала біль внизу живота. В лікарні під наглядом не залишилась, оскільки не було на кого залишити дитину. Ще тривалий час відчувала біль в низу живота, не могла нічого важкого підіймати, лікувалася вдома. Оскільки обвинувачений хапав її за куртку, залишилися сліди від його пальців на шиї та плечах, боліла грудна клітина.

Також потерпіла пояснила, що коли ОСОБА_15 виштовхував її з магазину, то відірвав їй капюшон куртки, вартість куртки складає 2000 гривен. Крім того, було пошкоджено окуляри, які вона поклала в кишеню, а коли падала вони зламалися. Окуляри коштують 1800 гривен. Моральну шкоду вона оцінює в сумі 10000 грн., так як ця подія для неї була дуже принизлива, їй було соромно перед сином, її авторитет перед дитиною був підірваний, дитина отримала психологічну травму. Наполягала на своїх позовних вимогах.

Також потерпіла пояснила, що до піцерії вона приїхала на таксі, марку машини і водія не пам`ятає. Коли прийшла в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », то там нікого не було, потім зайшов чоловік, як вона зрозуміла, чоловік добре знайомий з ОСОБА_16 , спочатку вона вирішила, що це його батько, як з`ясувалося пізніше - це таксист, який, коли ОСОБА_16 виштовхував її з магазину, знаходився в магазині, мовчки спостерігав і на вулицю не виходив. Вона робила зауваження, казала: « ОСОБА_16 , це твій батько? Слухайте як він зі мною розмовляє». ОСОБА_15 зробив йому каву і виштовхав її з магазину, таксист залишився в магазині. Таксист при розмові їх із обвинуваченим не був присутній.

На питання прокурора потерпіла пояснила, що в піцерії вона знаходилася до 08 години 40 хвилин, прийшла в піцерію із своїм меншим сином. Хотіла купити в магазині води, цигарки, так як у них дешевше. Коли зайшла, то побачила колишнього господаря магазину. Не може стверджувати в якому стані був обвинувачений, він був агресивний. Він сказав: «Пішла геть звідси.». Кинув решту із грошей на прилавок, потім взяв її за плечі, повернув спиною до виходу і почав виштовхувати з магазину, а вона упиралася. Конфлікт продовжився на вулиці. Він її виштовхував, звалив в замет і в цей момент стався удар, все було швидко хвилин 10. Вона була до цього не готова і коли намагалася встати, то казала: «Що ти робиш?». Він знову брав її за плечі і збивав з ніг, щоб звалити. Обвинувачений наніс їй один удар, а на землю він її штовхав декілька раз. Удар був ногою в живіт - нижче живота. Вона фізично не могла дати йому здачі, намагалася його відштовхнути від себе, щоб він більше не штовхав. Ніхто не зупинив бійку. Обвинувачений розвернувся і зайшов в магазин, а люди, які стояли на вулиці стали підходити та питати, що сталося. Магазин « ОСОБА_17 » знаходиться поряд з піцерією «Челентано», навпроти «Ріо» в сторону магазину «АТБ». Люди стояли і робили йому зауваження, вони почали сходиться до магазину, де це все відбувалося і ніхто не зміг нічого зрозуміти. Обвинувачений висловлювався нецензурними словами, а потім пішов в магазин.

Обвинувачений не реагував на зауваження громадян, коли вона відійшла від того місця, де він її перший раз швирнув, коли перейшла ближче до магазину, то він її знову звалив. Вона пішла в «Челентано», так як там була її дитина.

Дитина чекала на вулиці на порозі, вона плакала, а син її заспокоював, отримав сильний стрес, бачив конфлікт, але боявся підійти. В «Челентано» вона нікому не пропонувала гроші за дачу показів, вона не чекала такої ситуації, була розгублена подією, заспокоювала дитину.

В кафе перебувала 20-30 хвилин поки не приїхала швидка допомога, їй стало погано, швидку викликали працівники «Челентано». В лікарні її оглянули на узі, лікар хірург, гінеколог, вона в той момент відчувала біль нижче живота. Їй запропонували 2-3 дні полежати під наглядом, але вона сказала, що не має на кого лишити дитину. У неї ще тривалий час боліло внизу живота, не могла нічого важкого підіймати.

