печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9641/17-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2017 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора військової прокуратури Луганського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у кримінальному провадженні прокурор військової прокуратури Луганського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Звенигородка, Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. У відповідності до ч. 5 ст. 183 КПК України визначити розмір застави у сумі 50 000 000 гривень.

Прокурор посилався на таке: Першим слідчим відділом слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000087 від 17.01.2017 за ч. 1 ст. 256; ч. 4 ст. 190 КК України. У вказаному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 256 КК України, а саме у вчиненні, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншими невстановленими слідством особами сприяння учасникам злочинної організації та шахрайства в особливо великих розмірах за наступних обставин.Другим слідчим відділом Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000400 за фактом створення у 2011 році колишнім Президентом України ОСОБА_8 злочинної організації до складу якої входили колишні високопосадовці України в тому числі колишній заступник Міністра економічного розвитку і торгівлі України ОСОБА_9 та вчинення її учасниками особливо тяжких та тяжких злочинів на території України за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України. Так, зайнявши 25.02.2010 посаду Президента України, являючись відповідно до статті 102 Конституції України Главою держави Україна, ОСОБА_8 , будучи зобов`язаний додержуватися Конституції України і законів України, дбати про благо Вітчизни і добробут Українського Народу, відстоювати права і свободи громадян, інтереси усіх співвітчизників, вирішив використовувати свої владні повноваження всупереч складеної ним присяги у власних корисних інтересах, які полягали в особистому незаконному збагаченні, а також незаконному збагаченні його найближчого оточення за рахунок ресурсів держави та народу України. Для реалізації своїх злочинних намірів наприкінці лютого 2010 року ОСОБА_8 , незаконно використовуючи повноваження Президента України, вчинив ряд умисних дій, спрямованих на незаконне зосередження у своїх руках виключних владних повноважень та отримання контролю за всіма гілками державної влади. За результатами організованого ОСОБА_8 за участю підконтрольних йому народних депутатів України та інших осіб перегляду Конституційним Судом України правомірності внесення змін до Конституції України Законом України від 08.12.2004 та прийняття 30.09.2010 рішення з цього приводу, фактично в неконституційний спосіб, без прийняття рішення уповноваженим органом - Верховною Радою України, була повернута в дію редакція Конституції України 1966 року, згідно положень якої були суттєво розширені його повноваження на посаді Президента України, зокрема в частині координації та контролю силового блоку органів державної влади, а саме: Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Міністерства оборони України, Державної податкової адміністрації України, Державної прикордонної служби України. До складу своєї злочинної організації ОСОБА_8 залучив осіб із свого найближчого оточення та, з метою зосередження у своїх руках усіх важелів влади, призначив їх на найбільш важливі посади у вищих органах державної влади, створивши таким чином систему управління державою, у якій всі основоположні рішення стосовно діяльності вищих органів державної влади та правоохоронної системи приймалися ним особисто. Основною вимогою до осіб, призначених на найбільш важливі посади у вищих органах державної влади, було служіння особисто ОСОБА_8 та готовність виконати його протиправні та злочинні вказівки всупереч законів України та їх обов`язків, відповідно до зайнятих посад. Будуючи ієрархію злочинної організації, ОСОБА_8 доручив таким особам самостійно планувати вчинення окремих тяжких та особливо тяжких злочинів проти державної власності відповідно до напрямків діяльності підконтрольного їм державного органу, підшуковувати та залучати до участі у злочинній організації інших членів, створювати її окремі структури та розподіляти отриманий незаконний прибуток. При цьому всі члени злочинної організації ОСОБА_8 діяли відповідно до єдиного злочинного плану, координували своїх дії проміж собою, їх дії охоплювалися єдиною метою - отримання незаконного збагачення за рахунок ресурсів держави Україна та розподілення його між собою, ОСОБА_8 та його найближчим оточенням. Кожен учасник злочинної організації ОСОБА_8 був обізнаний із загальним планом діяльності організації щодо сфер та напрямків вчинення злочинів, знав, які конкретно функції згідно єдиного плану покладаються