Єдиний унікальний номер 728/148/17
номер провадження № 1-кп/728/45/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2017 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
за участі секретаря - ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,-
в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
На початку жовтня 2013 року ОСОБА_4 , переїхавши на постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , в сараї вказаного господарства знайшов 37 штук патронів та переніс до свого будинку за вищезазначеною адресою та поклав на зберігання до шафи у веранді будинку. 06.01.2017 року працівниками поліції в ході обшуку господарства ОСОБА_4 у будинку були виявлені та вилучені 37 патронів калібру 7.62 мм, які згідно з висновком експерта № 27 від 12.01.2017 року є військовими патронами калібру 7.62х39 мм зразка 1943 р. до самозарядного карабіна (СКС), автоматів (АК, АКМ, АКМС), ручних кулеметів (РПК, РПКС) і придатними для стрільби.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю і пояснив, що дійсно, в 2013 році він перейшов проживати до материного будинку в АДРЕСА_1 і в сараї знайшов 37 патронів, які переніс до веранди і зберігав у шафі; вказані патрони він мав намір здати до поліції, проте забув про них; 06.01.2017 року працівники поліції знайшли і вилучили вищевказані патрони; дозволу на носіння, зберігання та придбання бойових припасів він не має; в скоєному щиро розкаюється, просить суд суворо не карати.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за доцільне не проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.
Окрім того, суд з`ясував, що учасники провадження правильно розуміють зміст наданих їм прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Заслухавши обвинуваченого, з`ясувавши думку прокурора, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що його винуватість в пред`явленому обвинуваченні, крім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.
Як особа, ОСОБА_4 за місцем проживання негативних характеристик не має, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, одружений, непрацюючий, раніше не судимий.
Як вбачається з положень п. 4. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
В судовому засіданні було встановлено, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття, відсутність негативних характеристик з місця проживання, притягнення до кримінальної відповідальності вперше та ненастання від скоєного тяжких наслідків.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, з урахуванням одиничного випадку вчинення злочину, суд вважає за можливе при призначенні покарання за ч.1 ст.263 КК України застосувати до ОСОБА_4 норми ст. 69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті за вчинений злочин у виді громадських робіт, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, що на думку суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст.124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню витрати, пов`язані з проведенням експертизи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 - не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 439 (чотириста тридцять дев`ять) грн. 80 коп. в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.
Речові докази по справі: 37 патронів калібру 7.62х39 мм зразка 1943 р., які знаходяться в кімнаті зберігання зброї та боєприпасів при Бахмацькому ВП ГУНП в Чернігівській області знищити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1