Справа № 461/1236/17
Провадження № 1-кс/461/1096/17
УХВАЛА
20.02.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,-

в с т а н о в и в :
16.02.2017 р. ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 05 січня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0002093 та зобов`язати слідчого визнати ТзОВ «Анна» потерпілим у даному кримінальному провадженні. Скаргу мотивує тим, що вона є директором ТзОВ «Анна» та допитана в межах даного кримінального провадження в якості свідка. Зазначає, що ТзОВ «Анна» завдано майнову шкоду у великих розмірах. 04 січня 2017 року слідчим суддею Галицького району м. Львова ОСОБА_5 постановлено ухвалу, якою скасовано постанову старшого слідчого ОСОБА_4 , про відмову в задоволення клопотання від 16.12.2016 року та зобов`язано повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 07.11.2016 року. 05.01.2017 року слідчий виніс постанову про відмову в задоволення клопотання у кримінальному провадженні № 0002093. Вказану постанову ОСОБА_3 отримала 10.02.2016 року. Таку вважає передчасною та необ`єктивною. Просить скаргу задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала. Надала пояснення аналогічні, викладеним у скарзі. Просила скаргу задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, зі згоди скаржника, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності слідчого, на підставі наявних у справі матеріалів.

Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Галицького ВП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002093 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст. 358, ч.4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_5 від 04 січня 2017 року скасовано постанову слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання від 16 грудня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002093 за ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 КК України та зобов`язано останнього повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 07 листопада 2016 року /а.с.3/.

05 січня 2017 року слідчим винесено постанову про відмові в задоволенні клопотання ОСОБА_3 з приводу визнання ТзОВ «Анна» потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002093/а.с.4/.

Відповідно до ч. 1, 2 5 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як вбачається із змісту постанови ОСОБА_3 звернулася до органів досудового розслідування з заявою про те, що в 2016 року невідома особа внесла неправдиві відомості в державний реєстр права власності внаслідок чого заволоділа нежитловими приміщеннями площею 318, 4 кв.м. на АДРЕСА_1 . Окрім того, як зазначає ОСОБА_3 у своїй заяві у 2011 році посадові особи ЛМР, шляхом обману, шахрайським способом заволоділи нежитловими приміщеннями на АДРЕСА_1 , чим спричинили ОСОБА_3 матеріальну шкоду. Слідчий відмовляючи у задоволенні клопотання виходив з того, що з матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0002093 не вбачається, що кримінальним правопорушенням ТзОВ «Анна» було заподіяно майнову шкоду.

З огляду на наведене, приходжу до переконання, що оскаржувана постанова є необгрунтованою, адже обставини, наведені у ній слідчим не є достатніми. При цьому, слідчим не взято до уваги ту обставину, що заява про кримінальне правопорушення подана безпосередньо ОСОБА_3 , як директором ТзОВ «Анна», не вжито належних заходів для з`ясування факту завдання матеріальної шкоди ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням, а тому таку слід скасувати, зобов`язавши слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 з приводу визнання ТзОВ «Анна» потерпілим у кримінальному провадженні № 0002093 та повідомити автора клопотання про результати його розгляду.

Решта вимог скарги не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.

Згідно положень глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.

Тобто, питання щодо вирішення клопотань сторін кримінального провадження та вирішує слідчий.

Слідчий суддя не має правових підстав зобов`язувати слідчого визнавати ТзОВ «Анна» потерпілим, тому що це є компетенцією слідчого. В свою чергу, слідчий суддя має можливість перевірити законність відмови у визнанні потерпілим, та у випадку незаконності такого рішення (постанови) скасувати постанову слідчого відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України та п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Керуючись ст.ст.214, 303, 304,306,307, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Галицького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 05 січня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0002093 за ч.4 ст. 358, ч.4 ст. 190 КК України.

Зобов`язати слідчого СВ Галицького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 з приводу визнання ТзОВ «Анна» потерпілим у кримінальному провадженні № 0002093 та повідомити автора клопотання про результати його розгляду.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1