безпосередньо на нього, та те, що інші очевидні для всіх і обов`язкові для вчинення злочинів пункти плану виконуються іншими учасниками цієї злочинної організації. Наприкінці лютого 2010 року ОСОБА_8 залучив до участі у злочинній організації особу з свого найближчого оточення - ОСОБА_10 , та, використовуючи контрольовану ним частину народних депутатів України, сприяв обранню останнього 11.03.2010 Прем`єр-міністром України. Отримавши відповідні владні повноваження, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 самостійно визначав об`єкти злочинів, намічав і розробляв плани їх вчинення, підшукував інших співучасників, яких залучав до участі у злочинній організації ОСОБА_8 , призначав їх на відповідні посади в Кабінеті Міністрів України, розподіляв ролі між членами злочинної організації та координував їх діяльність, здійснював матеріальне забезпечення діяльності злочинної організації, а також шляхом використання свого службового становища забезпечував усунення перешкод у реалізації злочинних намірів та сприяв їм. Одним з об`єктів вчинення злочинів ОСОБА_8 і ОСОБА_10 у березні 2010 року визначено майно державних підприємств ДК «Укргазвидобування» і ПАТ «Укрнафта», зокрема - видобуваємий цим державним підприємством скраплений газ. Для привласнення цього майна в особливо великих розмірах в період з березня 2010 року по 2014 рік ОСОБА_10 залучено до участі в злочинній організації ОСОБА_8 службових осіб Аукціонного комітету з продажу нафти, газового конденсату, скрапленого газу та вугілля; обласних державних адміністрацій; першого заступника директора ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» Міністерства енергетики та вугільної промисловості України ОСОБА_11 ; заступника Міністра економіки України ОСОБА_9 , а також ОСОБА_12 та інших осіб. Будучи уповноваженим на виконання функцій держави, перебуваючи на посаді заступника Міністра економіки України та контролюючи і регулюючи по службі функціонування організованих ринків товарних ресурсів (біржової, аукціонної торгівлі) на території України, будучи зобов`язаним організувати діяльність Аукціонного комітету з продажу нафти, газового конденсату, скрапленого газу та вугілля, ОСОБА_9 умисно використав надані йому службові повноваження всупереч інтересам служби, та діючи з власних корисних інтересів з метою особистого збагачення, в період з кінця березня по початок травня 2010 року, за невстановлених обставин вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими особами, спрямовану на заволодіння належним ДК «Укргазвидобування» і ПАТ «Укрнафта» скрапленим газом в особливо великих розмірах по пільговим цінам нібито в інтересах населення України, з метою його подальшого нецільового використання шляхом реалізації комерційним структурам через мережу підконтрольних підприємств та отримання надприбутку. Внаслідок спільних злочинних дій ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших членів злочинної організації, ОСОБА_8 , вчинено незаконне заволодіння згідно єдиного спільного злочинного умислу майном ПАТ «Укргазвидобування» та ПАТ «Укpнaфта», більше 50 відсотків статутного капіталу яких належить державі, а саме виробленим ними скрапленим газом за заниженими цінами, різниця яких з вартістю відповідних обсягів реалізації скрапленого газу на комерційних аукціонах склала 2 196 176 418,64 грн. (два мільярда сто дев`яносто шість мільйонів сто сімдесят шість тисяч чотириста вісімнадцять гривень 64 коп), тобто в особливо великих розмірах. На даний час злочинна організація ОСОБА_8 , до складу якої входять ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та інші особи, продовжує діяльність на території України, Російської Федерації та інших держав, легалізуючи майно, яким незаконно заволоділа, виводячи активів з України, та вчиняючи інші злочини. В ході досудового розслідування кримінального провадження номер 0000400 слідчими Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України 10.06.2016 ОСОБА_9 затримано та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191 КК України. Того ж дня, слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці. 10.06.2016 цивільна дружина ОСОБА_9 ОСОБА_13 з яким у останньої є спільна малолітня дитина, маючи на меті отримання якісної юридичної та правової допомоги для ОСОБА_9 , та бажаючи якнайшвидшого його звільнення з-під варти, перебуваючи в розпачі та безпорадному стані, звернулась за допомогою до ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким її пов`язували давні дружні та довірительні відносини при цьому повідомивши, що стороною обвинувачення запропоновано ОСОБА_9 укласти угоду про визнання винуватості. При цьому однією з обов`язкових умов укладення угоди, згідно чинного КПК України, являлось надання ним викривальних показів щодо інших членів злочинної організації. В той же час ОСОБА_6 повідомив про звернення до нього ОСОБА_13 своєму знайомому ОСОБА_7 , котрий являвся працівником правоохоронного органу - оперуповноваженим Служби безпеки України та іншим невстановленим на цей час особам. Спільно вони зв`язалися із невстановленими на цей час членами злочинної організації ОСОБА_8 , пообіцявши посприяти у тому, щоб ОСОБА_9 укрив їх злочинну діяльність шляхом відмови від надання викривальних показів стосовно них. Реалізуючи виниклий при вказаних обставинах спільний з ОСОБА_7 та невстановленими особами умисел, ОСОБА_6 зв`язався із ОСОБА_14 та повідомив, що він посприяє звільненню з від варти ОСОБА_15 шляхом надання кваліфікованої правової допомоги, зокрема захисту професійними захисниками, але лише за умови невизнання ОСОБА_15 своєї вини та ненадання ним викривальних показів стосовно членів злочинної організації,що сприяло подальшій діяльності цієї організації. ОСОБА_14 у невстановлений на цей час спосіб донесла вказану інформацію ОСОБА_6 до ОСОБА_15 , який підтримувався вказаної позиції до грудня 2016 року та чекав виконання обіцянок, даних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та діючими спільно з ними невстановленими особами, які протягом вказаного часу передавали ОСОБА_15 обіцянки сприяти його звільненню. Зрозумівши, що зазначені особи діють не в його інтересах та не збираються виконувати обіцянку щодо сприяння його звільненню ОСОБА_15 у грудні 2016 року уклав із стороною обвинувачення угоду про визнання винуватості та надав викривальні показання стосовно інших з членів злочинної організації ОСОБА_8 . Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив заздалегідь необіцяне укриття злочинної діяльності учасниками злочинної організації шляхом надання інформації ,а також заздалегідь необіцяне здійснення інших дій по створенню умов, які сприяють їх злочинній діяльності, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 256 КК України. У ході вчинення вказаного кримінального правопорушення, у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших невстановлених осіб виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою в особливо великому розмірі, якій реалізували при наступних обставинах. Другим слідчим відділом Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000400 за фактом створення у 2011 році колишнім Президентом України ОСОБА_8 злочинної організації до складу якої входили колишні високопосадовці України та вчинення її учасниками особливо тяжких та тяжких злочинів на території України за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст.28, ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України. В ході досудового розслідування кримінального провадження номер 0000400 слідчими Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України затримано колишнього заступника Міністра економічного розвитку і торгівлі України ОСОБА_9 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191 КК України. Того ж дня, слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці. 10.06.2016 цивільна дружина ОСОБА_9 ОСОБА_13 з яким у останньої є спільна малолітня дитина, маючи на меті отримання якісної юридичної та правової допомоги для ОСОБА_9 , та бажаючи якнайшвидшого його звільнення з-під варти, перебуваючи в розпачі та безпорадному стані, звернулась за допомогою до ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким її пов`язували давні дружні та довірительні зв`язки. В той же час, у ОСОБА_6 , котрий усвідомлюючи безпорадний та тяжкий психологічний стан ОСОБА_13 , пов`язаний із затриманням її чоловіка, а також безпорадний стан ОСОБА_9 , у зв`язку із перебуванням останнього під вартою, виник злочинний умисел на отримання від неї шляхом обману та зловживання довірою, грошових коштів, нібито, за надання якісної правової допомоги ОСОБА_9 . Враховуючи відсутність у ОСОБА_13 юридичної допомоги та досвіду у спілкуванні з правоохоронним органами, остання на пропозицію ОСОБА_6 погодилась. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , користуючись довірительними відношеннями між ним, ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , маючи на меті лише особисте збагачення, та не маючи реальної можливості надання правової або юридичної допомоги ОСОБА_9 , у проміжок часу з 11.06.2016 по 20.06.2016 під час особистих зустрічей з ОСОБА_13 повідомив, про можливість допомоги її цивільному чоловіку шляхом надання кваліфікованої правової допомоги адвокатів, які б спромоглись змінити запобіжний захід ОСОБА_9 на не пов`язаний з триманням під вартою за грошові кошти у сумі 100 000 доларів США. У подальшому, ОСОБА_6 , на виконання свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами, шляхом обману та зловживання довірою, користуючись безпорадним, на той момент, станом ОСОБА_13 і перебуванням ОСОБА_9 під вартою, 21.06.2016 орієнтовно о 12 годині дня, перебуваючи в ресторані МОЗГІ БАР за адресою: м. Київ, вул. Басейна, 2 отримав від ОСОБА_16 грошові кошти у сумі 100 000 доларів США, що становило 2 490 000,00 грн. згідно курсу Національного банку України, у якості підтвердження наміру користатись допомогою ОСОБА_6 , у наданні правових та юридичних послуг. В подальшому, у невстановлений день та час ОСОБА_6 вступив у змову щодо подальшої реалізації розробленого ним злочинного плану, направленого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 та ОСОБА_13 шляхом обману та зловживання їх довірою, із іншими невстановленими на даний час особами, а також із працівником Служби безпеки України ОСОБА_7 , котрий будучи діючим працівником правоохоронного органу, маючи досвід та навички оперативної роботи міг запобігти їх викриттю. В подальшому, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 та іншими невстановленими на даний час особами, діючи на виконання спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 шляхом обману та зловживання довірою, 06.07.2016 у вечірній час, перебуваючи в приміщенні ресторану ЛА ПРОВІНЦІА за адресою: м. Київ, вул. Богатирська, 26-а отримав від ОСОБА_13 грошові кошти у сумі 100 000 доларів США, що становило 2 484 000,00 грн. згідно курсу Національного банку України, нібито, для підготування документів для надання правової та юридичної допомоги ОСОБА_9 , котрий перебував в СІЗО. В період часу з 28.07.2016 по 29.07.2016, точну дату не встановлено, о 21 годині ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію спільного із ОСОБА_7 та іншими невстановленими на даний час особами, злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, перебуваючи в приміщенні ресторану ЛА ПРОВІНЦІА, що за адресою: м. Київ, вул. Богатирська, 26-а отримав від ОСОБА_13 грошові кошти у сумі 100 000 доларів США, що становило 2 479 000,00 грн. згідно курсу Національного банку України, нібито, за надання ОСОБА_9 правової допомоги у кримінальному провадженні, у якому останній мав статус підозрюваного. Надалі, в період часу з 05.08.2016 по 06.08.2016 ОСОБА_6 діючи спільно з ОСОБА_7 та іншими на даний час невстановленими особами за заздалегідь визначеним планом, маючи на меті особисте збагачення, зловживаючи довірою ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , отримав від ОСОБА_13 грошові кошти у сумі 373 000 доларів США та 110 000 євро, нібито, за повне юридичне вирішення проблем, пов`язаних із кримінальним переслідуванням ОСОБА_9 шляхом надання правової допомоги останньому. В свою чергу, ОСОБА_13 , перебуваючи у стресовому стані, пов`язаному із затриманням її цивільного чоловіка та батька спільної малолітньої дитини, довіряючи ОСОБА_6 , як єдиній особі, котра погодилась надати допомогу, передала останньому грошові кошти у сумі 373 000 доларів США та 110 000 євро, які належали ОСОБА_9 , за наступних обставин. Так, 05.08.2016 орієнтовно об 12 годині, ОСОБА_13 , перебуваючи в приміщенні фітнес клубу 5 Елемент, що за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 29-а передала ОСОБА_6 належні ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 250 000 доларів США, що становило 6 200 000,00 грн. згідно курсу Національного банку України та 06.08.2016, орієнтовно в районі 12-13 години, перебуваючи в приміщені ресторану Царське село, що за адресою: м. Київ, вул. Лаврська, 22 передала ОСОБА_6 належні ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 123 000 доларів США та 110 000 євро, що становило 6 088 600,00 грн. згідно курсу Національного банку України. В свою чергу, ОСОБА_6 , достовірно знаючи про відсутність у нього, ОСОБА_7 та інших невстановлених на даний час осіб, можливості надання будь-якої юридичної допомоги ОСОБА_9 , котрий являвся підозрюваним у кримінальному провадженні, маючи на меті виключно особисте збагачення, отримані від ОСОБА_13 грошові кошти розподілив між собою, ОСОБА_7 та іншими невстановленими на даний час особами. Загалом, у період з 21.06.2016 по 06.08.2016 ОСОБА_6 , будучи об`єднаним з ОСОБА_7 та іншими невстановленими на даний час особами єдиним умислом, направленим на особисте збагачення, діючи умисно, заволоділи шляхом обману та зловживання довірою грошовими коштами ОСОБА_13 та ОСОБА_9 в особливо великому розмірі, а саме у сумі 673 000 доларів США та 110 000 євро, що загалом становило згідно курсу Національного банку України на момент передачі кожної частини 19 741 600,00 грн. Таким чином, як зазначено в клопотанні, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за описаних вище обставин, вчинив заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) у особливо великому розмірі, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України. 18.02.2017 об 14 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Звенигородка, Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді директора ТОВ Интерсталь ЛТД, затримано в порядку ст. 208 КПК України. 19.02.2017 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 256, ч. 4 ст. 190 КК України. Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, як зазначає прокурор, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження: заявою ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; поясненнями ОСОБА_13 , відібраними адвокатом ОСОБА_17 ; роздруківкою переписки ОСОБА_6 з ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; роздруківкою переписки ОСОБА_6 з ОСОБА_13 ;протоколами допитів потерпілого ОСОБА_9 від 14.02.17 та 15.02.17 ; протоколом затримання ОСОБА_6 ; листом ДВБ НП України від 17.01.17; протоколом огляду телефону підозрюваного ОСОБА_6 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. У даному провадженні встановлені ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для кримінального провадження; незаконно впливати на свідків, заявника, потерпілого у кримінальному провадженні та на інших наразі не встановлених співучасників; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, відповідно до ст. 12 КК України злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , є особливо тяжкими і передбачають можливість призначення покарання на строк до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути вагомою підставою і мотивом для підозрюваного переховуватися від слідства та суду . Значну частину часу підозрюваний ОСОБА_6 проводить за кордоном (більше 12 перетинів кордону за 2016 рік), має діючий закордонний паспорт, що також є підставою для можливості перешкоджання здійсненню досудового розслідування та проведенню слідчих і процесуальних дій, шляхом переховування від органу слідства та/або суду. Окрім того, досудовим розслідуванням встановлений факт знайомства ОСОБА_6 з особами, які займають керівні посади в органах державної влади, а також з іншими впливовими особами, в т.ч. посадовими особами Служби безпеки України, податкової міліції та Національного антикорупційного бюро України. Тому ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, матиме можливість узгоджувати з вказаними особами свої дії, показання, спонукати їх до здійснення незаконного впливу на орган досудового розслідування, свідків, потерпілих, заявника, перешкоджати проведенню слідчих та процесуальних дій, тим самим перешкоджаючи встановленню обставин кримінального провадження, та приховати вчинені іншими, невстановленими співучасниками кримінальні правопорушення, у тому числі шляхом вчинення нових злочинів. Разом з тим, ОСОБА_6 відомі заявник, потерпілий, свідки у кримінальному провадженні, їх місце проживання та перебування, що дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , будучи усвідомленим про наявність щодо нього обґрунтованої підозри, намагатиметься тиснути на свідків, потерпілого, заявника у кримінальному провадженні, схиляючи їх до надання неправдивих показань, зміни раніше даних показань, тим самим перешкоджаючи досудовому розслідуванню. Крім того навіть при здачі ОСОБА_6 паспорту громадянина України для виїзду за кордон, одним із ризиків можливого його зникнення та можливість незаконного перетину ним державного кордону, є відсутність контролю за частиною державного кордону на сході країни, де також можуть переховуватись інші члени злочинної організації. На наявність ризику продовження злочинної діяльності та намагання приховати вже вчинені вказує і характер вчинених ОСОБА_6 злочинів, а саме вчинення злочину у складі чітко структурованої злочинної організації із задіянням значної кількості фізичних та матеріальних ресурсів, продуманість схеми вчинення злочинів із чітким розподілом функцій кожного співучасника, відкритий і цинічний характер злочинних дій, стійкість сформованих злочинних намірів та нехтування будь-яких суспільних інтересів, окрім власних та інших членів злочинної організації матеріальних та владних інтересів. Крім того, запобіжний захід у вигляді утримання під вартою є єдиним можливим заходом, що унеможливить приховання ОСОБА_6 від встановлення належного йому майна та грошових коштів, отриманих злочинних шляхом, для накладення на них арешту з метою забезпечення можливої конфіскації майна та цивільного позову. В той же час застосування інших більш м`яких запобіжних заходів окрім тримання під вартою не забезпечать запобігання існуючим у кримінальному провадженні ризиків. Так, застава, особисте зобов`язання чи порука із покладенням відповідних обов`язків, не усунуть ризик спілкування зі значною кількістю причетних до діяльності злочинної організації осіб, а також тиску на свідків, заявника та потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки при таких запобіжних заходах, забороняючи спілкування з конкретними особами, орган досудового розслідування розкриває їх дані, що на цій стадії розслідування є недопустимим. Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть цілодобового, також не забезпечить усунення існуючих ризиків, оскільки ОСОБА_6 і надалі матиме можливість контактувати з іншими невстановленими особами, узгоджувати з ними свої дії та показання за допомогою різного роду засобів зв`язку, у тому числі, які неможливо відслідкувати ані гласними, ані негласними засобами контролю. Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 256, ч. 4 ст. 190 КК України, за скоєння вказаних злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , передбачено основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років. З урахуванням викладених обставин жоден інший більш м`який запобіжний захід, крім виключного запобіжного заходу тримання під вартою, не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження. Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом обов`язків. З огляду на викладене, прошу при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі не менше 50 000 000 грн. (п`ятдесяти мільйонів гривень). Вказаний розмір застави прокурор просив визначити визначити з урахуванням наступних доводів. Так, згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини . Згідно з ч. 5 ст. 8 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленому Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за № 12050/04, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні якої ця особа обвинувачується. Суд вважає, що забезпечення більш високого стандарту охорони прав людини вимагає більшої суворості в оцінці порушень фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Відтак, професійне середовище, теж має братися до уваги при визначенні суми застави з метою забезпечення її ефективності як засобу попередження ухилення від юридичної відповідальності. Враховуючи характер кримінального провадження, розслідуваного щодо ОСОБА_6 завдану розслідуваними злочинами шкоду, у органа досудового слідства немає підстав вважати, що застава, сума якої визначатиметься виключно до ступеню тяжкості злочину, зможе забезпечити реалізацію мети обрання запобіжного заходу, та керуючись ч. 5 ст. 182 КПК України, яка передбачає, що «у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно», необхідно визначити розмір застави ОСОБА_6 більше ніж максимальні межі застави визначені для осіб, які підозрюються у вчиненні особливо тяжкого злочину. Виключність випадку та розмір застави ґрунтується на тому, що злочином, вчиненим ОСОБА_6 , заподіяно шкоду в розмірі понад 19 мільйонів гривень; ОСОБА_6 та члени його сім`ї мають значні грошові та матеріальні активи, а крім того, міцні соціальні зв`язки, у тому числі і серед заможних осіб, які зможуть за нього внести заставу; злочин, вчинений ОСОБА_6 , пов`язаний з діяльністю злочинної організації ОСОБА_8 , до діяльності якої залучено значну кількість осіб та засобів, у тому числі з колишнього вищого керівництва держави, а спричинені злочинною організацією збитки державним інтересам обраховуються мільярдами гривень. Так, як зазначено у клопотанні, ОСОБА_6 є директором та засновником ТОВ «Интерсталь ЛТД», у відповідності до звіту про фінансові результати якого, чистий дохід за 9 (дев`ять) місяців 2015 року становив 12 473 400 грн., за аналогічний період 2014 року - 113 679 900 грн. За 12 місяців 2014 року ТОВ «Интерсталь ЛТД» задекларувало чистий дохід у сумі 132 884 000 гривень, за аналогічний період 2013 року - 37 978 600 гривень. Окрім того, ОСОБА_6 та членам його сім`ї належать рухоме майно значної вартості, а саме мотоцикл, 2016 року випуску, ринкова вартість якого становить 658 981 грн., автомобіль БМВ, 2016 року випуску, ринкова вартість якого становить 3 243 240 грн., автомобіль БМВ, 2011 року випуску, ринкова вартість якого 859 950 грн.,мотоцикл 2016 року випуску, ринкова вартість - 404 432 грн., нерухоме майно, а саме житлова будівля, ринкова вартість якої - 1 795 580 грн. Це дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 та його родичі мають можливість сплатити за нього значні суми коштів у якості застави. Загальна вартість вказаного майна та отриманих ним доходів становить понад суму спричинених у кримінальному провадженні збитків, а тому сума застави у межах, передбачених ст. 182 КПК для особливо тяжких злочинів, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. З урахуванням викладеного ОСОБА_6 прокурор просив визначити розмір застави, який забезпечить виконання ним, передбачених КПК України обов`язків та належну процесуальну поведінку, що повинен складати не менше 50 000 000 гривень. Крім того ОСОБА_6 слід обрати максимальний строк тримання під вартою 60 днів, оскільки складність провадження не дозволяє завершити досудове розслідування у коротший строк.

У судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали клопотання.

Адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що клопотання є необґрунтованим, ризики, передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені, крім того, розмір застави, який просив застосувати прокурор як альтернативний запобіжний захід є необгрунтованим.

Слідчий суддя вважає клопотання підлягаючим задоволенню за таких підстав: Першим слідчим відділом слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000087 від 17.01.2017 за ч. 1 ст. 256; ч. 4 ст. 190 КК України. У вказаному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 256 КК України, а саме у вчиненні, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншими невстановленими слідством особами сприяння учасникам злочинної організації та шахрайства в особливо великих розмірах. 18 лютого 2017 року в 14.30 годин ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України. 19 лютого 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.256, ч.4 ст.190 КК України. Міра покарання у разі доведеності вини підозрюваного, передбаченого ч.4 ст.190 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Вказаний злочин у відповідності до ст. 12 КК України кваліфікується як особливо тяжкий злочин. Слідчий суддя вважає, що прокурором надано достатньо доказів на підтвердження пред,явленої підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч.1 ст.256, ч.4 ст.190 КК України. Крім того, викладені прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України підтверджують доводи, викладені у клопотанні, які зазначив прокурор у судовому засіданні. Прокурор у судовому засіданні, заперечуючи проти доводів адвоката щодо відсутності підстав вважати, що підозрюваний може знищити, сховати чи спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зазначив, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідка чи іншого підозрюваного, оскільки покази свідків приймаються як доказ лише під час допиту у суді. З урахуванням всіх доводів, викладених сторонами обвинувачення та захисту, слідчий суддя приймає до уваги наявність у підозрюваного сім,ї, наявності наявність двох малолітніх дітей, характеристики, виданої дружиною, стану здоров,я застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, пов`язаними із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження. Таким чином, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, оскільки наявні у матеріалах досудового розслідування дані та докази в їх сукупності підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, такий запобіжний захід не забезпечить належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. Але з урахуванням всіх вищезазначених обставин у справі, слідчий суддя вважає можливим застосувати до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає належної оцінки порушень цінностей суспільства згідно ч. 5 ст. 8 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленому Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за номером 12050/04, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав: «Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні який ця особа обвинувачується». З урахуванням викладеного, відповідно до вимог п. 4 ст. 183 КПК України, з метою забезпечення ефективності застави як засобу попередження ухилення від юридичної відповідальності прокурор просив визначити її в 50000000 гривень. Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться у доказах, наданих до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин. Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов,язує обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України. У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов,язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність. Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів зобов,язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обгрунтовано гарантіями явки до суду. Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченому ч.1 ст.256, ч.4 ст. 190 КК України, яка передбачає показання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна. Підозрюваний раніш не судимий, слідчий суддя приймає до уваги обставини, за якими ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, його особу, стан здоров,я, соціальні зв,язки. Незважаючи на вказані данні про особу підозрюваного, слідчий суддя на виконання вищезазначених вимог закону враховує, що особа підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, вважає доцільним з метою запобігання визначеним у ст. 177 КПК України ризикам застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому слідчий суддя враховує всі вищезазначені обставини. Але у відповідності до положень ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя обирає ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у виді застави з покладенням обов,язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України. При визначенні розміру застави, слідчий суддя у відповідності до положень ст.ст. 182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 у разі доведеності його вини, дані про його особу, сімейний стан, стан здоров,я, матеріальний стан, на який посилались прокурор та адвокат у судовому засіданні, обставини кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає необхідним визначити заставу за межами максимального розміру, передбаченого п.3 ч.5 ст.182 КПК України. При цьому слідчий суддя вважає, що визначений розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов,язків, передбачених КПК України з урахуванням всіх обставин, викладених вище.

Керуючись ст.ст. 177,178,182,183,193,194 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора військової прокуратури Луганського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , міста Звернигородка Черкаської області запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів в межах строків досудового розслідування.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в сумі 31250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 50000000,00 гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою /заставодавцем/ на депозитний рахунок Печерського районного суду міста Києва:

р/р НОМЕР_1 ;

МФО /код банку/ 820019;

ЗКПО 02 896 745;

ЄДРПОУ банку 38004897;

Банк одержувача: УДКСУ в Печерському районі ГУ ДКСУ у місті Києві.

За умови внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у відповідності до ст. 194 КПК України наступні обов,язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду у кримінальному провадженні;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт /паспорти/ для виїзду за кордон та, інші документи, що дають право на виїзд з України і в,їзд в Україну;

-утриматися від спілкування зі свідками, у кримінальному провадженні номер 0000087 від 17 січня 2017 року за списком, наданим слідчим або прокурором;

-носити електронний засіб контролю.

Термін обов,язків, покладений слідчим суддею, у разі внесення застави визначити в межах досудового розслідування строком два місяці.

Роз,яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Печерського районного суду міста Києва коштів, має бути наданий уповноваженій службовій слідчого ізолятору, де буде перебувати.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа слідчого ізолятору, де буде перебувати підозрюваний ОСОБА_6 , має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_6 та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду міста Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов,язаний виконувати покладені на нього обов,язки, пов,язані з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв,язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п,яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали визначити до 19 квітня 2017 року .

Слідчий суддя