УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/9582/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.309 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2017 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7
захисника-адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15 листопада 2016 року,-
ВСТАНОВИВ:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_10 та накладено арешт на майно вилучене в ході обшуків від 12.11.2016 у ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , та з транспортного засобу, марки «Opel Vectra с 2.2», 2008 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , а саме: записи з номерами мобільних телефонів; грошові кошти купюри національної валюти США в кількості 3 штуки., номіналом 50 доларів із наступними серіями та номерами: JB 84562824 A, MG 36978515 A, ME 29878466 A; банківські картки з номерами: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 ; 6 ножів, з яких: 1 ніж з рукояткою біло-чорного кольору з вигинами для пальців рук з одностороннім клинком» 2 ножі з коричневою рукояткою та одностороннім клинком, 4 ножі з рукояткою білого кольору з формою, яка схожа на «тваринну лапу», 5 ножів з рукояткою білого кольору з трьома написами білого кольору з одностороннім клинком, 6 складних ножів сріблястого кольору; грошові кошти купюри національної валюти США в кількості 10 штук, номіналом в 100 доларів із наступними серіями та номерами: HH95737660A, KG20595223B, HB96987707N, KB51649767L, KB31852766L, HL11334662E, HC22242888A, KB19107037D, KB02984102P; FG11971607B; 8 талонів на бензин, марки «ENERGY», з наступними штих-кодами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 .
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що є достатні підстави вважати, що майно на яке накладено арешт відповідає критеріям ч.2 ст.167 КПК України, а також тим, що незастосування в даному випадку такого засобу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може призвести до його зникнення, втрати, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, забезпеченню цивільного позову та конфіскації майна.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити прокурору в його клопотанні про накладення арешту на майно ОСОБА_11 , вилучене під час обшуків 12.11.2016.
Вважає, що слідчим суддею при прийнятті даного рішення допущено неповноту судового розгляду, висновки суду не підтверджуються доказами дослідженими під час судного розгляду, а також порушено норми процесуального права, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Вказує при тому на те, що судовий розгляд клопотання прокурора відбувався без участі власника майна, а також на те, що в оскаржуваній ухвалі відсутні посилання на досліджені під час судового розгляду докази.
На його думку, матеріали клопотання прокурора взагалі не містять даних про те, що вилучене в ОСОБА_11 майно є військовим, чи може вважатись предметом злочину.
Вважає, що доводи слідчого судді про те, що вилучене в ОСОБА_11 майно відповідає критеріям ч.2 ст.167 КПК України є припущеннями, оскільки належних доказів такого твердження не наведено.
Посилається також на те, що арештовані ножі не є предметами вилученими з обігу, арештовані талони на пальне придбані законним шляхом, а також на те, що дозвіл на вилучення цього майна судом взагалі не надавався.
Щодо арештованих грошових коштів в сумі 1 150 доларів США вказує, що вони є спільними заощадженнями його підзахисного та дружини останнього.
Також вказує на те, що прокурора ОСОБА_10 слідчий суддя взагалі не уповноважував на проведення обшуків, в ході яких у ОСОБА_11 було вилучено арештоване майно.
Вважає, що вищевказані порушення свідчать про незаконність проведення зазначених обшуків, а також про незаконність самого арешту вилученого майна.
На його думку, рішення слідчого судді про застосування даного засобу забезпечення кримінального провадження прийняте без обґрунтованої потреби, оскільки ОСОБА_11 не є підозрюваним чи обвинуваченим по даному кримінальному провадженні, не є особою, яка несе цивільну відповідальність, а санкція статті не передбачає конфіскації чи спеціальної конфіскації майна.
Враховуючи вищевказане вважає, що арешт вилученого в ОСОБА_11 майна, яке належить останньому та його сім`ї на праві власності призведе до надмірного обмеження його прав і свобод та суттєво позначиться на інтересах інших осіб.
Крім цього, вказує на те, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05.12.2016 слідчого зобов`язано повернути ОСОБА_11 вищевказане тимчасово вилучене майно, на яке 15.11.2016 було накладено арешт.
Заслухавши доповідача, думку адвоката ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу, міркування прокурора, який заперечив щодо її задоволення, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст. 404 КПК України, Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_9 підлягає задоволенню з таких підстав.
Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що слідчий суддя керувався нормами кримінального процесуального закону, які на момент розгляду клопотання прокурора втратили свою чинність, а саме ст.170 КПК України в старій редакції, що відповідно до ст.412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підставою для скасування цього рішення.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, під арештом майна розуміється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч.3 вказаної норми закону, у випадку, передбаченому вказаною нормою закону арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
03.11.2016 та 08.11.2016, ухвалами слідчих суддів Корольовського районного суду, співробітникам військової прокуратури Житомирського гарнізону було надано дозволи на проведення обшуків транспортного засобу «Opel Vectra с 2.2», 2008 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_11 та житла останнього, що за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення записів на паперових або інших носіях щодо кількості об`єму паливно-мастильних матеріалів, яка вивозиться, осіб та транспортних засобів, які залучаються до вивезення з військової частини, дат минулих або запланованих вивезень, грошових коштів, які могли бути отримані за сприяння ведення вищевказаної діяльності, ємкостей, в яких зберігаються паливно-мастильні матеріали, які підтверджують вчинення ОСОБА_11 зазначеного злочину.
12.11.2016, в ході проведенні обшуків в зазначених автомобілі «Opel Vectra с 2.2» та в житлі ОСОБА_11 було виявлено та вилучено: записи з номерами мобільних телефонів; грошові кошти, в сумі 1150 доларів США; 2 банківські картки; ножі в кількості 21 шт.; 8 талонів на бензин, марки «ENERGY», 2 мобільні телефони; 2 банківські картки; сім-картку.
13.11.2016, прокурор військової прокуратури ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду з клопотанням про арешт цього майна.
Враховуючи вищевказане та дослідивши інші матеріали судового провадження, Апеляційний не знаходить підстав вважати зазначене вище арештоване майно речовими доказами по факту вчинення, вказаного в витягу з ЄРДР кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.410 КК України. Оскільки, в матеріалах провадження відсутні дані про те, що це майно містить у собі будь-які ознаки доказів зазначеного злочину. В ході апеляційного розгляду, прокурор також таких даних не надав.
Інших підстав, передбачених ст.170 КПК України, згідно яких вилучене в ході обшуків від 12.11.2016 майно може бути арештоване в матеріалах судового провадження також не вбачається.
За таких обставин, Апеляційний суд вважає за необхідне зазначену ухвалу слідчого судді про арешт майна скасувати та постановити нову, якою клопотання прокурора військової прокуратури про арешт майна від 13.11.2016 залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд,

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15.11.2016, про накладення арешту на майно ОСОБА_11 , вилучене в ході обшуків 12.11.2016 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону про арешт майна ОСОБА_11 , вилученого в ході обшуків 12.11.2016 залишити без задоволення.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: