Справа № 125/424/17
Провадження №11-кп/772/899/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2017 року м. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000045 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Барського районного суду Вінницької області від 24.04.2017, яким засуджено
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, раніше судимого: 11.10.2010 вироком Барського районного суду за ст. 186 ч. 2, ст. 357 ч. 3, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 06.12.2013 вироком Барського районного суду за ст. 263 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, 20.04.2016 умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі з невідбутим строком 10 місяців 15 днів,
-за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України із застосуванням правил складання покарань, визначених ст. 72 КК України, до призначеного строку покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Барського районного суду Вінницької області від 06.12.2013 та визначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді одного року трьох місяців обмеження волі.
Вирішено долю процесуальних витрат та речового доказу.
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_7 12.01.2017 року близько 14 год. 00 хв. у м. Бар Вінницької області, перебуваючи на вулиці П.Мельника, побачив як ОСОБА_8 припаркував свій автомобіль марки «Форд Транзит» біля воріт будинку №14, після чого у ОСОБА_7 виник умисел на вчинення крадіжки цінних речей, що перебували у салоні автомобіля. З метою реалізації крадіжки ОСОБА_7 повторно, умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та збагачення за рахунок чужої власності, шляхом обернення її на свою користь, усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, ігноруючи цю обставину, з метою заволодіння чужим майном, всупереч волі потерпілого ОСОБА_8 , відчинив двері автомобіля, викрав мобільний телефон марки «Нокіа 130 dual SIM», який знаходився на панелі автомобіля, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
Відповідно до висновку експерта № 104 від 21.02.2017 за результатами проведення товарознавчого дослідження ринкова вартість одного мобільного телефону торгової марки «Нокіа» моделі 130 dual SIM бувшого у використанні з 22.10.2016 р. у нормальному справному стані складає 604,77 грн., з урахуванням зносу станом на момент кримінального правопорушення 12.01.2017 року.
Таким чином ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 604 грн. 77 коп.
Прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок Барського районного суду від 24.04.2017 щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Барського районного суду від 06.12.2013, та остаточно призначити покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.
На думку прокурора суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_7 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, зокрема і після умовно-дострокового звільнення, та вчинив новий умисний злочин.
Заслухавши прокурора, який просив скасувати вирок суду та призначити обвинуваченому більш тяжке покарання, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив вирок суду залишити без зміни, доповідача, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково та скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та ухвалити свій вирок внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 в скоєні злочину, за який він засуджений, при обставинах, викладених у вироку, є обґрунтованим і підтверджується доказами, допустимість яких перевірив суд першої інстанції в судовому засіданні та дав вірну оцінку і юридичну кваліфікацію.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд першої інстанції постановляючи вирок та призначаючи остаточне покарання за сукупністю вироків невірно застосував норми ст.72 КК України, згідно якої при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий виходячи з співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
В зв`язку з цим 1 рік обмеження волі за кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України становить 6 місяців позбавлення волі і до цього покарання слід частково приєднати 6 місяців позбавлення волі невідбутого покарання за вироком Барського районного суду від 06.12.2013 за правилами ст. 72 КК України, що становить 1 рік позбавлення волі.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків слід визначити у виді позбавлення волі.
Щодо апеляційної скарги прокурора в частині призначення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК більш суворого покарання, то в цій частині вона задоволенню не підлягає, оскільки відсутнє обґрунтування необхідності прийняття такого рішення, а обставина зазначені прокурором в апеляційній скарзі враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого.
Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
Зважаючи на викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Барського районного суду Вінницької області від 24.04.2017, щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.
ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України із застосуванням правил складання покарань, визначених ст. 72 КК України, до призначеного строку покарання частково приєднати ОСОБА_7 невідбуту частину покарання за вироком Барського районного суду Вінницької області від 06.12.2013 та визначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 1 року позбавлення волі.
В решті вирок суду залишити без змін.
Даний вирок може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а обвинуваченим з моменту його отримання.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4