06.04.2017 року, уточнюючи надані покази, на запитання свого представника потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що удар отримала перед тим, як впала, коли вийшла з магазину і отримала удар коліном, впала та відчула біль. ОСОБА_15 її виштовхав з магазину, і перед тим як штовхнути - наніс удар ногою в живіт і вона впала в замет снігу. Все інше, що розповідала раніше в судовому засіданні, відповідає дійсності. Все було в русі, удар отримала до того як впала. Коли підіймалася, то була в шоці і не знала, що робити.

На питання захисника обвинуваченого потерпіла ОСОБА_7 пояснила що не пам`ятає, якою ногою обвинувачений її ударив, був удар їй було боляче. Пам`ятає, що він ударив в живіт коліном. Удар прийшовся в низ живота. ОСОБА_15 продовжував її шарпати, вона намагалася встати, кидав, збивав з ніг, брав за плечі. Після того, як він ударив - вона встала і підійшла до нього, а він далі продовжував її відштовхувати.

Малолітній свідок ОСОБА_12 , допитаний в присутності законного представника матері ОСОБА_7 , пояснив, що мама пішла купити «Пепсі» до магазину, але її довго не було, тому він вийшов на поріг піцерії. Стояв кілька хвилин та побачив, що її викидають з магазину. Вона хотіла піднятися, проте якийсь чоловік наносив їй удари. Спочатку він нічого не бачив, а потім побачив, що відчинилися двері магазину і дядя виштовхував маму. Він того дядю не знає. Коли чоловік виштовхував маму, то він спостерігав, нікому не телефонував, так як у нього немає телефону. Після чого стояв на порозі і чекав поки прийде мама. Її штовхав і бив дядя. Вона впала на землю, а потім її ударили.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що удар був один та вказав, що дядя ударив маму рукою.

На питання представника потерпілої свідок ОСОБА_12 пояснив, що коли мама підійшла, то вона плакала, вони зайшли в середину «Челентано», він весь час був з нею, мама в «Челентано» не падала. Вона ходила до туалету і там не падала. Вона не була випивша, випила трохи пива. Він поїхав додому на таксі, а маму відвезли на швидкій. Пояснив, що має далекозорість. Чув, що мама трохи кричала, бачив, що маму дядя бив та штовхав. Освітлення на вулиці було добре. Там було не багато людей, але люди були і все бачили. До «Челентано» вони приїхали на таксі, машину не запам`ятав.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що коли сталася подія, він перебував неподалік разом із своїм товаришем. Вони стояли приблизно на початку 10-ої години вечора в районі «Челентано», число не пам`ятає, взимку 2017 році. Коли він повернувся, то в цей момент чоловік наніс удар коліном в живіт жінці. Жінка встала і ще була сутичка.

З товаришем вони стояли навпроти кафе «Ріо», з лівого боку від нього відбувалася сутичка. Обвинувачений вдарив потерпілу, вона впала, потім підвелася, чоловік ще брав її за груди і підбивав, все було швидко. Були нецензурні слова, які голосно казав чоловік. Свідок не бачив, як він виштовхував потерпілу з магазину. Відчинилися двері і були нецензурні слова, тоді свідок розвернувся і побачив події. Жінка плакала. Зверталася до чоловіка, щоб припинив, але він продовжував. Свідок пояснив, що він в той момент був із знайомим на ім`я ОСОБА_18 . Не приділяв уваги куди потім пішла жінка. Ніхто з інших людей сутичку не розбороняв.

Свідок зазначив, що все було швидко, близько хвилини, - був удар, жінка піднялася, сутичка була 30 секунд - 1 хвилину. Не бачив, як потім приїздила швидка.

З товаришем вони стояли на п`ятачку, він стояв обличчям в напрямку магазину «АТБ». Не може сказати скільки там знаходився, підійшли вони туди близько 21 години, на початку 22 години. Бачив момент удару, потерпіла встала і знову почався конфлікт, закінчився, вони постояли і пішли. Про необхідність дати покази йому стало відомо, оскільки до нього звернувся товариш, який був з ним тоді, він мешканець м.Вознесенська і знає жінку. Він сказав, що слідчий цікавиться і треба дати покази, знайомий не казав, як його знайшли.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що він надає послуги таксі. Близько 8 години на початку 20-х чисел січня знайомий викликав його в район Болгарки. Він під`їхав до пошти та забрав знайомого, потерпілу та дитину, яких відвіз на третій район. Чоловік та потерпіла була трохи випивші, він їх підвіз до піцерії «Челентано». Потерпіла вийшла, а чоловік розраховувався, дав гроші, проте у свідка не було грошей дати решту, тому він сказав, що піде розміняє гроші в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В магазин перед свідком зайшла потерпіла, там була продавець, вони спілкувалися. Він поміняв гроші, вийшов, віддав решту і поїхав. Потім знову приїздив, знаходився в районі піцерії «Челентано» о 9-ї на початку 10-ї чекав, що хтось зателефонує.

Потім почув конфлікт біля магазину і побачив, як хлопець ОСОБА_16 витягував з магазину потерпілу, посадив її на замет, вона встала і до нього лізла, а той її відштовхував і це продовжувалося декілька хвилин. Потім вона пішла в піцерію, свідка викликали і він поїхав, а через деякий час викликав ОСОБА_20 , який їхав з потерпілою. Свідок під`їхав до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де ОСОБА_20 стояв з сином потерпілої, та відвіз їх на ОСОБА_21 .

Свідок пояснив, що конфлікт він бачив з самого початку, який відбувся біля магазину «Віталюкс». Бачив, як потерпіла пішла в піцерію. Конфлікт був 4-5 хвилин. Свідок в той час стояв біля машини, спостерігав конфлікт безперервно. Не бачив удари, бачив штовханину, ОСОБА_15 від себе потерпілу відштовхував. Зазначив, що думає, що якщо був би удар, то потерпіла не змогла встати.

На питання прокурора свідок ОСОБА_19 пояснив, що зупинив автомобіль біля піцерії «Челентано», був на червоній п`ятірці. Чоловік був біля нього, дістав гроші, а жінка вийшла та пішла. Свідок пішов відразу в магазин «Віталюкс», а вона вже там була. Побачив потерпілу в магазині, в магазині був хвилину, поміняв гроші. В магазині була за прилавком дівчина та потерпіла з маленьким сином. Він поміняв гроші і вийшов, а потерпіла з дитиною теж вийшла перед ним. Вона пішла в район «Челентано», а свідок поїхав і приїхав в районі 9 годин на початку 10-ої години, зупинив автомобіль біля «Челентано». Він знаходився біля машини біля «Челентано» ближче до кута до зупинки. Побачив, що біля магазину стояло таксі його знайомий, потім побачив як ОСОБА_16 з потерпілою конфліктували і той посадив її у намет снігу. Не бачив, як відчинялися двері. Бачив момент як потерпілу посадили на намет. Він її відштовхував, ОСОБА_15 відходив, а вона знову чіплялася. Потім вона постояла і пішла в піцерію. Козінцева була в звичайному стані, як і до цього, просто йшла собі в бік «Челентано».

На питання захисника обвинуваченого свідок ОСОБА_19 пояснив, що він удару не бачив.

Також свідок вказав, що в той момент, коли відбувався конфлікт - поруч стояло пару хлопців біля магазину навпроти «Челентано». Вони стояли і спостерігали, ніхто не підходив і не робив зауваження. Таксист на момент бійки знаходився в магазині, не знає чи він щось бачив. Там не було чоловіка, якого свідок привіз з потерпілою, він був в піцерії.

Свідок ОСОБА_22 пояснила, що 20-25 числа вона перебувала в піцерії «Челентано». Зазначила, що працює в кафе «Челентано», однак в той день була вихідна, прийшла відпочити із своїм хлопцем. Бачила, що потерпіла зайшла в піцерію з дитиною. Вона перебувала в сильному алкогольному сп`янінні, та ще й пила пиво, навіть при вході в кафе вона перечіплялась через сходинки. Потім вона вийшла на вулицю. Свідок також вийшла на вулицю. ОСОБА_7 підійшла до неї та попросила підтвердити, що чоловік в магазині її вдарив, за що вона заплатить 1000 грн., однак ОСОБА_22 відмовилась та зайшла назад до кафе. ОСОБА_7 залишилась на вулиці. Вона була спокійна, не агресивна. Потім через вікно свідок побачила, що потерпіла впала на землю та лежить, а чоловік, який був разом з нею, стояв над нею, і не підіймав її. Тому вона попросила свого хлопця занести потерпілу до кафе. Коли хлопець взяв її на руки, ОСОБА_7 була без свідомості, він поклав її на диванчик, а потім вона підвелася та пішла до туалету, де знову падала. Падала не в самому туалеті, а на вході в туалет, це було видно з проходу, ніби по стіні посунулася. Працівники кафе викликали швидку. Дитину, з якою прийшла потерпіла, забрав хлопець, який періодично був коло неї. Звернула увагу на цю жінку, яка стояла на літній площадці кафе, тому що вона була в стані алкогольного сп`яніння і з нею була дитина. Конфліктів за участю цієї жінки свідок взагалі не бачила. Машин неподалік не пам`ятає, людей також, крім неї, не було. Дитина, з якою прийшла ОСОБА_7 , до неї не підходила, хлопчик сидів весь час за столиком, з якого вікно на вулицю не було видно. З туалету ОСОБА_7 не вийшла поки не приїхала швидка. Свідок підтвердила, що при вході в кафе є відеокамера.

Свідок ОСОБА_23 пояснив, що в той вечір він на своїй машині заїхав до магазину, де працює ОСОБА_24 . В магазині була ОСОБА_25 . Вона тримала в руках скляну пляшку пива. Вона почала кидатися на ОСОБА_16 та ображати, розмахувала пляшкою і намагалась ОСОБА_16 вдарити. ОСОБА_15 відчинив двері та почав її виводити з магазину. ОСОБА_7 не зупинялась, ОСОБА_16 сказав їй, що якщо розрахувалась, то може йти, але ОСОБА_26 кинула в нього пачку з цигарками та грошима. Все це відбувалось хвилин 10, потім ОСОБА_16 взяв її за руку, вивів з магазину та посадив на сніговий замет навпроти магазину. На камері це видно. Вона продовжувала на вулиці ображати його, ОСОБА_16 у відповідь їй нічого не говорив. Тілесні ушкодження він їй не наносив. Свідок стояв біля дверей в магазині, скло яких було прозоре, візуально все бачив, відстань між ними була 2 метри. Потім свідок вийшов з магазину та побачив, що його машина була вся в пиві та залишилась вм`ятина на машині. Коли все закінчилось, ОСОБА_7 пішла до піцерії, як вона йшла - свідок не бачив, бачив, що люди її підіймали з землі та заводили до кафе, потім приїхала швидка та забрала її. Повернувшись до магазину, ОСОБА_16 розповів йому, що на вулиці ОСОБА_27 намагалась вдарити його в пах пляшкою пива. Після того підійшов хлопець на ім`я ОСОБА_20 з дитиною потерпілої, вони чекали таксі, щоб поїхати додому. Дитина стояла біля магазину та побачила розбиту пляшку пива, на що сказала, що це улюблене пиво його матері. Проте що, стоїть відеокамера на порозі кафе «Челентано» свідок не знав. На його думку його покази співпадають з відеозаписом.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що стояв з другом на третьому мікрорайоні, був вечір. Він почув крики, нецензурні слова і побачив як потерпілу підсудний вдарив ногою, вона впала в намет снігу, піднялася. Обвинувачений її трусив, збивав з ніг, були крики, нецензурні слова. Обвинуваченому казали оточуючі люди: «Що ти робиш?». Він не звертав увагу. Після того вони розійшлися. Крім того, свідок ОСОБА_13 пояснив, що того дня він був зі своїм другом ОСОБА_28 , вони стояли на п`ятачку навпроти магазину «Катран». Почули крики, друг подивився і сказав, тоді він глянув і побачив сам удар з ноги, який прийшовся на потерпілу, після чого вона впала на купу снігу. Він нічого особисто не чув, чув нецензурні слова. Стверджував, що обвинувачений ударив потерпілу ногою, вона впала на кучу снігу, намагалася підвестися, але обвинувачений взяв її та почав тріпати, тягав за куртку. Це все було до 5 хвилин. Після того, як свідок подивився і все стихло, вони із товаришем стояли на місці, а учасники конфлікту самі розійшлися. Це було навпроти аптеки. Потерпіла пішла в піцерію. Не бачив, щоб потерпіла після цього падала. Не бачив, як приїздила швидка допомога. Вони були там не довго пройшло 20 хвилин.

Також свідок пояснив, що коли потерпіла піднялася, то у неї в руках нічого не було. Вказав, що був з ОСОБА_29 , ближче знаходився до того місця ОСОБА_28 , вони були поряд, він першим виглянув і побачив, що там відбувалося. Свідку відомо, що в справі є відеозапис, який він бачив. Стверджував, що коли подивився - побачив удар з ноги, а якою ногою - не пам`ятає. Обвинувачений наніс удар нижньою частиною ноги. В міліції йому показували відеозапис. Спитали чи був він там присутній, він сказав, що так. Перегляд відеозапису ні в якому протоколі не фіксувалося. Стверджував, що бачив подію, оскільки там кут нерівний. Почув, що відбувалося, подивився і побачив удар. Почув, повернув голову і побачив удар. Бачив удар ногою, а не рукою. Удар потрапив по потерпілій. Був удар нижньою частиною ноги.

Експерт ОСОБА_30 , роз`яснюючи висновки експертиз в порядку ст.356 КПК України, пояснив, що проводив судово-медичну експертизу потерпілій ОСОБА_7 . Досліджені у суді висновки експерт підтримав. Аналізуючи відеозапис, який було переглянуто за його участю в судовому засіданні, стверджував, що потерпіла при падінні в сніговий замет не могла отримати пошкодження в лобковій ділянці, оскільки при падінні удар пом`якшує одяг та й сам сніг. З показів свідків вбачається, що потерпіла неодноразово падала, однак таким чином вона також не могла отримати такі ушкодження, а от при штовханині з обвинуваченим виникнути ушкодження такого характеру могли, однозначно був удар рукою чи ногою, від чого саме і настало падіння в сніговий замет.

Відповідно на підставі досліджених в судовому засіданні письмових доказів та висновків експертиз було встановлено наступне.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №49 від 31.01.2017 року (а.к.п.42-43) на основі даних судово-медичного огляду ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 та приймаючи до уваги відомі обставини справи, експерт прийшов до висновку, що:

(питання з постанови №1) виявлено: забій м`яких тканин з крововиливом в ділянці лобка. Крововиливи на правому плечі в верхній третині задньої поверхні, на правому стегні в верхній третині зовнішньої поверхні, набряк м`яких тканин в підключичній ділянці справа. Тілесні ушкодження виникли від дії тупого, тупих, предмета, предметів як з обмеженою, так і необмеженою контактуючою поверхнею до звернення в лікарню. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, пункт 2.3.3. забій м`яких тканин з крововиливом в ділянці лобка відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Згідно пункту 2.3.5. крововиливи на правому плечі в верхній третині задньої поверхні, на правому стегні в верхній третині зовнішньої поверхні, набряк м`яких тканин в підключичній ділянці справа відноситься до легких тілесних ушкоджень.

(2). Виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень від падіння з висоти власного зросту.

Згідно із додатковим висновком судово-медичного експерта №62 від 09.02.2017 року (а.к.п.45-46) на основі даних судово-медичного огляду ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 та приймаючи до уваги відомі обставини справи, експерт прийшов до висновку, що:

1. (1) (питання з постанови №1) виявлено: забій м`яких тканин з крововиливом в ділянці лобка. Крововиливи на правому плечі в верхній третині задньої поверхні, на правому стегні в верхній третині зовнішньої поверхні, набряк м`яких тканин в підключичній ділянці справа. Тілесні ушкодження виникли від дії тупого, тупих, предмета, предметів як з обмеженою, так і необмеженою контактуючою поверхнею до звернення в лікарню. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, пункт 2.3.3. забій м`яких тканин з крововиливом в ділянці лобка відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Згідно пункту 2.3.5. крововиливи на правому плечі в верхній третині задньої поверхні, на правому стегні в верхній третині зовнішньої поверхні, набряк м`яких тканин в підключичній ділянці справа відноситься до легких тілесних ушкоджень.

2. (2). Не виключається вірогідність утворення крововиливів на правому плечі в верхній третині задньої поверхні, на правому стегні в верхній третині зовнішньої поверхні від падіння з положення стоячи та ударі, ударах об тверду поверхню. Виключається вірогідність утворення забою м`яких тканин з крововиливом в ділянці лобка, набряку м`яких тканин в підключичній ділянці справа від падіння з положення стоячи та ударі, ударах об тверду поверхню.

3. (3) В ділянці голови тілесні ушкодження не виявлені.

Вказані висновки судово-медичних експертиз суд приймає як належні та допустимі докази в межах пред`явленого обвинувачення щодо того, що ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар ногою в область живота ОСОБА_7 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин з крововиливом в ділянці лобка. Всі інші тілесні ушкодження, виявлені експертом у потерпілої ОСОБА_31 , - до обвинувального акту стороною обвинувачення включено не було, тому в цій частині висновки зазначених експертиз не є належними доказами.

Згідно із довідкою чергового хірурга 24.01.2017 року ОСОБА_7 зверталася до приймального відділення із діагнозом «тупа травма живота» (а.к.п.50).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 06.02.2017 р. (а.к.п.47) в службовому кабінеті №22 Вознесенського ВП ГУНП ОСОБА_7 добровільно видала відеозапис на диску з тривалістю відеозапису 28 хвилин 52 секунди. Згідно із вказаним протоколом відеозапис має назву з вул.Героїв України 24.01.2017. На відеозаписі зображено о 21.19 год. чоловік виштовхує з магазину жінку та на вулиці починає штовхати та шарпати за плечі та руки, після чого жінка падає на бік, де остання підводиться на ноги, а чоловік знову продовжує штовхати.

Постановою слідчого від 06.02.2017 року (а.к.п.48) вказаний диск було визнано речовим доказом.

Таким чином, вказаний протокол огляду місця події від 06.02.2017 р. не є прямим доказом, оскільки прямо не вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_5 наніс один удар ногою в область живота ОСОБА_7 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин з крововиливом в ділянці лобка. Проте, цей протокол є доказом конфлікту, що мав місце між обвинуваченим та потерпілою.

Щодо диску з відеозаписом із камери спостереження магазину «Катран» 24.01.2017 (а.к.п.49), то його було кілька разів переглянуто в судовому засідання згідно із правилами, встановленими ст.359 КПК України. Наданий відеозапис із камер спостереження суд вважає належним та допустимим доказом, враховуючи положення п.3.4 Рішення Конституційного суду України від 20.10.2011 №12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, - згідно із яким фактичні дані про скоєння злочину чи підготовку до нього можуть бути одержані не тільки в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноважених на це осіб, а й випадково зафіксовані фізичними особами, які здійснювали власні (приватні) фото-, кіно-, відео-, звукозаписи, або відеокамерами спостереження, розташованими як у приміщеннях, так і ззовні. При оцінюванні на предмет допустимості як доказів у кримінальній справі фактичних даних, що містять інформацію про скоєння злочину чи підготовку до нього, необхідно враховувати ініціативний або ситуативний (випадковий) характер дій фізичних або юридичних осіб, їх мету та цілеспрямованість при фіксуванні зазначених даних.

Вказаний відеозапис прямо не підтверджує обставини, зазначені в обвинувальному акті, зокрема на ньому чітко не видно саме момент нанесення обвинуваченим одного удару ногою в область живота потерпілої, про який вказується в пред`явленому ОСОБА_5 обвинуваченні, проте, в ході його огляду встановлено, що о 21.19 год. чоловік виштовхує з магазину жінку та на вулиці починає штовхати та шарпати за плечі та руки, після чого жінка падає на бік, підводиться на ноги, а чоловік знову продовжує її штовхати. Також з відео вбачається, що о 21.23 год. потерпіла ОСОБА_7 йде в напрямку піцерії «Челентано». Таким чином, вказаний диск підтверджує факт конфлікту між обвинуваченим та потерпілою.

Оцінюючи зібрані сторонами та надані ними докази в сукупності, суд приходить до таких висновків.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не наносив удар потерпілій ОСОБА_7 при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, - є його способом захисту, оскільки вони спростовуються показами самої потерпілої, яка стверджувала, що удар їй нанесений був саме обвинуваченим, ногою, і саме в низ живота. Про факт нанесення удару потерпілій вказують і свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які вказали, що бачили удар, нанесений ногою обвинуваченого. Те, що ці свідки вказують, як зазначив захист в дебатах, на різні частини ноги, - не має визначального впливу, оскільки в обвинувальному акті вказано наступне «наніс один удар ногою в область живота ОСОБА_7 » (без конкретизації якою частиною ноги). Щодо показів малолітнього потерпілого ОСОБА_12 , про те, що він бачив удар рукою то вони спростовуються показами свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Покази інших свідків, а саме ОСОБА_23 , ОСОБА_19 не підтверджують факт нанесення обвинуваченим ОСОБА_5 удару потерпілій ОСОБА_7 при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, проте ці покази підтверджують факт наявності конфліктної ситуації між обвинуваченим та потерпілою при обставинах, зазначених в обвинувальному акті (місце, час). Щодо показів свідка ОСОБА_22 , то вона саму подію не бачила, бачила лише те, що потерпілій було зле в піцерії «Челентано». Покази свідка ОСОБА_22 про те, що потерпіла пропонувала їй гроші за надання показів на її користь - іншими доказами підтверджено не було.

Щодо зміни потерпілою під час додаткового допиту моменту нанесення їй удару то це не впливає на доведеність пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, оскільки це право потерпілої давати покази, які суд досліджує безпосередньо із врахуванням вимог ст.23 КПК України. При цьому, не дивлячись на позицію сторони захисту про те, що потерпіла ОСОБА_7 давала інші покази експерту під час проведення судово-медичної експертизи, - то ці покази, які містяться у висновках експерта, - не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на положення ст.23 та ч.4 ст.95 КПК України, оскільки під час проведення експертизи експерт аналізував покази потерпілої, що надавалися нею слідчому під час досудового слідства.

Відповідно до ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.

Згідно ч.3 ст.370 КПК України суд ухвалює рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Згідно із п.2 ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити серед іншого питання: чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_5 було кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Наказ Міністерства охорони здоров`я від 17 січня 1995 року №6 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» в п.п.2.3.1.-2.3.3. передбачає, що: «2.3.1. Ознаки легкого тілесного ушкодження: а) короткочасний розлад здоров`я; б) незначна стійка втрата працездатності.

2.3.2. Легке тілесне ушкодження може бути таким, що: а) спричинило короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності; б) не спричинило зазначених наслідків.

2.3.3. Короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день)».

У висновках судово-медичних експертиз №49 від 31.01.2017 року та №62 від 09.02.2017 року зазначено про те, що виявлені у потерпілої ОСОБА_7 забій м`яких тканин з крововиливом в ділянці лобка відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

З приводу факту короткочасного розладу здоров`я у потерпілої ОСОБА_7 , то висновках судово-медичних експертиз №49 від 31.01.2017 року та №62 від 09.02.2017 року (а саме в описовій частині) є посилання на записи із картки амбулаторного хворого ОСОБА_7 про те, що вона оглядалася хірургом 30.01.2017 року скарги на періодичний біль в животі, на передній черевній стінці зліва нижче пупка залишкові явища крововиливу, помірна біль при пальпації. Діагноз забій передньої черевної стінки. Таким чином, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, наявних у потерпілої ОСОБА_7 , відповідає положенням п.2.3.3. Наказу Міністерства охорони здоров`я від 17 січня 1995 року №6.

Суд звертає увагу на той факт, що у висновках судово-медичних експертиз №49 від 31.01.2017 року та №62 від 09.02.2017 року вказані й інші легкі тілесні ушкодження, виявлені експертом у потерпілої ОСОБА_7 , які прокурором до обвинувального акту включені не було обвинувальний акт містить посилання лише на те, що ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар ногою в область живота ОСОБА_7 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин з крововиливом в ділянці лобка.

Прокурором у відповідності зі ст.338 КПК України в ході судового розгляду не змінено обвинувачення ОСОБА_5 , натомість як відповідно до ч.1 ст.337 КПК України суд проводить розгляд справи саме в межах висунутого обвинувачення.

Таким чином, суд оцінивши всі досліджені докази із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, чи обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, - встановлено не було.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 який позитивно характеризується за місцем проживання (а.к.п.55), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.к.п.54), раніше не судимий (а.к.п.53), має родину та міцні соціальні зв`язки (а.к.п.57), безпосередньо після вчиненого надати допомогу потерпілій не намагався, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що злочин, який він вчинив, відповідно до ст.12 КК України належить до злочинів невеликої тяжкості, - суд, вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень можливе у разі призначення йому покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у вигляді штрафу.

Щодо пред`явленого потерпілою ОСОБА_7 цивільного позову про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 3800 грн. матеріальної та 10000 грн. моральної шкоди (а.к.п.13-14), суд вважає, що ці вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Судом при вирішенні питання, щодо пред`явленого потерпілою ОСОБА_7 цивільного позову до уваги беруться вимоги п.3 ч.1 ст.91 та ч.1 ст.92 КПК України про те, що обов`язок доказування обставин щодо виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - покладається на потерпілого.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

З матеріалів справи вбачається, що потерпіла просить стягнути з обвинуваченого завдану їй майнову шкоду в сумі у розмірі 3800 грн., вказуючи, що це вартість пошкодженої куртки 2000 гривень та оправи окулярів 1800 грн.

У відповідності до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Натомість як на підтвердження цих позовних вимог, зокрема понесених витрат на відновлення пошкодженого майна чи про його початкову вартість, - потерпіла суду не надала, тому в задоволенні позову потерпілої ОСОБА_7 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 матеріальної шкоди у розмірі 3800 грн. - слід відмовити через недоведеність позову.

Вирішуючи питання щодо відшкодування потерпілій ОСОБА_7 моральної шкоди, завданої в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приймає до уваги положення ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України про те, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З огляду на надані потерпілою показання та досліджені під час судового засідання докази, суд вважає, що вона має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що їй в результаті протиправних дій обвинуваченого було заподіяно моральну шкоду, яка полягала у фізичному болю та стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також з огляду на ті негативні емоції, яка вона перенесла як під час вчинення протиправних дій обвинуваченим відносно неї, так і під час наступного досудового слідства і судового розгляду провадження.

Між тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч.3 ст.23 ЦК України, згідно з якою розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З урахуванням викладеного, суд вважає, що цивільний позов про відшкодування заподіяної моральної шкоди потерпілій ОСОБА_7 в сумі 10000 грн. підлягає задоволенню частково в сумі 5000 грн., розмір якої відповідає ступеню як фізичних, так і моральних страждань потерпілої, пов`язаних із вчиненням щодо неї неправомірних дій обвинуваченим.

Також потерпілою ОСОБА_7 заявлено вимогу про стягнення на її користь з обвинуваченого ОСОБА_5 1000 грн. витрат на правову допомогу, які частиною 1 статті 118 КПК України віднесено до процесуальних витрат. В підтвердження понесення цих витрат потерпілою надано документальне підтвердження - договір про надання правової допомоги із адвокатом ОСОБА_8 від 31.01.2017 року (а.к.п.25), а також квитанція до прибуткового касового ордеру від 01.03.2017 року на суму 1000 грн. (а.к.п.15). Оскільки згідно із ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтверджені процесуальні витрати, суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 підлягають стягненню понесені нею процесуальні витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 1000 грн.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 3800 грн. матеріальної та 10000 грн. моральної шкоди, завданої злочином, - задовольнити частково.

В задоволенні позову потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 3800 грн. матеріальної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 процесуальні витрати, понесені нею на оплату послуг адвоката, у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень.

Речові докази, а саме: диск із відеозаписом із камери спостереження магазину «Катран», залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30 днів з моменту його оголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня вручення йому копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Вознесенського міськрайонного суду (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя: