Номер провадження: 11-сс/785/113/17
Головуючий у першій інстанції Пислар
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.01.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

скаржників - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.12.2016 року про закриття провадження за повернення їх скарги на бездіяльність прокурора Одеської області у кримінальному провадженні №0004626 від 02.06.2014 року;

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді закрито провадження та повернено скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Одеської області ОСОБА_8 , яка виразилась у тому, що останній не розглянув їх скаргу на недотримання слідчим розумних строків та порушення прокурорами Одеської місцевої прокуратури №3 вимог Конституції України під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004626 від 02.06.2014 року.

Ухвала мотивована тим, що відповідно до постанови прокурора прокуратури Приморського району м. Одеси ОСОБА_9 про визначення підслідності від 01.11.2016 року досудове розслідування у даному кримінальному провадженні доручено СВ Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, у зв`язку з чим неможливо зобов`язати прокурора Одеської області виконати певні дії у кримінальному провадженні, підслідність його визначена за органом досудового розслідування, який знаходиться поза межами територіальної юрисдикції прокуратури Одеської області.

На дану ухвалу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій вказують, що вважають ухвалу незаконною з огляду на таке:

- слідчим суддею за результатами розгляду скарги була прийняте рішення, не передбачене ч.2 ст.307 КПК України;

- слідчий суддя дійшов помилкового висновку про неможливість зобов`язати прокурора Одеської області вчинити певні дії у кримінальному провадженні, підслідність якого визначена за СВ Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, оскільки не взяв до уваги, що постанова про визначення підслідності винесена неуповноваженою службовою особою;

- в порушення вимог ч.3 ст.304 КПК України копія оскаржуваної ухвали разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами не була невідкладно направлена на адресу скаржників;

На підставі викладеного ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати прокурора Одеської області виконати вимоги ст.308 КПК України при розгляді їх скарги на порушення слідчим розумних строків та порушення прокурором вимог Конституції України під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004626 від 02.06.2014 року, а саме - зобов`язати прийняти рішення за скаргою та повідомити скаржників про таке рішення у передбачений законом строк.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали доводи своєї апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Згідно з п.3 ч.2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.
З матеріалів справи вбачається, що рішення щодо закриття провадження та повернення скарги було прийняте слідчим суддею за відсутністю потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , при цьому інформації про направлення поштою чи вручення особисто копії цієї ухвали скаржникам матеріали справи не містять.
Таким чином, у апеляційного суду відсутні підстави піддавати сумніву зазначені в апеляційній скарзі доводи про те, що копія ухвали була отримана останніми 19.01.2017 року.
Апеляційна скарга подана ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до апеляційного суду Одеської області 23.01.2017 року, а тому з урахуванням вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК України, строк на апеляційне оскарження ними пропущений не був.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в мажах апеляційної скарги.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Вирішуючи питання про перегляд в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, яка згідно положень ст.309 КПК України, не може бути оскаржена в апеляційному порядку, апеляційний суд керується положеннями ст.ст. 2, 7, 8, 9 КПК України, які визначають завдання та засади кримінального провадження, зокрема верховенство права, законність прийнятих рішень та застосування належної правової процедури.

З урахуванням того, що в ч.2 ст.307 КПК України законодавець визначив вичерпний перелік видів рішень слідчого судді, які можуть бути прийнятті за результатами судового розгляду, що не було враховано слідчим суддею при прийнятті оскаржуваного рішення, апеляційний суд, керуючись положеннями ст.ст. 2, 7, 8, ч.6 ст.9 КПК України, вважає, що рішення судді, яке не передбачене ч. 2 ст. 307 КПК України, може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Як свідчить зміст оскаржуваної ухвали, слідчий суддя, прийняв скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до розгляду, провів судове засідання за участю заявників, фактично розглянув скаргу, вислухав пояснення потерпілих, дослідив матеріали, якими обґрунтовувалися доводи скарги, вийшов до нарадчої кімнати, але вийшовши з нарадчої кімнати ухвалив рішення про закриття провадження за скаргою. При цьому, мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав на неможливість розгляду скарги слідчим суддею у зав`язку з тим, що прокурором вказане кримінальне провадження передане для подальшого досудового розслідування до СВ Чернігівського ВП ГУНП у Чернігівській області.

З таким рішенням слідчого судді апеляційний суд не погоджується, оскільки воно не відповідає положенням ст.ст. 2, 7, 9, 304, 305, 306, ч.2 ст.307 КПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльності під час досудового розслідування, слідчий суддя може прийняти чітко визначений законом перелік рішень:

1) скасувати рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язати припинити дію;

3) зобов`язати вчинити певну дію;

4) відмовити у задоволенні скарги.

Таким чином, встановлені апеляційним судом обставини справи свідчать про невиконання слідчим суддею вимог ст.ст. 2, 7, 9, 307 КПК України.

При цьому, посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на положення п.2 ч.2 ст.304 КПК України, як на підставу закриття провадження за скаргою, в даному випадку, є помилковим, оскільки у разі прийняття рішення про відкриття провадження по скарзі, тобто не знайшовши підстав для відмови в відкритті провадження в порядку ч.4 ст.304 КПК України та здійснивши розгляд скарги в судовому засіданні в порядку ст.306 КПК України, слідчий суддя повинен був дотриматися вимог ч.2 ст.307 КПК України.

Оскільки слідчий суддя районного суду за результатами розгляду скарги прийняв необґрунтоване та помилкове рішення щодо закриття провадження по скарзі, яке суперечить вимогам ч.2 ст.307 КПК України та приписам ст.ст. 9, 21 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а скарга поверненню до суду першої інстанції для розгляду.

Апеляційний суд не приймає доводи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо незаконності постанови прокурора процесуального керівника по кримінальному провадженню №0004626, якою було визначено підслідність вказаного кримінального провадження за СВ Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, оскільки за ствердженнями самих апелянтів вказана постанова не скасована, а її законність не була предметом оскарження до слідчого судді районного суду, за результатами якого було прийняте оскаржуване рішення.
З урахуванням того, що апелянти в своїй скарзі ставили питання про скасування ухвали слідчого судді та прийнятті рішення апеляційним судом по суті їх скарги на бездіяльність прокурора, рішення за результатами якої по сутті слідчим суддею не приймалося, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді, в порядку п.2 ч.3 ст.407 КПК України, підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про повернення скарги на новий розгляд в районному суді.

Керуючись вимогами ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.12.2016 року, якою було закрите провадження по скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 по кримінальному провадженні №0004626 від 02.06.2014 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 по кримінальному провадженню №0004626 від 02.06.2014 року - повернути на новий розгляд до Приморського районного суду м. Одеси .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3