Справа № 336/8464/15-к
пр.1-кп/336/19/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2017 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
в складі головуючого судді : ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0000131 від 17.11.2015 року внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань відносно обвинуваченого:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Македони, Миронівського району, Київської області, з вищою освітою, одруженого, заступника директора КП «НВК «Іскра», раніше не судимого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 333 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
27.07.2012 на підставі наказу № 116-К Державного концерну «Укроборонпром», ОСОБА_6 був призначений на посаду директора Казенного підприємства «Науково-виробничий комплекс «Іскра» (ідентифікаційний код 14313866, зареєстровано за адресою: 69071, Україна, м. Запоріжжя, вулиця Магістральна, 84, далі за текстом КП «НВК «Іскра»), яке є виробником товарів військового та подвійного призначення.

Відповідно до контрактів № 78К/12 від 27.07.2012, № 39К/13 від 25.07.2013 та № 54К/14 від 25.07.2014, на директора КП «НВК «Іскра» ОСОБА_6 було покладено виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій підприємства, а саме:

- п.2.1: здійснення поточного управління підприємством, організація його виробничо-господарської, соціально-побутової та іншої діяльності, забезпечення виконання завдань підприємства, передбачених законодавством України;

- п.2.11: діяти від імені підприємства, представляти його інтереси у відносинах з органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, укладати від імені підприємства договори з іншими підприємствами, установами та організаціями, видавати доручення, а також в межах своєї компетенції видавати накази та інші акти, давати вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників.

Так, 09.02.2011 КП «НВК «Іскра», в особі директора ОСОБА_7 уклало з дочірнім підприємством Державної компанії з експорту та імпорту продукції та послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» ДГЗП «Спецтехноекспорт» (ідентифікаційний код 30019335, зареєстровано за адресою: 04073, Україна, м. Київ, проспект Московський, 7, далі за текстом - ДГЗП «Спецтехноекспорт») договір комісії № STE-4-55-Д/К-11, за умовами якого КП НВК «Іскра» зобов`язалося виготовити 4 комплекти модернізованої радіолокаційної станції 80К6М вЮ1.231.054 (далі за текстом «товар»), а ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» - знайти покупця на товар, укласти від свого імені зовнішньоекономічний контракт, здійснити від свого імені поставку товару в країну замовника та оформити необхідні для цього дозвільні документи Державної служби експортного контролю України (далі за текстом ДСЕК України).

24.06.2011 року ДГЗП «Спецтехноекспорт» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Техносоюзпроект» (ідентифікаційний код , зареєстровано за адресою: 220114, Республіка Білорусь, м. Мінськ, проспект Незалежності, 115-307, далі за текстом - ТОВ «Техносоюзпроект») контракт № STE-4-43-K/КЕ-11 на поставку 4 монтажних комплектів 6УФ52 вЮ4.075.255.

Відповідно до п.п. 1.2., 13.1. вказаного контракту № STE-4-43-K/КЕ-11 та виданого ТОВ «Техносоюзпроект» сертифікату кінцевого споживача від 29.06.2011, кінцевим споживачем зазначених товарів військового призначення є ТОВ «Техносоюзпроект» (Республіка Білорусь).

Так, 27.08.2012 р., 12.04.2013 р. та 23.01.2014 р. під час міжнародної передачі згідно умов контракту № STE-4-43-K/КЕ-11 до Республіки Білорусь 4 монтажних комплектів 6УФ52 вЮ4.075.255, ДГЗП «Спецтехноекспорт» отримало в ДСЕК України відповідні дозволи № 27607901 від 14.07.2011, № 27507904 від 31.05.2012, № 27507908 від 30.07.2013, № 27507910 від 12.08.2014 на здійснення міжнародної передачі вказаних товарів на адресу ТОВ «Техносоюзпроект».

В свою чергу, згідно п.6 договору комісії № STE-4-55-Д/К-11 від 09.02.2011 та додаткової угоди № 7 від 21.12.2012, КП «НВК «Іскра» взяло на себе гарантійні зобов`язання виробника товару та зобов`язання прийняти участь у проведенні пусконалагоджувальних робіт та здачі-прийому кінцевого виробу кінцевому споживачу в країні кінцевого споживача.

З 2012 по 2014 роки з боку КП «НВК «Іскра» здійснювались пуско-налагоджувальні роботи та послуги гарантійного обслуговування чотирьох комплектів модернізованої радіолокаційної станції 80К6М вЮ1.231.054 в Республіці Білорусь та в Республіці Азербайджан. Так, в період з 22.12.2012 по 21.11.2014 р.р., з метою організації виїздів працівників КП «НВК «Іскра» до Республіки Азербайджан для проведення пусконалагоджувальних робіт та гарантійних робіт з усунення виявлених під час експлуатації недоліків 4 комплектів модернізованої радіолокаційної станції 80К6М вЮ1.231.054, на які відповідно до договору комісії № STE-4-55-Д/К-11 від 09.02.2011 та контракту № STE-4-43-K/КЕ-11 від 24.06.2011 діяли умови гарантійного обслуговування з боку виробника, ДГЗП «Спецтехноекспорт» зверталось на адресу КП «НВК «Іскра» з відповідними листами № 2628 від 22.12.2012, № 2644 від 27.12.2012, № 1300 від 20.06.2013, № 4211 від 21.06.2013, № 5902 від 05.09.2013, № 7638 від 19.11.2013, №8441 від 20.12.2013, № 181 від 29.01.2014, № 1213 від 09.06.2014, № 3608 від 12.06.2014, № 1703 від 11.08.2014, № 3/42/104 від 01.09.2014, № 2644 від 21.11.2014.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у наступному. Отримавши вказані листи щодо необхідності виконання гарантійних зобов`язань, директор КП «НВК «Іскра» ОСОБА_6 , достовірно усвідомлюючи про відсутність дозволів Державної служби експертного контролю України на надання послуг військового призначення на території Республіки Азербайджан, в порушення вимог Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», постанови Кабінету Міністрів України № 1807 від 20.11.2003 р., надавав вказівки начальнику відділу зовнішньо-економічних зв`язків ОСОБА_8 , який не був освідомлений про злочинну бездіяльність першого, виготовити накази про відрядження співробітників КП «НВК «Іскра» до Республіки Азербайджан, та підписав накази, якими зобов`язав відрядити співробітників КП «НВК «Іскра» до Республіки Азербайджан для виконання приймально-здавальних та гарантійних робіт монтажних комплектів 6УФ52 в межах договору комісії № STE-4-55-Д/К-11 від 09.02.2011 р. Після цього, директор КП «НВК «Іскра» ОСОБА_6 , достовірно усвідомлюючи про відсутність дозволів Державної служби експортного контролю України на надання послуг військового призначення на території Республіки Азербайджан, в порушення Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» № 549-IV від 20.02.2003 та постанови Кабінету Міністрів України № 1807 від 20.11.2003 року «Про затвердження Порядку державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення», підписав накази № 366/в від 24.12.2012, №1/в від 08.01.2013, № 36/в від 14.02.2013, №298/в від 05.09.2013, № 311/в від 12.09.2013, № 375/в від 19.11.2013, №20/в від 04.02.2014, № 68/в від 18.03.2014, № 148/в від 12.06.2014, № 230/в від 19.08.2014, № 389/в від 03.12.2014, якими зобов`язав відрядити співробітників КП «НВК «Іскра» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 до Республіки Азербайджан для виконання приймально-здавальних та гарантійних робіт монтажних комплектів 6УФ52 вЮ4.075.255, в межах договору комісії № STE-4-55-Д/К-11 від 09.02.2011.

В період з 09.01.2013 по 22.12.2014, на підставі виданих та підписаних директором КП «НВК «Іскра» ОСОБА_6 вищевказаних наказів про відрядження, співробітники КП «НВК «Іскра» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які не були освідомлені про злочинний намір першого, на території Республіки Азербайджан, відповідно до технічних звітів № 92 від 29.01.2013, № 202 від 06.03.2013, № 620 від 31.07.2013, № 771 від 18.09.2013, № 1066 від 05.12.2013, № 195 від 27.02.2014, № 352 від 17.04.2014, № 521 від 24.06.2014 та № 1132 від 29.12.2014, виконали наступні роботи:

-в період з 09.01.2013 по 22.01.2013 на виробі 80К6М № 12Б01: відкореговано програмне забезпечення CF-1024 вЮ3.069.052-02 блока 804ЦУ11 в частині видалення помилки по сектору заборони випромінювання; піднято 2-гу ножку мікросхеми Д9 для забезпечення роботи передатчика; допрацьовано програмне забезпечення комірки И2ВЕ046 (тільки бойовий) блоку 804УУ01; на платформі в енергетичній установці в шафі ШСА були відрегульовані 3 багатофункціональні реле контролю EMR5-AW500-1-D, які відповідають за контроль параметрів виходу силового ланцюгу живлення 50Гц «РЛС», а також проведено випробування виробу;

-в період з 16.02.2013 по 28.02.2013 на виробі 80К6М № 12Б01: проведена заміна трубки вЮ4.471.576 в блок 804СГ03; розгорнуто неправильно встановлений нижній фільтр 8Д2.966.016-2, в обох фільтрах замінені фільтруючі елементи на нові; усунено підтикання мастила з-під контрогайки маслопроводу зливу мастила в ОПУ, розташованої вище насосу закачки масла;

-в період з 10.07.2013 по 24.07.2013 на виробі 80К6М № 12Б01: на виробі встановлено програмне забезпечення, встановлене на виробі 80К6М № 13Б02; в програмне забезпечення змінена константа часу видачі команди підгоризонтування з 10 секунд на 15 секунд, змінено алгоритм обнулювання показів датчику ИПМ; в програмному забезпеченні модуля И2ИК269 внаслідок наявності повітря в системі підйому-опускання антени, внесено зміни введено умови достатності спрацювання тільки одного парного кінцевика усунення не спрацювання кінцевика КВ16; в передаючому пристрої замінено клістрон КИУ-115 № С53 на клістрон КИУ-115 № А31; в комірці И2ХК113 № П0006 із складу блоку 204БВ07М1№П0004 виконано доопрацювання, ідентичне проведеному доопрацюванню по книзі зауважень на виробі 80К6М №13Б02;

-в період з 07.09.2013 по 13.09.2013 на виробах 80К6М №№ 12Б01, 13Б02: на виробі № 12Б01 кронштейни вЮ4.199.690 замінені на інші, виставлені по циліндрах та відрегульовано спрацювання кінцевиків КВ23, КВ24; на виробі № 13Б02 шафа 806ГУ01 допрацьована по ізв.МПИЖ 37190 для забезпечення роботи блоку 794БВ02 до повного відключення виробу; оновлено програмне забезпечення блоку ИЗРР16А вЮ3.069.052-03 до версії 07.13 та блоку 804ЦУ11 вЮ3.069.052-02 до версії 07.13;

-в період з 23.11.2013 по 03.12.2013 на виробах 80К6М №№ 12Б01, 13Б02: доопрацьовані монітори робочих місць KHD201W виробу № 13Б02 відповідно до рекомендацій виробника; на виробі № 12Б01 гідравлічний замок Ц7.1 був знятий та розібраний, зламану пружину вЮ8.383.260 замінено на іншу; доопрацьовано програмне забезпечення обох виробів; на виробі № 12Б01 перевірено стан пожежної сигналізації та замінена трубка подачі палива в отоплювач;

-в період з 09.02.2014 по 22.02.2014 на виробах 80К6М №№ 12Б01, 13Б02: на виробі № 13Б02 проведено оновлення програмного забезпечення комірки И2СВ036А (бойової із складу ЗИП) блоку 804УУ01; проведено доопрацювання комірок блоків 804ПС01 та оновлення їх програмного забезпечення, а також комірок із складу ЗИП; оновлено програмне забезпечення блоку 804ЦУ11 по траєкторній обробці інформації в частині стробів супроводження та визначення радіальної швидкості цілей; на виробі № 12Б01 оновлено програмне забезпечення блоку 804ЦУ11 по траєкторній обробці інформації в частині стробів супроводження та визначення радіальної швидкості цілей; оновлена довідково-інформаційна система; проведено доопрацювання комірок блоків 804ПС01 та оновлення програмного забезпечення, а також комірок із складу ЗИП; проведено оновлення програмного забезпечення комірки И2СВ036А блоку 804УУ01; замінено на доставлений з підприємства замок гідромеханічний вЮ2.959.037 Ц7.1 гідравлічної системи підйому/опускання антени; замінені на доставлені з підприємства 4 клапани разйомів ЖО ПЛ5.890.009-1 в шафі 806ГУ01; проводились роботи з відновлення робото спроможності клістрона КИУ-115 № С53;

-в період з 22.03.2014 по 30.03.2014 на виробі 80К6М №П0001: проведено тренування приладу КИУ-115 у відповідності до інструкції з тренування приладу КИУ-115 шляхом збільшення напруги зміщення сітки КИУ-115 до 7,5 кВ та за допомогою додаткової плати резисторів вЮ4.880.411; в блоці 204БВ13-1 виявлена несправність комірки И2УТ13, несправність усунено шляхом регулювання режимів накалу приладу КИУ-115; проведено перевірку та регулювання приладу КИУ-115 на всіх робочих точках; замінено блок 804ГФ05 із ЗИП;

-в період з 14.06.2014 по 22.06.2014, на виробі 80К6М № 14Б03: проведено тренування клістрону КИУ-115 № С95 протягом 3 змін по 8 годин до рівня Рвих=1,0ум.од; усунено підтикання масла із системи зливу масла із ОПУ; перебрана та поставлена на герметик вся нижня половина системи;

-в період з 07.12.2014 по 22.12.2014, на виробах 80К6М № 12Б01: замінено блок 794ГФ07 № П0009, замінено блок 804ГБ01-3 № П0002, встановлені нові кабелі вЮ4.851.157 та вЮ4.851.098, допрацьовано блок 794ГФ16М відповідно до МПИЖ40859, закріплено разйом комірки И2ИК269, замінено зламаний датчик потоку повітря вЮ2.833.005 № П0003; на виробі 80К6М № 13Б02: замінено блок 804ГБ01-2 із складу ЗИП, допрацьовано блок 794ГФ16М згідно МПИЖ 40859, встановлені нові кабелі вЮ4.851.157 та вЮ4.851.098; на виробі 80К6М № 14Б03: замінено оптореле 5П36.30МА1-40-8-Д134 ЕНСК 4.431162.001ТУ в блоці 204БВ10М1 № П0002 на місці А8 із складу ЗИП, замінено комірку И2ИК266 № П0010 із складу ЗИП, допрацьовано блок 794ГФ16М згідно МПИЖ 40859, встановлені нові кабелі вЮ4.851.157 та вЮ4.851.098.

Органом досудового розслідування, за викладених вище обставин, дії ОСОБА_6 кваліфіковані, як умисні дії, що потягли за собою вчинення порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, - тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 333 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав у повному обсязі, і, зокрема, пояснив що працює в КП «НВК «Іскра» з 1968 року, в тому числі на посаді директора з 2012 року. КП НВК «Іскра» є суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності, за виключенням експортно-імпортних операцій з товарами військового та подвійного призначення, тому угоди з продажу товарів військового та подвійного призначення, які виготовляються на КП НВК «Іскра», здійснюються через державне підприємство «Укрспецекспорт» та його дочірні підприємства, перелік яких визначений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.1999 р. № 1228. Підприємство ДГЗП «Спецтехноекспорт» включено до вказаного переліку. 09.02.2011 р. між КП НВК «Іскра» та ДГЗП «Спецтехноекспорт» було укладено договір комісії № STE-4-55-Д/К-11 на виготовлення та продаж чотирьох комплектів модернізованої радіолокаційної станції 80К6М вЮ1.231.054, які являють собою радіолокаційний пристрій, який може використовуватися як в цивільній так і в військовій авіації. За умовами вказаного договору на ДГЗП «Спецтехноекспорт» покладалися обов`язки самостійно знайти покупця на товар, укласти від свого імені зовнішньоекономічний контракт, прийняти товар у КП НВК «Іскра», здійснити поставку товару покупцю, для чого оформити всі необхідні дозволи ДСЕК України на поставку товару кінцевому споживачу. За це КП НВК «Іскра» сплатило на користь ДГЗП «Спецтехноекспорт» вартість отриманих ДГЗП «Спецтехноекспорт» дозволів ДСЕКУ, страхування, митне оформлення товару та комісійну винагороду. Поставку товару за межі України здійснювало ДГЗП «Спецтехноекспорт». Так, 24.06.2011 року ДГЗП «Спецтехноекспорт» уклало зовнішньоекономічний контракт №STE-4-43-K/KE-11 з білоруським підприємством ТОВ «Техноспецекспорт» на поставку чотирьох монтажних комплектів 6УФ52 вЮ4.075.255, до складу якого входить модернізована радіолокаційна станція 80К6М вЮ1.231.054. Протягом 18 місяців з дати встановлення модернізованої радіолокаційної станції 80К6М вЮ1.231.054 на кінцевому виробі КП НВК «Іскра» повинно було виконувати роботи з гарантійного обслуговування його складової товару в країні кінцевого споживача. Обов`язок по оформленню дозволів ДСЕК України на виїзд працівників КП НВК «Іскра» за межі України для виконання гарантійних робіт покладався на ДГЗП «Спецтехноекспорт» згідно п. 3.1.7 та додатку № 7 до договору комісії, яким було визначено умови перебування фахівців комітента в країні замовника. Після надходження рекламацій про усунення недоліків товару, з боку ДГЗП «Спецтехноекспорт» в адресу КП НВК «Іскра» направлялися листи з вимогою відправлення спеціалістів КП НВК «Іскра» за місцем дислокації товару для усунення недоліків та виконання гарантійного обслуговування. За результатами розгляду рекламацій колегіально приймалися рішення про відрядження фахівців КП НВК «Іскра» для усунення цих недоліків, після чого він підписував наказ про відрядження працівників КП «НВК «Іскра» до Республіки Білорусь та Республіки Азербайджан, в залежності від місця знаходження товару. Працівники КП НВК «Іскра» виконували виключно роботи, передбачені гарантійними зобов`язаннями договору комісії та виключно щодо складової товару, виготовленої КП «НВК Іскра» - модернізованої радіолокаційної станції 80К6М вЮ1.231.054, а не всього кінцевого виробу 6УФ52 вЮ4.075.255. Після усунення недоліків за рекламаціями представники ДГЗП «Спецтехноекспорт» та ТОВ «Техносоюзпроект» складали та підписували акти прийому-передачі виконаних робіт. Працівники КП НВК «Іскра» вказані акти не підписували, оскільки КП НВК «Іскра» не є стороною міжнародного контракту. При цьому, за наслідками перебування у відрядженні працівники КП НВК «Іскра» складали технічні звіти, які є внутрішнім документом КП НВК «Іскра», що оформлюються з метою удосконалення системи виробництва. КП «НВК «Іскра» не отримувало жодних дозволів ДСЕК України на виконання гарантійних робіт ні в Республіці Білорусь, ні в Республіці Азербайджан, оскільки такі дозволи Держекспортконтролем надаються виключно стороні зовнішньоекономічного контракту, як суб`єкту міжнародної передачі товарів. Протягом 2012-2014 років ДГЗП «Спецтехноекспорт» отримувало всі необхідні дозволи ДСЕК України на поставку товару до Республіки Білорусь та виконання там працівниками КП НВК «Іскра» гарантійних зобов`язань щодо товару. Крім того, після порушення даного кримінального провадження саме ДГЗП «Спецтехноекспорт» отримало відповідні дозволи ДСЕК України на подальше проведення гарантійного обслуговування товару в Республіці Азербайджан. Крім того, обвинувачений зазначив також, що він не мав злочинного умислу, оскільки він не знав, що дозвіл ДСЕК України на виконання гарантійних робіт в Республіці Азербайджан відсутній. Перевірка наявності відповідних дозволів ДСЕК України у ДГЗП «Спецтехноекспорт» не входила в його обов`язки. Вказує, що його діями збитків державі не завдано.

Аналізуючи вищенаведене, суд виходить з наступного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Оцінюючи всі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши обвинуваченого, свідків запропонованих стороною обвинувачення, дослідивши запропоновані докази, перевіривши доводи учасників процесу, з`ясувавши у них, чи всі докази на підтвердження своїх доводів були ними надані, суд прийшов до переконання, що не доведено наявність діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.333 КК України, в якому останній обвинувачується, тому він по пред`явленому обвинуваченню підлягає визнанню не винуватим і судом виправданим, виходячи з наступного.
Так, диспозиція ч. 1 ст. 333 КК України є бланкетною, тому для розкриття об`єктивних та суб`єктивних ознак цього злочину слід звертатися до галузевих нормативних актів, основними з яких є Закон України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» від 20 лютого 2003 р. та Положення «Про державну службу експортного контролю», затверджене Президентом України 17 квітня 2002р. На підставі цих нормативних актів Державна служба експортного контролю розроблює окремі положення, інструкції щодо порядку здійснення міжнародних передач конкретних товарів, що підлягають державному експортному контролю.

Відповідно до статті 17 Конституції України, "захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу". Тому родовим об`єктом злочинів у сфері охорони державної таємниці, недоторканості державних кордонів, загалом є сукупність суспільних відносин, які забезпечують обороноздатність, незалежність, територіальну цілісність та недоторканість України. До злочинів, які посягають на порядок здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, відноситься порушення даного порядку здійснення міжнародних передач товарів, які підлягають державному експортному контролю згідно певних списків (ст. 333 КК України). Ці порушення є кримінально караними.

Об`єктом даного злочину виступають відносини національної безпеки України, її міжнародного авторитету у сфері дотримання міжнародних зобов`язань щодо нерозповсюдження зброї масового знищення, засобів її доставки, обмеження передач звичайних видів озброєння, а також здійснення заходів щодо недопущення використання зазначених товарів у терористичних та інших протиправних цілях. Суспільна небезпека цього злочину визначається і у тому, що ним, у більшості випадків, порушується і недоторканність державного кордону України.

Обов`язковою ознакою злочину є його предмет - товари, що підлягають державному експортному контролю. Відповідно до ст. 1 розділу 1 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», такими товарами є: 1) товари військового призначення; 2) товари подвійного використання. До товарів подвійного призначення відносяться окремі види виробів, обладнання, матеріалів, програмного забезпечення і технологій, спеціально не призначені для військового використання, а також роботи і послуги, пов`язані з ними, які, крім цивільного призначення, можуть бути використані у військових або терористичних цілях. Списки конкретних видів цих товарів розробляє Державна служба експортного контролю та затверджує Кабінет Міністрів України. Для міжнародної передачі таких товарів необхідний дозвіл Державної служби експортного контролю України.

Так, відповідно до листа № 2940/06-15 від 11.09.2015 Державної служби експортного контролю України, послуги з гарантійного ремонту та пусконалагоджувальні роботи монтажного комплекту 6УФ52 вЮ4.075.255 ідентифікуються як товар військового призначення (позиція ML5.b Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю, затвердженого постановою КМУ № 1807 від 20.11.2003 р.) міжнародні передачі яких суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів може здійснювати за наявності у нього відповідного дозволу Держекспортконтролю, які КП «НВК «Іскра» та ДГЗП «Спецтехноекспорт», не отримували. Суд не приймає вказаний лист як належний доказ по справі, оскільки згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Однак зі змісту вказаного листа не вбачається, що послуги з гарантійного ремонту та пусконалагоджувальні роботи модернізованої радіолокаційної станції 80К6М вЮ1.231.054 ідентифікуються як товар військового призначення.
Додатково сторона обвинувачення посилається на наступні докази на підтвердження того, що роботи які виконувались спеціалістами КП «НВК «Іскра» на поставлених модернізованих радіолокаційних станціях 80К6М вЮ1.231.054 є товарами військового призначення:

-лист ДСЕК України № 386/23-15 від 02.02.2015 на постанову слідчого СВ СБУ в області щодо призначення експертизи, згідно якого зазначено «за результатами проведення Держекспортконтролем України ідентифікації, яка здійсненні на підставі документальних матеріалів ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» та КП «НВК «Іскра» монтажний комплект 6УФ52 вЮ4.075.255 є товарами військового призначення, міжнародні передачі якого підлягають державному контролю» (а.с.28-29 т.3);

-лист ДСЕК України № 2940/06-15 від 11.09.2015 «послуги гарантійного ремонту та пусконалагоджувальні роботи монтажного комплекту 6УФ52 вЮ4.075.255 ідентифікуються як товар військового призначення (позиція списку ML5b товарів військового призначення, міжнародні передачі який підлягають державному експортному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 №1807) (а.с.33-34 т.3);

-довідка КП «НВК «Іскра» щодо ідентифікації товару від 20.06.2011, згідно якої зазначено, що монтажний комплект 6УФ52 згідно децимального номеру вЮ4.075.255 спеціально призначений для використанні у зазначених сферах військове використання призначений для забезпечення в радіолокаційному режимі здійснювати контроль за повітряним простором та виявленню повітряних цілей за своїм описом відповідає опису товарів, які містяться у підпозиції b позиції ML5 списку (а.с. 188-190 т. 2);

Відповідно до пункту 1 розділу «Загальні примітки», розміщеному наприкінці Списку, основною підставою для застосування до товарів процедур державного експортного контролю є відповідність таких товарів найменуванню та опису товарів за відповідними групами, які наведені у Списку. Назви послуги, які виконувалися працівниками КП НВК «Іскра» в Республіці Азербайджан, у позиції ML5.b згаданого Списку не зазначені.

Дослідивши вищезазначені документи, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що вироби «монтажний комплект 6УФ52 вЮ4.075.255» та «модернізована радіолокаційна станція 80К6М вЮ1.231.054» є тотожніми. Включення модернізованої радіолокаційної станції 80К6М вЮ1.231.054 як складової частини монтажного комплекту 6УФ52 вЮ4.075.255 не свідчить про ідентифікацію станції 80К6М вЮ1.231.054 як окремого товару військового призначення без окремого її визначення в Списку товарів військового призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 №1807. Висновок обвинувачення про ідентифікацію за аналогією гарантійних та пуско-налагоджувальних робіт щодо модернізованої радіолокаційної станції 80К6М вЮ1.231.054 та щодо монтажного комплекту 6УФ52 вЮ4.075.255, як товарів військового призначення, є припущенням.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, п.п. 18, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Пункт 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення.

Об`єктивна сторона злочину виражається в порушенні встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, під якими розуміються такі дії, як експорт, імпорт, реекспорт, тимчасове вивезення предметів за межі України або тимчасове ввезення їх на її територію, транзит товарів територією України тощо. Здійснення експорту таких виробів в будь-який інший спосіб, ніж це передбачено зазначеним порядком - є порушенням вимог законодавства в галузі державного експортного контролю (стаття 24 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання»). Порушення правил міжнародних передач можуть виявлятися в тому, що товари не пройшли державного експортного контролю, або суб`єкти не одержали дозволу цього контролю, висновку або документу про гарантії, або одержали дозвіл незаконно, шляхом представлення підроблених документів, умисно приховали відомості, які мають значення для отримання дозволу, отримали дозвіл шляхом зловживання службовим становищем тощо.

Статтею 24 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» визначено вичерпний перелік порушень вимог законодавства в галузі державного експортного контролю. Проте, обвинувальний акт не містить чіткого формулювання обвинувачення з конкретизацією дій обвинуваченого в контексті положень Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» .

Об`єктивна сторона злочинів, передбачених ст. 333 КК України, може полягати як в активних діях, так і в бездіяльності, коли має місце недотримання певних правил.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 не оспорює факт направлення ним спеціалістів КП НВК «Іскра» як до Республіки Білорусь, так і до Республіки Азербайджан для проведення пусконалагоджувальних робіт та гарантійного обслуговування модернізованої радіолокаційної станції 80К6М вЮ1.231.054 на підставі договору комісії № STE-4-55-Д/К-11 від 09.02.2011 р. без отримання останнім дозволів ДСЕК України, посилаючись на те, що такий обов`язок по отриманню всіх дозвільних документів покладався на ДГЗП «Спецтехноекспорт».

Отже, бездіяльність при вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України, полягає в невиконанні дій щодо отримання в установленому порядку дозволів, висновків чи документів про гарантії у випадках, коли існує правовий обов`язок і реальна можливість вчинення таких дій.

Статтею 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» встановлено, що зовнішньоекономічний договір (контракт) матеріально оформлена угода двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності. Згідно ст. 17 цього Закону зовнішньоекономічні договори (контракти) стосовно міжнародних передач товарів укладаються суб`єктами господарювання з урахуванням вимог щодо здійснення таких передач, установлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови КМУ від 12.07.1999 р. № 1228 «Про надання суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності повноважень на право здійснення експорту, імпорту товарів військового призначення та товарів, які містять відомості, що становлять державну таємницю» КП НВК «Іскра» не включено до переліку суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, яким надано право на вивезення за межі України товарів військового призначення.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» здійснення необхідних заходів, пов`язаних з отриманням дозвільних документів на здійснення міжнародних передач товарів військового призначення та подвійного використання, є обов`язком суб`єкта міжнародної передачі товарів.

Згідно п. 3 Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого Постановою КМУ від 20.11.2003 р. № 1807, міжнародна передача товарів військового призначення та подвійного використання може здійснюватися суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів або іноземним суб`єктом господарської діяльності за наявності в нього відповідного дозволу чи висновку ДСЕК України, для отримання якого відповідно до ст. 16 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів повинен звернутися з письмовою заявою до ДСЕК України, до якої додати оригінал зовнішньоекономічного контракту, документу про гарантії, документи, необхідні для проведення експертизи товару, оригінали документів, які містять зобов`язання кожного посередника щодо передачі товару іншому посереднику або кінцевому споживачеві та ін.

Допитаний в суді в якості спеціаліста представник Державної служби експортного контролю України ОСОБА_17 підтвердив вищевказані обставини щодо порядку отримання дозвільних документів ДСЕК України при перевезенні товарів військового та подвійного призначення.

Крім того, в листі від 11.09.2014 р. № 2940/06-15 (а.с. 33-34 т. 3) ДСЕК України роз`яснила, що обов`язок по отриманню всіх необхідних дозволів Державної служби експортного контролю на вивезення за межі України товарів військового та подвійного призначення покладається на суб`єкта міжнародної передачі товару. Зі змісту вказаного листа та обвинувального акту вбачається що «товаром» є монтажні комплекти 6УФ52 вЮ4.075.255 (позиція ML5.b), суб`єктом міжнародної передачі якого є ДГСП «Спецтехноекспорт». Судом встановлено, що протягом 2012-2015 років ДГЗП «Спецтехноекспорт» отримувало в ДСЕК України дозволи щодо надання послуг з гарантійного ремонту складових частин, блоків, агрегатів та комплектуючих виробів до монтажного комплекту 6УФ52 як в Республіці Білорусь, так і в Республіці Азербайджан, а саме: дозвіл № 27507906 від 08.11.2012 р., дозвіл № 27507912 від 28.10.2014 р., дозвіл № 27507914 від 02.07.2015 р., в подальшому графу 17 «Особливі умови використання дозволу та додаткова інформація» дозволу № 27507914, виданого ДГЗП «Спецтехноекспорт» доповнено приміткою «для надання послуг як на території кінцевого споживача - ТОВ «Техносоюзпроект», так і в місці дислокації кінцевого виробу в Республіці Азербайджан». Інформація про надані Держекспортконтролем дозволи міститься в листах № 2483/30 від 03.08.2016 р. (а.с. 226-227 т. 3) та у листі ДСЕК України № 323/23 від 29.01.2015 р. (а.с.30-31 т. 3), в листі ДСЕК України від 24.07.2015 р. № 2347/12-15 (лист а.с. 27 том 3) а також в листі Спецтехноекспорт № 313/34/58-В від 19.08.2015 р.,

Так, під час розгляду справи встановлено, що КП НВК «Іскра» не є суб`єктом міжнародної передачі монтажних комплектів 6УФ52 вЮ4.075.255, а тому не отримувало дозволів ДСЕК України в 2012-2014 р.р., ні на виконання робіт в Республіці Білорусь, ні в Республіці Азербайджан. При цьому, ОСОБА_18 обвинувачується у відрядженні спеціалістів КП НВК «Іскра» без дозволу ДСЕК виключно в Республіку Азербайджан. Сторона обвинувачення визнає правомірним виконання спеціалістами КП НВК «Іскра» гарантійних робіт в Республіці Білорусь в 2012-2014 р.р. за аналогічних обставин без дозволу ДСЕК України. Вказане свідчить про односторонність та непослідовність (нелогічність) пред`явленого обвинувачення.

Таким чином, КП НВК «Іскра» не є стороною зовнішньоекономічного договору (контракту) № STE-4-43-K/KE-11 від 24.06.2011 р. на поставку монтажних комплектів 6УФ52, а отже суб`єктом міжнародної передачі товарів військового призначення. Отже обов`язку отримувати дозвільні документи ДСЕК України на перевезення товарів військового призначення як в Республіці Білорусь, так і в Республіці Азербайджан у КП НВК «Іскра» не виникає. Крім того, виходячи з Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення отримати дозвіл ДСЕК України на міжнародної передачі товарів військового призначення має можливість виключно суб`єкт міжнародних відносин - сторона зовнішньоекономічного контракту.

Вказані обставини узгоджуються з показами допитаних судом свідків, а саме.

Свідок ОСОБА_19 вказав, що він працював в ДГЗП «Спецтехноекспорт», з 2005 по 31.12.2014 був директором. Знайомий з обвинуваченим ОСОБА_6 . Вказав, в 2011 р. між ДГЗП «Спецтехноекспорт» та КП НВК «Іскра» було укладено договір комісії на виготовлення та продаж 4 комплектів модернізованої радіолокаційної станції 80К6М. Після чого ДГЗП «Спецтехноекспорт» було укладено зовнішньоекономічний контракт з ТОВ «Техносоюзпроект» на поставку 6УФ52 до Республіки Білорусь. Він як директор підписував всі документи в рамках вищевказаного договору комісії та контракту. Саме на ДГЗП «Спецтехноекспорт» було покладено обов`язок по отриманню дозволів ДСЕК України. Отримані від КП НВК «Іскра» РЛС 80К6М були доукомплектовані ДГЗП «Спецтехноекспорт» в результаті чого був отриманий готовий товар виріб 4 монтажні комплекти 6УФ52, які були поставлені до Республіки Білорусь, яка в свою чергу могла їх передавати далі. В подальшому товар був перевезений з Республіки Білорусь в Республіку Азербайджан. Виріб 6УФ52 відноситься до товарів війського призначення. В контракті було зазначено, що ДГЗП «Спецтехноекспорт» здійснює гарантійне обслуговування поставленого товару в тих місцях, які визначить покупець. Аналогічні зобов`язання дублюються і в договорі комісії, укладеному з КП НВК «Іскра». Після пред`явлення білоруською стороною рекламації про усунення недоліків товару, ДГЗП «Спецтехноекспорт» надсилало листи до КП НВК «Іскра» про направлення спеціалістів для виконання гарантійних зобов`язань по договору комісії. Протягом 2012-2014 років ДГЗП «Спецтехноекспорт» отримувало всі необхідні дозволи ДСЕКУ на поставку товару до Республіки Білорусь. Окремий дозвіл на виконання таких гарантійних зобов`язань за цим зовнішньоекономічним контрактом в Республіці Азербайджан ДГЗП «Спецтехноекспорт» не отримувало, так як вважало що це є генеральний дозвіл, який надає право виконувати гарантійне обслуговування не лише в країні покупця (Республіці Білорусь), а й в країні кінцевого споживача (Республіці Азербайджан). Проте, після проведення перевірки УСБУ в 2015 році ДГЗП «Спецтехноекспорт» отримало додатковий дозвіл ДСЕКУ на виконання робіт в Республіці Азербайджан.

Свідок ОСОБА_20 вказав, що він є співробітником ДГЗП «Спецтехноекспорт», заступник начальника департаменту контрактів №3. Вказав, що ДГЗП «Спецтехноекспорт» є спецекспортером, що реалізує вироби спеціального призначення на підставі постанови КМУ № 1228 від 12.07.1999 р., КП НВК «Іскра» такого права не має, тому залучає комісіонерів. Пояснив, що в 2011 р. був укладений договір комісії між КП «НВК «Іскра» та ДГЗП «Спецтехноекспорт» на поставку 4 комплектів РЛС 80К6М, а потім ДГЗП «Спецтехноекспорт» з білоруським підприємством ТОВ «Техносоюзпроект» на поставку 4 монтажних комплектів 6УФ52. На ДГЗП «Спецтехноекспорт» покладалися обов`язки отримувати висновки та дозволи ДСЕКУ на продаж товарів військового призначення та виконання робіт з їх гарантійного обслуговування. Протягом 2012-2014 років ДГЗП «Спецтехноекспорт» отримувало всі необхідні дозволи ДСЕК України на поставку товару до Республіки Білорусь та виконання там працівниками КП НВК «Іскра» гарантійних зобов`язань щодо товару - пусконалагоджувальних та ремонтних робіт, а в 2015 році після перевірки СБУ ДГЗП «Спецтехноекспорт» отримало додатковий дозвіл ДСЕКУ на виконання робіт в Республіці Азербайджан. ДГЗП «Спецтехноекспорт» не знало, що потрібні дозволи на ремонт та пусконалагоджувальних робіт. Підписував договір комісії не ОСОБА_6 , він його тільки виконував.

Свідок ОСОБА_21 вказав, що він працював у ДГЗП «Спецтехноекспорт», директором департаменту контрактів №4 в період з 2011 по 2014 роки, та з жовтня 2013 по березень 2014 року був виконуючим обов`язки директора вказаного підприємства. Знайомий з обвинуваченим ОСОБА_6 . Вказав, що договір комісії він не укладав, а лише продовжував його виконувати. Він не пам`ятає, що підписував з боку ДГЗП «Спецтехноекспорт» по правовідносинам з КП «НВК «Іскра», оскільки в нього було багато документів на підпис. Зазначає, що був дозвіл ДСЕК України на поставку товару, та в контракті і в договорі комісії був передбачений обов`язок КП «НВК «Іскра» щодо виконання гарантійного обслуговування товару.

Так, свідок ОСОБА_9 вказав, що він є співробітником КП «НВК «Іскра», начальником сектору. Він приблизно три роки тому, був відряджений до Республіки Білорусь та Республіки Азербайджан, для виконання пусконалагоджувальних та монтажних робіт модернізованої радіолокаційної станції 80К6М вЮ1.231.054 вироблених КП НВК «Іскра» на готовому виробі 6УФ52. Йому відомо що було укладено договір комісії між КП НВК «Іскра» та ДГЗП «Спецтехноекспорт» договір комісії № STE-4-55-Д/К-1, та оскільки він механік, а не юрист, йому не відомі юридичні моменти вказаного договору. Вказує, що на підставі наказів директора КП НВК «Іскра» ОСОБА_6 він виїжджав до Республіки Азербайджан десь три рази в складі групи з співробітників КП НВК «Іскра». Виконував роботи, пов`язані виключно з недоліками складової частини, виготовленої КП НВК «Іскра», а саме радіолокаційної станції 80К6М. При проведенні вказаних робіт були присутні також представники з Білорусії та від ДГЗП «Спецтехноекспорт». За результатами виконаних робіт представники ТОВ «Техноспецпроект» та ДГЗП «Спецтехноекспорт» складали акти прийому-передачі виконаних робіт. Він у складанні цих актів участі не приймав, а після повернення складав технічний звіт про виконані роботи, який є внутрішнім документом КП НВК «Іскра».

Свідок ОСОБА_22 вказав, що він є співробітником КП «НВК «Іскра», начальником сектору. Він приблизно три роки тому, був відряджений до Республіки Білорусь та Республіки Азербайджан, для виконання пусконалагоджувальних та монтажних робіт модернізованих радіолокаційних станцій 80К6М вЮ1.231.054, вироблених КП НВК «Іскра» у складі монтажних комплектів 6УФ52. Вказав, що на підставі наказів директора КП НВК «Іскра» ОСОБА_6 він виїжджав до Республіки Азербайджан десь три рази в складі групи з співробітників КП НВК «Іскра». В його обов`язки входило налагодження програмного забезпечення. За результатами виконаних робіт представники ТОВ «Техноспецпроект» та ДГЗП «Спецтехноекспорт» складали акти прийому-передачі виконаних робіт.

Свідок ОСОБА_11 вказав, що він є співробітником КП «НВК «Іскра», начальником сектору. Він приблизно три роки тому, був відряджений до Республіки Білорусь та Республіки Азербайджан, для виконання пусконалагоджувальних та монтажних робіт модернізованих радіолокаційних станцій 80К6М вЮ1.231.054, вироблених КП НВК «Іскра». Вказав, що на підставі наказів директора КП НВК «Іскра» ОСОБА_6 він виїжджав до Республіки Азербайджан десь три-чотири рази в складі групи з співробітників КП НВК «Іскра». В його обов`язки входило налагодження програмного забезпечення радіолокаційних станцій 80К6М вЮ1.231.054 у складі готового виробу 6УФ52. За результатами виконаних ним робіт він складав технічний звіт, який є внутрішнім документом КП НВК «Іскра». Акт прийому-передачі виконаних робіт з підприємствами Білорусі або Азербайджану не складав та не підписував.

Свідок ОСОБА_13 вказав, що він є співробітником КП «НВК «Іскра», провідний спеціаліст конструктор. Він був відряджений до Республіки Білорусь та Республіки Азербайджан, для виконання пусконалагоджувальних та монтажних робіт модернізованих радіолокаційних станцій 80К6М вЮ1.231.054, вироблених КП НВК «Іскра». Вказав, що на підставі наказу директора КП НВК «Іскра» ОСОБА_6 він виїжджав до Республіки Азербайджан десь три рази в складі групи з співробітників КП НВК «Іскра». В його обов`язки входило виконання модульного ремонту, ремонт антен та модулів. За результатами виконаних робіт ним складався технічний звіт про відрядження. Юридичні аспекти відрядження йому не відомі.

Свідок ОСОБА_14 вказав, що він є співробітником КП «НВК «Іскра», заступник начальника науково-дослідного відділу. Він був відряджений до Республіки Азербайджан, для виконання пусконалагоджувальних та монтажних робіт модернізованих радіолокаційних станцій 80К6М вЮ1.231.054, вироблених КП НВК «Іскра». Вказав, що на підставі наказу директора КП НВК «Іскра» ОСОБА_6 він виїжджав до Республіки Білорусь та Республіки Азербайджан протягом 2012-2013 років в складі групи з співробітників КП НВК «Іскра». В його обов`язки входило налагодження програмного забезпечення для обробки сигналів радіолокаційних станцій 80К6М вЮ1.231.054.

Свідок ОСОБА_16 вказав, що він є співробітником КП «НВК «Іскра», начальник випробувальної станції, відділ №14. Обвинувачений ОСОБА_6 - директор КП «НВК «Іскра». З 2012 року він виїжджав до Білорусії, та десь восени 2013 року до Республіки Азербайджан, для виконання ремонтних робіт. Вказав, що КП НВК «Іскра» виготовляє радіолокаційну та іншу техніку, однак йому умови договорів не відомі. До Білорусії він виїжджав десь 4 рази, був присутній при сдачі готового виробу та виконанні пуско-налагоджувальних робіт радіолокаційних станцій 80К6М вЮ1.231.054 у складі готового виробу 6УФ52. До Республіки Азербайджан десь 7 разів він виїжджав, для ремонту, там були й представники з боку Білорусії та від ДГЗП «Спецтехноекспорт». Кожний працював на своїй частині техніки. Він виїжджав за наказами про відрядження. Він складав технічний висновок після кожного відрядження про виконання конкретних видів робіт по ремонту радіолокаційних станцій 80К6М на кінцевому виробі. Підставою для необхідності відряджень до Білорусії та Азербайджану були листи про необхідність виконання таких робіт.

Свідок ОСОБА_23 вказав, що він є співробітником КП «НВК «Іскра», начальник інспекційного відділу. Обвинувачений ОСОБА_6 - директор КП «НВК «Іскра». Вказав, що ДГЗП «Спецтехноекспорт» поставив радіолокаційні станції 80К6М вЮ1.231.054, у складі монтажних комплектів 6УФ52 вЮ4.075.255. ДГЗП «Спецтехноекспорт» був посередником. Кінцеві монтажні комплекти повинні були бути поставлені до Білорусії. Техніку без співробітників КП «НВК «Іскра» не могли відремонтувати в Республіці Азербайджан.

Свідок ОСОБА_12 вказав, що він є співробітником КП «НВК «Іскра», начальник сектору, відділ №86. Обвинувачений ОСОБА_6 - директор КП «НВК «Іскра». Був у Республіки Білорусь та Республіки Азербайджан за наказом керівника підприємства у 2010 році 2 рази, та у 2014 році. Проводив гарантійні роботи в радіолокаційних станціях 80К6М вЮ1.231.054, встановлених на монтажних комплектах 6УФ52 вЮ4.075.255, а саме, робив діагностику. Вказаний прилад підсилював сигнал. Це товар подвійного призначення, він вствновлюється у радіолокаційній станції, в техніці, щоб бачити повітряні судна. Використовується як в військових так і в цивільних цілях. В Запоріжжі ним складались звіти про виконану роботу.

Свідок ОСОБА_8 вказав, що він є співробітником КП «НВК «Іскра», начальник відділу зовнішньо-економічних зав`язків. Обвинувачений ОСОБА_6 - директор КП «НВК «Іскра». Підприємство виготовляє радіолокаційну техніку військового та подвійного призначення. КП «НВК «Іскра» не має повноважень поставляти товари військового призначення та послуги військового призначення, тому такі угоди укладаються за участю спецекспортерів, перелік яких визначений постановою КМУ від 12.07.1999 р. № 1228. ДГЗП «Спецтехноекспорт» є дочірнім підприємством «Укрспецекспорт». В 2011 р. між КП НВК «Іскра» та ДГЗП «Спецтехноекспорт» було укладено договір комісії № STE-4-55-Д/К-11 на виготовлення та продаж від імені комітента 4 комплектів модернізованої радіолокаційної станції 80К6М вЮ1.231.054, який не є готовим виробом, а є комплектуючим радіолокаційним пристроєм до виробу 6УФ52, який може використовуватися як в цивільній так і в військовій авіації. В договорі комісії були чітко розмежовані зобов`язання: ДГЗП «Спецтехноекспорт» повинен був самостійно знайти замовника на товар, прийняти товар у КП НВК «Іскра» та продати його покупцю, а також оформити всі необхідні дозволи ДСЕКУ на міжнародну передачу товарів. КП НВК «Іскра» оплатила ДГЗП «Спецтехноекспорт» вартість отриманих ДГЗП «Спецтехноекспорт» дозволів ДСЕКУ, митне оформлення товару та комісійну винагороду. Поставку товару за межі України здійснювало ДГЗП «Спецтехноекспорт». Після поставки товару протягом 18 місяців з дати встановлення РЛС 80К6М на об`єкті 6УФ52 та введення в експлуатацію, КП НВК «Іскра» несло зобов`язання перед ДГЗП «Спецтехноекспорт» по гарантійному обслуговуванню товару в країні кінцевого споживача товару, де б він не знаходився. Обов`язок по оформленню дозволів ДСЕКУ на виїзд працівників КП НВК «Іскра» за межі України та виконання гарантійних робіт в інших країнах покладався на ДГЗП «Спецтехноекспорт». Після надходження рекламації від білоруської сторони, ДГЗП «Спецтехноекспорт» направлялися в адресу КП НВК «Іскра» листи з вимогою відправлення спеціалістів КП НВК «Іскра» для усунення недоліків та гарантійного обслуговування товару. За результатами розгляду рекламації на нарадах приймалося рішення про відрядження фахівців КП НВК «Іскра» для усунення недоліків товару. Після цього він в свою чергу готував документи на відрядження співробітників, а ОСОБА_6 підписував накази про відрядження працівників КП «НВК «Іскра» до Республіки Білорусь та Республіки Азербайджан. Підставою для відрядження були саме листи ДГЗП «Спецтехноекспорт», оскільки вибула з роботи якась частина їхнього пристрою. Працівники КП НВК «Іскра» на території Республіки Білорусь та Республіки Азербайджан виконували виключно ті роботи, які були обумовлені гарантійними зобов`язаннями згідно розділів 6 та 7 договору комісії та виключно щодо своєї складової товару РЛС 80К6М, а не всього виробу 6УФ52. Після повернення з відрядження працівники КП НВК «Іскра» складали технічні звіти з метою удосконалення продукції КП НВК «Іскра». Йому не відомо було про отримання дозволів ДГЗП «Спецтехноекспорт», оскільки це був обов`язок ДГЗП «Спецтехноекспорт» контролювати вказане питання. КП «НВК «Іскра» не отримував дозволів.

Свідок ОСОБА_15 вказав, що він працює у КП «НВК «Іскра» відділ №86 начальником сектору. Зазначив, що виїжджав до Республіки Білорусь та Республіки Азербайджан по технічним питанням, а саме встановлював систему автоматики, яку він розробляв, це був радар. Йому не відомі обставини укладення договору комісії. Для його відрядження був наказ директора КП «НВК «Іскра» ОСОБА_6 . По приїзду в Запоріжжя він складав звіт. Він був у Республіки Азербайджан десь 3 рази, коли виникали проблеми, він їх усував.

Разом з тим, під час судового розгляду було також допитано в якості спеціалістів ОСОБА_17 начальника відділу правового застосування і розслідувань в сфері державного експортного контролю (Державної служби експортного контролю України) який вказав, що перелік підприємств, які мають право експорту/імпорту товарів військового призначення, визначено постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.1999 р. № 1228. ДГЗП «Спецтехноекспорт» включено до вказаного переліку, а КП НВК «Іскра» - ні. Згідно діючого Порядку міжнародна передача товарів військового призначення повинна здійснюватися суб`єктом міжнародних передач товарів за наявності в нього відповідного дозволу ДСЕК. Такий дозвіл надається стороні міжнародного контракту, для чого сторона по контракту повинна надати до ДСЕК інформацію про умови контракту, кінцеве місце використання товарів, оригінал контракту та ін. Дозвіл видається під конкретний зовнішньоекономічний контракт. Вони підтримують лист Державної служби експортного контролю України № 2940/06-15 від 11.09.2015, в якому вони зазначили, що послуги з гарантійного ремонту та пусконалагоджувальні роботи монтажного комплекту 6УФ52 вЮ4.075.255 ідентифікуються як товар військового призначення (позиція ML5.b) міжнародні передачі яких суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів може здійснювати за наявності у нього відповідного дозволу Держекспортконтролю, які КП «НВК «Іскра» та ДГЗП «Спецтехноекспорт», не отримували. Яке з вказаних підприємств повинно було отримувати дозволи ДСЕК України слід з`ясовувати виходячи зі змісту їх договірних зобов`язань. Суб`єктом міжнародної передачі товарів військового призначення за контрактом від 24.06.2011 р. є ДГЗП «Спецтехноекспорт». Для отримання дозволу ДСЕКУ ДГЗП «Спецтехноекспорт» надавало вказані документи для поставки товару та виконання робіт на території Республіки Білорусь у 2012, 2014 роках, а також на території республіки Азербайджан в липні 2015 року. Санкції за порушення законодавства України про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання до ДГЗП «Спецтехноекспорт» або КП НВК «Іскра» з боку ДСЕК не застосовувались.

Стороною обвинувачення в якості доказів винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України, надані та досліджені судом в судовому засіданні наступні документи, які були вилучені під час тимчасового доступу у КП «НВК «Іскра» (протокол та опис вилучених речей та документів від 22.01.2015 а.с.140-182 т. 2), проведеного на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2014 (а.с. 137-139 т. 2):

-накази про відрядження за підписом директора КП «НВК «Іскра», на той час ОСОБА_6 № 366/в від 24.12.2012 (а.с.211 т.2) та відповідні посвідчення про командирування з 25.12.2012 по 30.12.2012 ОСОБА_15 та ОСОБА_16 (а.с.212-213 т. 2), №1/в від 08.01.2013 (а.с.216 т. 2) та відповідні посвідчення про командирування з 09.01.2013 по 31.01.2013 ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та ОСОБА_16 (а.с. 217-218 т.2), № 36/в від 14.02.2013 (а.с.222 т. 2) та відповідні посвідчення про командирування з 15.02.2013 по 28.02.2013 ОСОБА_16 (а.с. 223, 225 т.2), № 210/в від 02.07.2013 (а.с. 228 т. 2) та відповідні відрядження про командирування з 10.07.2013 по 20.07.2013 ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 (а.с. 230-235 т. 2), №298/в від 05.09.2013 (а.с.244 т. 1, а.с. 146 т. 3), № 311/в від 12.09.2013 (а.с. 245 т. 1) та відповідні посвідчення про відрядження з 07.09.2013 по 14.09.2013 ОСОБА_9 , ОСОБА_16 та ОСОБА_10 (а.с. 246-248 т. 1), № 375/в від 19.11.2013 (а.с.238 т. 2, а.с. 148 т. 3) та відповідні посвідчення про відрядження з 23.11.2013 по 30.11.2013 ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та ОСОБА_9 , №20/в від 04.02.2014 (а.с.222 т. 1, а.с. 149 т. 3) та відповідні посвідчення про відрядження з 09.02.2014 по 22.02.2014 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_16 (а.с. 223-225 т. 1), № 68/в від 18.03.2014 (а.с.246 т.2) та відповідне посвідчення про відрядження з 21.03.2014 по 31.03.2014 ОСОБА_24 (а.с.247 т.2), № 148/в від 12.06.2014 (а.с. 2 т. 3) та відповідне посвідчення про відрядження з 14.06.2014 по 22.06.2014 ОСОБА_16 (а.с.3 т.3), 230/в від 19.08.2014 (а.с.232 т.1) та відповідні посвідчення про відрядження з 23.08.2014 по 06.09.2014 ОСОБА_16 та ОСОБА_11 (а.с. 233-234 т.1), № 389/в від 03.12.2014 (а.с.10 т. 3) та відповідне посвідчення про відрядження з 07.12.2014 по 23.12.2014 ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_11

-технічні звіти працівників КП «НВК «Іскра» які були командировані до Республіки Азербайджан та виконували гарантійні, науково-технічні, приймально-здавальні роботи щодо РЛС 80К6М, а також роботи щодо усунення недоліків взаємодії виробу 80К6М з виробом ПБУ (а. с. 226-229 т.1, а. с. 249 т. 1, а. с. 219-220 т. 2, а. с. 225 т.2, а. с. 236 т. 2, а. с. 242 т. 2, а. с. 248-249 т.2, а. с. 4 т. 3, а. с. 15-15 т. 3);

-інформація ІНФОРМАЦІЯ_2 на запит УСБУ в Запорізькій області № 51/1267 від 09.10.2015 щодо перетинання державного кордону ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_24 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , (а. с 18-22 т.3);

Необхідним є зазначити, що факт перебування працівників КП «НВК «Іскра» та виконання ними у Республіці Азербайджан робіт, які відповідно до вимог Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» відносяться до товарів військового призначення, ніким не заперечувались та підтверджуються описаними вище показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_24 та ОСОБА_13 , які показали, що за наказами директора КП «НВК «Іскра» виїздили до Республіки Азербайджан для виконання певних робіт, про що в подальшому складали технічні звіти.

Суд приймає в якості доказів, наступні надані стороною обвинуваченого докази.

Так, у відповідності до наказів генерального директору Державного концерну Укроборонпром № 21-к від 19.01.2012 ОСОБА_6 призначений на посаду в.о. директора КП «НВК «Іскра», а в подальшому наказами № 116-к від 27.07.2012, №125-к від 25.07.2013, № 189-к від 25.07.2014 на посаду директора, та відповідними наказами по КП «НВК «Іскра» № 143-к від 30.01.2012, № 974-к від 01.08.2012, №1391 від 30.07.2013, № 1516-к від 31.07.2014 (а. с. 176, 189, 202, 205 т. 1) тобто з 19.01.2012 по 27.07.2015 займав посаду директора КП «НВК «Іскра» (а. с. 175, 177, 189, 204 т. 1), поки наказом № 173-к від 24.07.2015 контракт з ОСОБА_6 з 27.07.2015 не був припинений (а. с. 212 т.1).

Статутом КП «НВК «Іскра» (а.с. 172-175 т. 1): п. п. 26, 27 передбачено, що поточне управління підприємством здійснює директор, який самостійно вирішує питання діяльності підприємства, за винятком питань віднесених чинним законодавством України, Статутом Концерну до компетенції Органу управління.

Контрактами, які кожен раз укладались із призначеним наказами Укроборонпром директором, № 78К/12 від 27.07.2012, № 39К/13 від 25.07.2013 та № 54К/14 від 25.07.2014 (а.с. 178-188, 190-201, 206-211 т.1), на директора КП «НВК «Іскра» ОСОБА_6 покладено виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій підприємства, а саме: здійснення поточного управління підприємством, організація його виробничо-господарської, соціально-побутової та іншої діяльності, забезпечення виконання завдань підприємства, передбачених законодавством України (п.2.1), діяти від імені підприємства, представляти його інтереси у відносинах з органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, укладати від імені підприємства договори з іншими підприємствами, установами та організаціями, видавати доручення, а також в межах своєї компетенції видавати накази та інші акти, давати вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників (п.2.11).

Так, 09.02.2011 між Казенним підприємством «Науково-виробничий комплекс «Іскра» та Дочірнім підприємством Державної компанії з експорту та імпорту продукції та послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» ДГЗП «Спецтехноекспорт» укладено договір комісії № STE-4-55-Д/К-11 (а. с. 130-68 т. 2) умовами якого передбачено, що КП НВК «Іскра» зобов`язалося виготовити 4 модернізовані радіолокаційні станції 80К6М вЮ1.231.054, а ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» у свою чергу зобов`язалося за плату знайти покупця та укласти від свого імені зовнішньоекономічний контракт, оформити дозвільні документи ДСЕК України та здійснити поставку товару в країну замовника. Товаром за цим договором є 4 модернізовані радіолокаційні станції 80К6М вЮ1.231.054.

Як зазначав у своїх показах, обвинувачений, обов`язки щодо отримання дозволів ДСЕК України у відповідності до умов договору комісії покладені на ДГЗП «Спецтехноекспорт», а саме п. 3.1.7 передбачено, що комісіонер зобов`язується вжити заходи щодо оформлення дозволів ДСЕК України на ввіз на територію України шасі МЗКТ 65272, на реалізацію (експорт) товару замовнику та виконання гарантійних робіт.

Крім того, згідно п. 3.2.4 договору комісії КП НВК «Іскра» зобов`язалося сплатити ДГЗП «Спецтехноекспорт» витрати на оформлення останнім дозволів державних органів, в тому числі ДСЕК України, страхування, митне оформлення товару та комісійну винагороду.

Далі, 24.06.2011 року між ДГЗП «Спецтехноекспорт» та ТОВ «Техносоюзпроект» (Республіка Білорусь) було укладено контракт №STE-4-43-K/KE-11 на поставку 4 монтажних комплектів 6УФ52 вЮ4.075.255. Товаром за цим контрактом є 4 монтажних комплектів 6УФ52 вЮ4.075.255 (до складу яких входять 80К6М вЮ1.231.054)

ТОВ «Техносоюзпроект» листом від 22.12.2012 № 2628 та від 27.12.2012 №2644 залучив ДГЗП «Спецтехноекспорт» до виконання робіт із здачі-приймання виробу 6УФ52. Оскільки модернізована радіолокаційна станція 80К6М вЮ1.231.054 входила до складу монтажного комплекту 6УФ52 вЮ4.075.255, прийом-передача її кінцевому споживачу здійснювалась у відповідності до додаткової угоди № 5 до контракту від 21.12.2012 р., у зв`язку з чим копія вказаних листів була направлена і до КП «НВК «Іскра» директору ОСОБА_6 .

В період з 22.12.2012 по 21.11.2014 р.р. з метою організації виїздів працівників КП «НВК «Іскра» до Республіки Білорусь та Республіки Азербайджан для проведення пусконалагоджувальних робіт та гарантійних робіт з усунення виявлених під час експлуатації недоліків 4 комплектів модернізованої радіолокаційної станції 80К6М вЮ1.231.054, на які відповідно до договору комісії № STE-4-55-Д/К-11 від 09.02.2011 та контракту № STE-4-43-K/КЕ-11 від 24.06.2011 діяли умови гарантійного обслуговування з боку виробника, ДГЗП «Спецтехноекспорт» зверталось на адресу КП «НВК «Іскра» з відповідними листами № 2628 від 22.12.2012, № 2644 від 27.12.2012, № 1300 від 20.06.2013, № 4211 від 21.06.2013, № 5902 від 05.09.2013, № 7638 від 19.11.2013, №8441 від 20.12.2013, № 181 від 29.01.2014, № 1213 від 09.06.2014, № 3608 від 12.06.2014, № 1703 від 11.08.2014, № 3/42/104 від 01.09.2014, № 2644 від 21.11.2014.

Після цього, директор КП «НВК «Іскра» ОСОБА_6 підписав накази № 366/в від 24.12.2012, №1/в від 08.01.2013, № 36/в від 14.02.2013, №298/в від 05.09.2013, № 311/в від 12.09.2013, № 375/в від 19.11.2013, №20/в від 04.02.2014, № 68/в від 18.03.2014, № 148/в від 12.06.2014, № 230/в від 19.08.2014, № 389/в від 03.12.2014, якими зобов`язав відрядити співробітників КП «НВК «Іскра» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 до Республіки Азербайджан для виконання приймально-здавальних та гарантійних робіт монтажних комплектів 6УФ52 вЮ4.075.255, в межах договору комісії № STE-4-55-Д/К-11 від 09.02.2011.

Відповідно до змісту технічних звітів № 92 від 29.01.2013, № 202 від 06.03.2013, № 620 від 31.07.2013, № 771 від 18.09.2013, № 1066 від 05.12.2013, № 195 від 27.02.2014, № 352 від 17.04.2014, № 521 від 24.06.2014 та № 1132 від 29.12.2014, співробітники КП «НВК «Іскра» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , на території Республіки Азербайджан в період з 09.01.2013 по 22.12.2014 р.р. виконали пуско-налагоджувальні та ремонтні роботи які стосувались недоліків, виявлених в модернізованих радіолокаційних станціях 80К6М вЮ1.231.054, а не монтажних комплектах 6УФ52, як зазначає сторона обвинувачення.

Вищезазначені дії ОСОБА_6 згідно обвинувального акту кваліфіковані за ч. 1 ст. 333 КК України як «умисне порушення порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експертному контролю».

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.333 КК України, який посягає на недоторканність державного кордону України, характеризується прямим умислом, за якого особа усвідомлює, що здійснює міжнародну передачу товарів військового або подвійного призначення, які підлягають державному експортному контролю, з порушенням встановленого порядку такої передачі та бажає це зробити. Мотиви і мета можуть бути різними і на кваліфікацію не впливають.

За результатами судового розгляду судом достовірно встановлено факт підписання наказів ОСОБА_6 про направлення спеціалістів КП НВК «Іскра» до Республіки Білорусь та Республіки Азербайджан для виконання пуско-налагоджувальних та ремонтних робіт на виконання гарантійних зобов`язань по обслуговуванню 4 модернізованих радіолокаційних станцій 80К6М вЮ1.231.054 у складі 4 монтажних комплектів 6УФ52 вЮ4.075.255 за договором комісії № STE-4-55-Д/К-11 від 09.02.2011 р. Однак, при цьому, судом не встановлено доказів, що такі дії є порушенням встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експертному контролю, які за доводами обвинувачення були вчинені ОСОБА_6 умисно, тобто коли він усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, чи хоча і не бажав, але свідомо припускав їх настання.

Так, ОСОБА_6 послідовно протягом всього часу судового розгляду справи не визнавав свою винуватість по пред`явленому обвинуваченню, наполягаючи, що в його діях відсутній склад злочину, передбачений ст. 333 КК України. Не заперечуючи, як під час досудового слідства, так і в ході судового розгляду, факту направлення спеціалістів КП НВК «Іскра» в Республіку Азербайджан для виконання вказаних вище робіт, наполягав на тому, що не мав умислу на вчинення дій по порушенню порядку здійснення міжнародних передач товарів, та стверджував, що дозволи ДСЕК повинно було отримувати ДГСП «Спецтехноекспорт», відповідно до покладених на останнього обов`язків.

Крім того, стороною обвинувачення в обвинувальному акті невірно зазначено назву об`єкту міжнародної передачі товару «монтажні комплекти 6УФ52 вЮ4.075.255 (які входять в склад РЛС 80К6М)», тоді як відповідно до листів ДСЕК України від 11.09.2015 р. № 2940/06-15, від 29.01.2015 р. № 323/23-15 товаром є «монтажні комплекти 6УФ52 вЮ4.075.255 (в склад яких входить РЛС 80К6М». Тобто РЛС 80К6М вЮ1.231.054 є складовою частиною монтажних комплектів 6УФ52 вЮ4.075.255.

Тоді як в п. 2 Примітка до вищезазначеного Списку, де наводиться інформація про об`єкти, які не підлягають державному експортному контролю, зокрема, в них зазначено, що контролю не підлягають і до товарів військового призначення не відносяться, деталі, запасні частини та комплектуючі вироби, що використовуються для виробництва товарів військового призначення, якщо вони мають цивільне (загальнопромислове) призначення, або виготовлені для використання в продукції військового та цивільного призначення за єдиними вимогами. Суд погоджується з доводами сторони захисту у тому, що слід враховувати інформацію, яка міститься в примітках, розміщених як перед позицією ML5.b, де вказуються посилання на товари, які не підлягають експортному контролю.

Окрім цього, системний аналіз вищезазначеного нормативного документу дає суду законні підстави, щоб погодитись з доводами сторони захисту про те, що основною підставою для застосування до товарів процедур державного експортного контролю є відповідність таких товарів найменуванню та опису товарів за відповідними групами, які наведені у Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному експертному контролю, який є додатком до Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1807 від 20 листопада 2003 року, оскільки така вимога міститься в п. 1 Загальних приміток до вищезазначеного Списку. Найменування послуг, які виконувалися працівниками КП НВК «Іскра» в Республіці Азербайджан, у позиції ML5.b згаданого Списку не зазначені. З наданих стороною обвинувачення доказів не вбачається те, що послуги з гарантійного обслуговування та ремонту модернізованої радіолокаційної станції 80К6М вЮ1.231.054 ідентифікуються як товар військового призначення. Вищенаведені обставини викликають у суду сумніви в тому, що послуги з гарантійного ремонту РЛС 80К6М, є саме предметами злочину, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України, тобто товарами, що підлягають державному експертному контролю.

Одночасно, при аналізі наданих ОСОБА_6 показів, у суду не виникло сумнівів у тому, що він дійсно володіє спеціальними знаннями по експлуатації товарів військового та подвійного призначення і використовує ці знання в своїй професійній діяльності. Як вбачається з наданої суду характеристики та біографічної довідки (т.4, а.с.34, 37, 50),стаж трудової діяльності ОСОБА_6 в КП НВК «Іскра» становить 49 років.

Аналіз показів свідків обвинувачення ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_23 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 надають суду підстави дійти до обгрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_6 умислу на порушення правил міжнародної передачі товарів військового призначення.

Аналіз досліджених доказів переконав суд у тому, що жоден з доказів, запропонований стороною обвинувачення і перевірений в судовому засіданні, як окремо так і в сукупності, не можуть бути покладені в безпосереднє підтвердження вини ОСОБА_6 у вчиненні умисних дій, які виразились у здійсненні протягом 2012-2014 р.р. без дозвільних документів міжнародних передач товарів військового призначення, що підлягають державному експортному контролю, тобто вчиненні умисного порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експертному контролю, яке є кримінально караним діянням, передбаченим ч. 1 ст. 333 КК України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно вимог ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, п.п. 18,19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, відповідно до якого неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті.

Пункт 2 статті 6 Конвенції проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення. Недопустимість порушення таких принципів Європейський суд з прав людини засвідчив у справі «Тельфнер проти Австрії» від 20 березні 2001 року та «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства від 08 лютого 1996 року.

У справах «Грабчук проти України» від 21.09.2005 року та «Шагін проти України» (2010р.) Європейський суд з прав людини встановив, що національні суди визнали заявників винними, спираючись на досить слабкі докази та припущення про їх причетність до вчинення злочину, чим було порушено принцип презумпції невинуватості.

Окрім цього, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним із суттєвих елементів якого є принцип юридичної визначеності, значущість якого для результативного правового регулювання підтверджується практикою Конституційного Суду України. Власне бачення правової визначеності Конституційний Суд України сформулював у Рішенні від 22 вересня 2005 року (справа № 5-рп/2005), в якому зазначається, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абзац другий підпункту 5.4 п. 5 мотивувальної частини). Цим Конституційний Суд України наголосив, що невизначеність, нечіткість правової норми призводить до її неоднакового розуміння та тлумачення, що в практичній площині призводить до різного застосування. Така неврегульованість чи відсутність визначеності в діяльності органів державної влади щодо особи, зокрема забезпечення, додержання чи реалізації прав і свобод людини і громадянина, може мати негативні наслідки і призвести до сваволі. Визначеність правового регулювання має на меті запобігти будь-якому її прояву щодо особи.

Позицію Конституційного Суду України поділяє Венеціанська Комісія, яка у своїй Доповіді відзначила, що верховенству права суперечив би такий стан, за якого юридична свобода розсуду виконавчої влади надавалася б необмежено. Отже, в законі має бути визначена сфера будь-яких форм розсуду і те, як така свобода повинна здійснюватися, причому це має бути достатньо ясним, щоб окрема особа була належним чином захищена від свавілля (п. 45).

Принцип правової визначеності є одним з основних принципів європейського права і часто використовується у практиці Європейського суду з прав людини, та охоплює собою три групи вимог, а саме, вимоги до визначеності законодавства, вимоги до визначеності повноважень та вимоги до визначеності судових рішень.

Констатуючи порушення закріплених Конвенцією прав та основних свобод людини, Суд звертає увагу на те, що нормативно-правові акти держави повинні бути зрозумілими (доступними), несуперечливими, відповідати вимозі передбачуваності, а у справі «Пухк проти Естонії» (рішення від 10 лютого 2004 р.) формулює таку вимогу принципу правової визначеності, відповідно до якої кримінальне право не повинно надмірно тлумачитися на шкоду обвинуваченому. Ця вимога дотримується, якщо особа може дізнатися на основі формулювання відповідного положення та, у разі потреби, за допомогою його судового тлумачення, які дії чи бездіяльність є підставою для кримінальної відповідальності.

За результатами судового розгляду суд прийшов до переконання, що в пред`явленому ОСОБА_6 обвинуваченні має місце надмірне тлумачення правової норми, яка встановлює необхідність у здійсненні процедури державного контролю за певними товарами військового призначення, яке за даних конкретних обставин справи спрямоване на спричинення шкоди обвинуваченому у вигляді притягнення його до кримінальної відповідальності.

Тому, за наявності у суду сумнівів, що послуги з гарантійного обслуговування та ремонту модернізованих радіолокаційних станцій 80К6М вЮ1.231.054, які надавались спеціалістами КП НВК «Іскра» в Республіці Азербайджан охоплюються визначеннями, зазначеними в позиції ML5.b Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному експертному контролю, який є додатком до Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1807 від 20 листопада 2003 року, та є послугами з гарантійного ремонту «монтажних комплектів 6УФ52 вЮ4.075.255 (які входять в склад РЛС 80К6М)», тобто є товарами, що підлягають державному експертному контролю, враховуючи, що дані сумніви неможливо усунути, оскільки трактування цих понять носить суто правовий характер, суд тлумачить всі сумніви на користь обвинуваченого.
Таким чином, за відсутності достатніх доказів наявності у ОСОБА_6 умислу на вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України, так само, як і доказів про те, що послуги з гарантійного обслуговування та ремонту модернізованих радіолокаційних станціях 80К6М вЮ1.231.054 є предметами даного злочину, ОСОБА_6 слід виправдати за відсутністю у його діянні складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України.

Згідно ч.6 ст.284 КПК України, якщо обставини, передбачені п.1, 2 частини першої цієї статті, а це - встановлення відсутності події кримінального правопорушення або встановлення відсутності в діях складу кримінального правопорушення, виявлені під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

Цивільний позов не заявлено

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.62 Конституції України, ст.100, ст.284, ст. 373, ст.374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати невинуватим по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.333 КК України, і виправдати у зв`язку з відсутністю в діянні, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Речові докази по справі які були вилучені під час тимчасового доступу на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2014 (т.3, а.с.35-38):
1.Документи, які були вилучені в ході проведення тимчасового доступу до речей та документів 22.01.2015 в КП «НВК «Іскра», за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Магістральна, 84:
1)Копія договору комісії STE-4-55-Д/К-11 від 09.02.2011 з додатками, на 81 арк.;

2)Копія протоколу робочої зустрічі від 02.09.2011, на 2 арк.;

3)Копія протоколу робочої зустрічі від 02.09.2011, на 2 арк.;

4)Копія листа № 8/75 від 20.01.2011, на 2 арк.;

5)Копія посвідчення про реєстрацію № 1830/03/2013, на 5 арк.;

6)Копія посвідчення про реєстрацію № 1830/04/2016, на 5 арк.;

7)Копія акту № 411 від 27.08.2012, на 1 арк.;

8)Копія акту № 411 від 27.08.2012, на 1 арк.;

9)Копія ТТН № 053708, на 1 арк.;

10)Копія ТТН № 015031 на 1 арк.;

11)Копія акту № 218 від 08.04.2013, на 1 арк.;

12)Копія акту № 210 від 12.04.2013, на 1 арк.;

13)Копія акту № 242 від 12.04.2013 на 1 арк.;

14)Копія ТТН № 091811 на 1 арк.;

15)Копія ТТН № 013920 на 1 арк.;

16)Копія ТТН № 091812 на 1 арк.;

17)Копія акту № 72 від 14.02.2014, на 1 арк.;

18)Копія ТТН № 000737, на 1 арк.;

19)Копія ТТН № 091814, на 1 арк.;

20)Копія ТТН № 091815, на 1 арк.;

21)Копія виписок руху грошових коштів КП «НВК «Іскра», на 56 арк.;

22)Копія протоколу переговорів від 18.02.2011, на 3 арк.;

23)Копія протоколу робочої зустрічі від 26.10.2011, на 9 арк.;

24)Копія протоколу робочої зустрічі від 11.11.2011, на 4 арк.;

25)Копія протоколу робочої зустрічі від 20.12.2011, на 3 арк.;

26)Копія протоколу робочої зустрічі від 12.04.2012, на 3 арк.;

27)Наказ про відрядження № 184/в від 22.08.2012, на 1 арк.;

28)Наказ про відрядження № 207/в від 10.09.2012, на 1 арк.;

29)Наказ про відрядження № 232/в від 20.09.2012, на 1 арк.;

30)Наказ про відрядження № 235/в від 21.09.2012, на 1 арк.;

31)Наказ про відрядження № 258/в від 09.10.2012, на 1 арк.;

32)Наказ про відрядження № 274/в від 17.10.2012, на 1 арк.;

33)Наказ про відрядження № 302/в від 05.11.2012, на 1 арк.;

34)Наказ про відрядження № 304/в від 05.11.2012, на 1 арк.;

35)Наказ про відрядження № 318/в від 13.11.2012, на 1 арк.;

36)Наказ про відрядження № 319/в від 13.11.2012, на 1 арк.;

37)Наказ про відрядження № 322/в від 15.11.2012, на 1 арк.;

38)Наказ про відрядження № 341/в від 27.11.2012, на 1 арк.;

39)Наказ про відрядження № 342/в від 27.11.2012, на 1 арк.;

40)Наказ про відрядження № 118/в від 17.04.2013, на 1 арк.;

41)Наказ про відрядження № 142/в від 08.05.2013, на 1 арк.;

42)Наказ про відрядження № 158/в від 23.05.2013, на 1 арк.;

43)Наказ про відрядження № 154/в від 20.05.2013, на 1 арк.;

44)Наказ про відрядження № 163/в від 28.05.2013, на 1 арк.;

45)Наказ про відрядження № 184/в від 11.06.2013, на 1 арк.;

46)Наказ про відрядження № 105/в від 24.04.2014, на 1 арк.;

47)Наказ про відрядження № 116/в від 07.05.2014, на 1 арк.;

48)Наказ про відрядження № 366/в від 24.12.2012, на 1 арк.;

49)Наказ про відрядження № 1/в від 08.01.2013, на 1 арк.;

50)Наказ про відрядження № 36/в від 14.02.2013, на 1 арк.;

51)Наказ про відрядження № 298/в від 05.09.2012, на 1 арк.;

52)Наказ про відрядження № 311/в від 12.09.2013, на 1 арк.;

53)Наказ про відрядження № 375/в від 19.11.2013, на 1 арк.;

54)Наказ про відрядження № 20/в від 04.02.2014, на 1 арк.;

55)Наказ про відрядження № 68/в від 18.03.2014, на 1 арк.;

56)Наказ про відрядження № 148/в від 12.06.2014, на 1 арк.;

57)Наказ про відрядження № 230/в від 19.08.2014, на 1 арк.;

58)Наказ про відрядження № 389/в від 03.12.2014, на 1 арк.;

59)Технічний звіт № 853 від 08.10.2012, на 2 арк.;

60)Технічний звіт № 1068 від 13.12.2012, на 1 арк.;

61)Технічний звіт № 376 від 07.05.2013, на 1 арк.;

62)Технічний звіт № 423 від 28.05.2013, на 1 арк.;

63)Технічний звіт № 458 від 29.05.2014, на 1 арк.;

64)Технічний звіт № 92 від 29.01.2013, на 2 арк.;

65)Технічний звіт № 202 від 06.03.2013, на 1 арк.;

66)Технічний звіт № 620 від 31.07.2013, на 1 арк.;

67)Копія технічного звіту № 620 від 31.07.2013, на 1 арк.;

68)Технічний звіт № 771 від 18.09.2013, на 1 арк.;

69)Технічний звіт № 1066 від 05.12.2013, на 2 арк.;

70)Технічний звіт № 195 від 27.02.2014, на 5 арк.;

71)Технічний звіт № 352 від 17.04.2014, на 2 арк.;

72)Технічний звіт № 521 від 24.06.2014, на 1 арк.;

73)Технічний звіт № 1132 від 29.12.2014, на 3 арк.;

74)Лист № 1616 від 16.08.2012, на 1 арк.;

75)Лист № 1779 від 06.09.2012, на 1 арк.;

76)Лист № 106/86 від 05.09.2012, на 1 арк.;

77)Лист № 1868 від 19.09.2012, на 1 арк.;

78)Копія листа № 31.4/34/5716 від 20.09.2012, на 1 арк.;

79)Копія листа № 118/86 від 10.10.2012, на 1 арк.;

80)Лист № 287 від 13.02.2013, на 1 арк.;

81)Лист № 785 від 12.04.2013, на 1 арк.;

82)Лист № 31.4/34/2507 від 15.04.2013, на 1 арк.;

83)Лист № 31.4/67/3401 від 22.05.2013, на 1 арк.;

84)Лист № 1233 від 12.06.2013, на 1 арк.;

85)Лист № 2428 від 15.11.2013, на 7 арк.;

86)Лист № 02-15/395 від 255.02.2014, на 1 арк.;

87)Копія повідомлення про виклик представника постачальника від 17.03.2014, на 1 арк.;

88)Копія рекламаційного акту від 31.07.2014, на 1 арк.;

89)Копія рекламаційного акту від 02.09.2014, на 2 арк.;

90)Копія рекламаційного акту від 02.09.2014, на 2 арк.;

91)Лист № 2628 від 22.12.2012, на 1 арк.;

92)Лист № 2644 від 27.12.2012, на 1 арк.;

93)Лист № 21/75 від 26.02.2014, на 1 арк.;

94)Лист № 1/75 від 08.01.2013, на 1 арк.;

95)Копія листа № 5902 від 05.09.2013, на 1 арк.;

96)Копія листа № 31.3/34/7638 від 19.11.2013, на 1 арк.;

97)Копія листа № 31.3/34/8441 від 20.12.2013, на 1 арк.;

98)Копія листа № 02-15/181 від 29.01.2014, на 2 арк..

99)Лист № 02-15/1703 від 11.08.2014, на 1 арк.;

100)Лист № 73/75 від 21.08.2014, на 1 арк.;

101)Копія повідомлення № 3/42/104 від 01.09.2014, на 1 арк.;

102)Копія листа № 02-15/1213 від 09.06.2014, на 1 арк.;

103)Лист № 02-15/2644 від 21.11.2014, на 2 арк.;

104)Звіти про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № 5 від 23.01.2013, № 4 від 23.01.2013, № 10 від 04.03.2013, № 1 від 08.01.2013, № 2 від 08.01.2013, № 43 від 29.07.2013, № 42 від 29.07.2013,№ 40 від 25.07.2013, № 41 від 25.07.2013, № 39 від 25.07.2013, № 38 від 25.07.2013, № 52 від 17.09.2013, № 51 від 17.09.2013, № 50 від 17.09.2013, № 59 від 04.12.2013, № 57 від 04.12.2013, № 56 від 04.12.2013, № 83 від 24.02.2014, № 84 від 24.02.2014, № 85 від 24.02.2014, № 2 від 25.02.2014, № 3 від 25.02.2014, № 4 від 25.02.2014, № 11 від 31.03.2014, № 25 від 23.06.2014, № 309 від 23.06.2014, № 553 від 09.09.2014, № 554 від 09.09.2014, № 33 від 09.09.2014, № 34 від 09.09.2014, № 950 від 24.12.2014, № 951 від 24.12.2014, № 952 від 24.12.2014, № 953 від 24.12.2014, № 52 від 24.12.2014, № 50 від 24.12.2014, № 51 від 24.12.2014, № 49 від 24.12.2014, № 19 від 29.04.2013, № 30 від 27.05.2013, № 24 від 27.05.2013, № 32 від 04.06.2013, № 29 від 04.06.2013, № 31 від 04.06.2013, № 68 від 04.06.2013, № 34 від 25.06.2013, № 36 від 25.06.2013, № 35 від 25.06.2013, № 28 від 04.06.2013, № 170 від 01.04.2014, № 238 від 12.05.2014, № 266 від 26.05.2014, № 267 від 26.05.2014, № 268 від 26.05.2014, № 20 від 26.05.2014, № 19 від 13.05.2014, № 22 від 27.05.2014, № 21 від 27.05.2014, № 10 від 08.01.2013, № 9 від 08.01.2013, № 25 від 23.01.2013, № 26 від 23.01.2013, № 27 від 23.01.2013, № 90 від 04.03.2013, № 405 від 25.07.2013, № 406 від 25.07.2013, № 407 від 29.07.2013, № 408 від 29.07.2013, № 403 від 25.07.2013, № 404 від 25.07.2013, № 543 від 16.09.2013, № 544 від 16.09.2013, № 545 від 16.09.2013, № 703 від 04.12.2013, № 704 від 04.12.2013, № 705 від 04.12.2013, № 3 від 23.01.2013, № 6 від 03.09.2012, № 392 від 03.09.2012, № 15 від 22.10.2012, № 9 від 17.09.2012, № 433 від 17.09.2012, № 476 від 01.10.2012, № 477 від 01.10.2012, № 509 від 08.10.2012, № 13 від 22.10.2012, № 10 від 01.10.2012, № 11 від 01.10.2012, № 12 від 09.10.2012, № 393 від 03.09.2012, № 5 від 03.09.2012, № 14 від 22.10.2012, № 16 від 22.10.2012, № 544 від 22.10.2012, № 543 від 22.10.2012, № 542 від 22.10.2012, № 541 від 22.10.2012, № 19 від 20.11.2012, № 18 від 12.11.2012, № 597 від 12.11.2012, № 634 від 20.11.2012, № 651 від 03.129.2012, № 652 від 03.12.2012, № 653 від 03.12.2012, № 671 від 10.12.2012, № 20 від 03.12.2012, № 23 від 10.12.2012, № 394 від 03.12.2012, № 22 від 03.12.2012, № 21 від 03.12.2012, № 7 від 03.09.2012, № 24 від 10.12.2012, № 662 від 10.12.2012, № 216 від 29.04.2013, № 217 від 29.04.2013, № 218 від 29.04.2013, № 219 від 29.04.2013, № 258 від 27.05.2013, № 259 від 27.05.2013, № 276 від 03.06.2013, № 277 від 03.06.2013, № 278 від 03.06.2013, № 280 від 03.06.2013, № 279 від 03.06.2013, № 328 від 25.06.2013, № 329 від 25.06.2013, № 330 від 25.06.2013, № 16 від 29.04.2013, № 17 від 29.04.2013, № 18 від 29.04.2013, з додатками, всього на 859 арк.

2.Документи, які буди вилучені в ході проведення тимчасового доступу до речей та документів 22.01.2015 в Київській міжрегіональній митниці Міндоходів Міністерства доходів і зборів України, за адресою: м. Київ, вул. І. Лепсе, 8-А:
1)Копія митної декларації № 100200000/2012/065971, на 2 арк.;

2)Копія товаро-транспортної накладної № 053708, на 1 арк.;

3)Копія рахунку-фактури № 31.1/34/253 від 13.08.2012, на 1 арк.;

4)Копія специфікації № 254/2, на 1 арк.;

5)Копія сертифікату походження товару № 0324457, на 1 арк.;

6)Інформаційний аркуш до ВМД № 2874, на 1 арк.;

7)Копія висновку ДСЕК України № 27507904 від 31.05.2012, на 1 арк.;

8)Копія контракту № STE-4-43-К/КЕ-11 від 24.06.2011 з додатками, на 51 арк.;

9)Копія договору комісії № STE-4-55-Д/К-11 від 09.02.2011 з додатками, на 69 арк.;

10)Копія облікової карти № 10000/24/11/45, на 1 арк.;

11)Копія довідки про проведення декларування валютник цінностей, на 1 арк.;

12)Копія облікової карти № 11200/3/06/00002, на 1 арк.

3.Документи, які були вилучені в ході проведення тимчасового доступу до речей та документів 14.01.2015 в ДГЗП «Спецтехноекспорт», за адресою: м. Київ, проспект Московський, 7:
1)Копія договору комісії STE-4-55-Д/К-11 від 09.02.2011 з додатками, на 65 арк.;

2)Копія контракту № STE-4-43-К/КЕ-11 від 24.06.2011 з додатками, на 42 арк.;

3)Копія висновку ДСЕК України № 27507911 від 18.09.2014, на 1 арк.;

4)Копія висновку ДСЕК України № 27507906 від 08.11.2012, на 1 арк.;

5)Копія митної декларації № 100250000/2013/523527, на 3 арк.;

6)Копія рахунку-фактури № STE-31.1/34118 від 22.03.2013, на 1 арк.;

7)Копія товаротранспортної накладної № 013920, на 1 арк.;

8)Копія митної декларації № 100250000/2013/523526, на 2 арк.;

9)Копія рахунку-фактури № STE-31.1/34/118 від 22.03.2013, на 1 арк.;

10)Копія товаротранспортної накладної № 091811, на 1 арк.;

11)Копія митної декларації № 0016000-80/, на 2 арк.;

12)Копія рахунку-фактури № STE-31.1/34/253 від 13.08.2012, на 1 арк.;

13)Копія товаротранспортної накладної № 053708, на 1 арк.;

14)Копія митної декларації № 100200000/2012/065970, на 2 арк.;

15)Копія рахунку-фактури № STE-31.1/34/253 від 13.08.2012, на 1 арк.;

16)Копія товаротранспортної накладної № 015031, на 1 арк.;

17)Копія посвідчення про реєстрацію № 631/07/2017, на 2 арк.;

18)Копія висновку ДСЕК України № 27507901 від 14.07.2011, на 1 арк.;

19)Копія сертифікату кінцевого споживача, на 1 арк.;

20)Копія довідки щодо походження виробів № 30/62 від 20.06.2011, на 1 арк.;

21)Копія висновку ДСЕК України № 27507902 від 27.12.2011, на 1 арк.;

22)Копія висновку ДСЕК України № 27507903 від 31.05.2012, на 1 арк.;

23)Копія висновку ДСЕК України № 27507904 від 31.05.2012, на 1 арк.;

24)Копія висновку ДСЕК України № 27507907 від 30.07.2013, на 1 арк.;

25)Копія висновку ДСЕК України № 27507908 від 30.07.2013, на 1 арк.;

26)Копія висновку ДСЕК України № 27507909 від 12.08.2014, на 1 арк.;

27)Копія висновку ДСЕК України № 27507910 від 12.08.2014, на 1 арк.;

28)Копії виписок руху грошових коштів ДГЗП «Спецтехноекспорт» , на 14 арк.;

29)Копії платіжних доручень № 142 від 25.04.14, 139 від 23.04.14, № 44 від 20.02.14, № 39 від 12.02.14, № 33 від 04.02.14, № 16 від 22.01.14, № 13 від 17.01.14, № 342 від 30.05.13, № 335 від 28.05.13, № 267 від 19.04.13, № 252 від 12.04.13, № 229 від 22.03.13, № 204 від 18.03.13, № 182 від 11.03.13, № 87 від 13.02.13, № 5 від 03.01.13, № 682 від 14.12.12, № 637 від 19.11.12, № 475 від 03.09.12, № 164 від 26.03.12, № 108 від 02.03.12, № 508 від 04.08.11, на 22 арк.;

30)Копія рекламаційного акту № 3/6/73 від 30.11.2012, на 2 арк.;

31)Копія листа № 1300 від 20.06.2013, на 1 арк.;

32)Копія листа № 31.4/34/4211 від 21.06.2013, на 1 арк.;

33)Копія виписки із акту вводу в експлуатацію від 13.12.2013, на 1 арк.;

34)Копія виписки із акту вводу в експлуатацію від 13.12.2013, на 1 арк.;

35)Копія листа № 800/187/75 від 06.08.2013, на 1 арк.;

36)Копія повідомлення № 3/36/50 від 04.09.2013, на 1 арк.;

37)Копія листа № 31.3/34/5902 від 05.09.2013, на 1 арк.;

38)Копія повідомлення про виклик представника постачальника від 04.09.2013, на 1 арк.;

39)Копія повідомлення про виклик представника постачальника від 04.09.2013, на 1 арк.;

40)Копія листа № 1988 від 20.09.2013, на 5 арк.;

41)Копія листа № 31.3/34/6713 від 09.10.2013, на 1 арк.;

42)Копія листа № 2092 від 07.10.2013, на 2 арк.;

43)Копія листа № 126/75 від 20.11.2013, на 1 арк.;

44)Копія листа № 2523 від 27.11.2013, на 1 арк.;

45)Копія листа № 1265/245/75 від 04.12.2013, на 1 арк.;

46)Копія листа № 31.3/34/8441 від 20.12.2013, на 2 арк.;

47)Копія листа № 02-15/295 від 11.02.2014, на 2 арк.;

48)Копія листа № 31.3/34/768 від 11.02.2014, на 5 арк.;

49)Копія повідомлення про виклик представника постачальника від 17.03.2014, на 1 арк.;

50)Копія повідомлення про виклик представника постачальника від 15.04.2014, на 2 арк.;

51)Копія рекламаційного акту № 3/38/32 від 15.04.2014, на 3 арк.;

52)Копія листа № 31.3/34/3608 від 12.06.2014, на 1 арк.;

53)Копія листа № 02-15/1213 від 09.06.2014, на 1 арк.;

54)Копія листа № 59/75 від 13.06.2014, на 1 арк.;

55)Копія листа № 31.3/34/3986 від 02.07.2014, на 2 арк.;

56)Копія виписки із акту вводу в експлуатацію від 14.07.2014, на 1 арк.;

57)Копія листа № 31.3/34/4566 від 29.07.2014, на 4 арк.;

58)Копія листа № 02-15/1634 від 04.08.2014, на 1 арк.;

59)Копія листа № 02-15/1633 від 04.08.2014, на 1 арк.;

60)Копія повідомлення № 3/42/97 від 20.08.2014, на 1 арк.;

61)Копія повідомлення № 3/42/96 від 20.08.2014, на 1 арк.;

62)Копія повідомлення № 3/42/105 від 03.09.2014, на 1 арк.;

63)Копія повідомлення про виклик представника постачальника від 22.09.2014, на 3 арк.;

64)Копія листа № 02-15/2172 від 03.10.2014, на 1 арк.;

65)Копія листа № 02-15/2203 від 07.10.2014, на 2 арк.;

66)Копія листа № 02-15/2256 від 10.10.2014, на 1 арк.;

67)Копія листа № 1067/335/75 від 20.11.2014, на 2 арк.;

68)Копія листа № 02-15/2644 від 21.11.2014, на 2 арк.;

69)Копія листа № 02-15/80 від 14.01.2015, на 1 арк. - залишити в матеріалах справи, в яких вони зберігаються.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1