Справа № 567/21/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.02.2017 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Грозів Острозького району Рівненської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, не одруженого, із середньою-спеціальною освітою, раніше судимого 28.07.2015 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт; 04.02.2016 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки; 14.12.2016 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України,

встановив:
згідно з обвинувальним актом від 30 грудня 2016 року, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 28.07.2015 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт; 04.02.2016 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки, 14.12.2016 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі, під час перебування на іспитовому терміні повторно вчинив новий умисний злочин.

Так, 17 листопада 2016 року, близько 15 год., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи в квартирі, яка належить ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_2 , під час вживання алкогольних напоїв із чоловіком потерпілої ОСОБА_7 , скориставшись неуважністю останнього та відсутністю інших сторонніх осіб, шляхом вільного доступу викрав з приміщення даної квартири наступне майно:

-золотий жіночий ланцюжок вагою 2,5 грами - вартістю 3235,5 гривень;

-золоті жіночі сережки у вигляді кілець, загальною вагою 0,89 грам - вартістю 1151,8 гривень;

-золотий жіночий перстень вагою 3,35 грам з камінцем зеленого кольору вартістю 4335,57 гривень;

-золотий жіночий перстень вагою 2,58 грами з декількома білими камінцями вартістю 3339 гривень;

-золотий жіночий перстень вагою 1,41 грам з білим камінцем вартістю 1824,8 гривні;

-золоту чоловічу обручку вагою 3,38 грами вартістю 4374,4 гривень.

-два срібні чоловічі перстні вагою по 5 грам кожне загальною вартістю 294 гривні;

-браслет з цирконію сірого кольору - вартістю 125 гривень;

-комплект постільної білизни світлого кольору із малюнками квітів - вартістю 600 гривень;

-набір із трьох рушників світло коричневого кольору з малюнком філіжанки кави та надписом «Coffe» - вартістю 160 гривень;

-мобільний телефон марки «Lenovo» А328, чорного кольору із пошкодженим дисплеєм - вартістю 2200 гривень;

-туалетну воду для чоловіків марки «Black prestige» - вартістю 150 гривень, на загальну суму 21790 гривень.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, так як ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

29 грудня 2016 року між потерпілою ОСОБА_6 , якій на підставі ч.4 ст. 56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження надано право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення у даному кримінальному провадженні №0000536 від 17.11.2016 року, та ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України. Так, обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, погоджується з тим, що завдані в результаті вчиненого ним кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_6 зобов`язується погодитись з тим, що завдані в результаті вчиненого кримінального правопорушення збитки, відшкодовані їй в повному обсязі.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, а саме за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ч.ч. 1, 4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Острозького районного суду Рівненської області від 14.12.2016 року, про призначення ОСОБА_5 за ч. 1 ст.185 КК України покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, домовлено призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі та отримана згода підозрюваного на його призначення.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Потерпіла в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.2 ст.185 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з обвинуваченим ОСОБА_5 угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_5 визнає себе винуватим, цілком розуміє наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 таємно викрав чуже майно, повторно, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

засудив:
затвердити угоду від 29 грудня 2016 року про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 ем.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 29 грудня 2016 року покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання призначити із урахуванням вироку Острозького районного суду від 14.12.2016 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді одного року одного місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 у рахувати з 18.11.2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбутого покарання строк перебування його в місцях попереднього ув`язнення з 18.11.2016 року з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Скасувати накладення арешту на майно за ухвалою слідчого судді від 23.11.2016 року, речові докази - грошові кошти в сумі 1497 грн. повернути власнику ОСОБА_5 ; флакон туалетної води марки «Блек престіже»; бирку з написом «Восток» ланцюг золото 585 проби 1 вага 4,61, довжина 66; браслет на зап`ясток з металу білого кольору, комплект постільної білизни світлого кольору із малюнками квітів; набір із трьох рушників світло коричневого кольору з малюнком філіжанки кави та надписом "Coffe"; мобільний телефон марки "Леново А 328" чорного кольору із пошкодженим дисплеєм, два перстні із металу жовтого кольору повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Роз`яснити ОСОБА_5 у, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1