11-кп/775/280/2017(м)

Головуючий в 1-ій інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 296 ч. 4 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2017 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 листопада 2015 року, якою щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
задоволено подання начальника Жовтневого РВ КВІ м. Маріуполя УДПтСУ в Донецькій області про скасування звільнення від покарання з випробуванням, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 17.03.2014 року ОСОБА_8 було визнано винним та засуджено за ч. 4 ст. 296 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК Україні звільнено від відбування покарання з випробуванням на три роки, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу КВІ, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтися на реєстрацію в кримінально - виконавчу інспекцію.

16 листопада 2015 року до Жовтневого районного суду надійшло подання від начальника Жовтневого РВ КВІ м. Маріуполя УДПТСУ в Донецькій області про скасування іспитового строку та направлення ОСОБА_8 для відбуття покарання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 26.11.2015 року подання начальника Жовтневого РВ КВІ м. Маріуполя УДПТСУ в Донецькій області про скасування іспитового строку та направлення ОСОБА_8 для відбуття покарання було задоволено, ОСОБА_8 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання у виді 4 років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого, вказує, що вважає ухвалу незаконною та підлягаючою скасуванню, оскільки судом не встановлено той факт, що вироком суду не заборонено виїзд за межі міста, до того ж виїзд на непідконтрольні Україні території неможливо дорівнювати до порушення іспитового строку. Скасувавши іспитовий строк, суд не вислухав пояснення ОСОБА_8 та не встановив причини невиконання покладених на нього обов`язків. Також було порушено право ОСОБА_8 на захист. Просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши доповідача, думку захисника та засудженого, які підтримали доводи апеляційної скарги захисника, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_8 , обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання ставати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбуття покарання.

Виходячи зі змісту вказаної норми кримінального закону, суд зобов`язаний встановити причини невиконання покладених обов`язків та, відповідно, встановити чи свідчить таке невиконання обов`язків про небажання стати на шлях виправлення.

Скасовуючи іспитовий строк, суд першої інстанції не врахував наведені вимоги закону.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання начальника Жовтневого РВ КВІ м. Маріуполя УДПтСУ в Донецькій області, суд виходив з того, що факти, викладені в поданні, знайшли своє підтвердження, що на думку колегії суддів не відповідає фактичним обставинам справи.

В матеріалах справи відсутні поштові повідомлення про те, що ОСОБА_8 отримував листи про виклик до Жовтневого РВ КВІ, що свідчить про те, що працівники Жовтневого КВІ не виконали всіх процесуальних дій для належного повідомлення ОСОБА_8 та не переконалися чи дійсно він проживає за вказаною у вироку адресою, а взяли до уваги неперевірену інформацію з телефонної розмови невідомого громадянина, який зазначив, що ОСОБА_8 не проживає за вказаною адресою.

Суд першої інстанції визнав встановленим, що засуджений покладений на нього судом обов`язок щодо періодичної реєстрації в органах КВІ не виконав, а також не повідомив КВІ про місце свого проживання та перебування.

При цьому відомостей, підтверджуючих такий висновок суду, в справі не має.

Колегія судді відмічає, що обов`язок з`являтися для реєстрації починає виконуватись після постановлення засудженого на облік в КВІ, чого не було зроблено в даному випадку. Крім того, судом на засудженого покладено обов`язок повідомляти КВІ про зміну свого місця проживання, а не про місце проживання та перебування, як встановив суд першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньою мірою не перевірив підстави, викладені в поданні органу кримінально-виконавчої інспекції та передчасно прийняв рішення по справі, яке не ґрунтується на повному та всебічному дослідженні всіх обставин справи, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_8 з-під варти в залі суду.

Матеріали справи не містять даних про сповіщення засудженого про дату, час та місце розгляду справи, примусовому приводу засуджений не піддавався, судове засідання в зв`язку з його неявкою не відкладалось, суд розглянув подання за відсутності засудженого, чим були порушені його права.

Таким чином, ухвала суду, на думку колегії суддів підлягає скасуванню як незаконна та необґрунтована і слід ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені подання, оскільки ані матеріали по розгляду подання судом першої інстанції, ані матеріали особової справи не містять даних, якими підтверджувалось би невиконання засудженим покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 листопада 2015 року задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 листопада 2015 року, якою задоволено подання начальника Жовтневого РВ КВІ м. Маріуполя УДПтСУ в Донецькій області про скасування звільнення від покарання з випробуванням відносно ОСОБА_8 скасувати.

В задоволенні подання начальника Жовтневого РВ КВІ м. Маріуполя УДПтСУ в Донецькій області про скасування звільнення від покарання з випробуванням відносно ОСОБА_8 відмовити.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти в залі суду.

Судді: