Справа № 361/7091/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/614/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
20 грудня 2016 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,,

при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 8 грудня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000459, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз: 23.03.2016 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 121 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитового строком два роки,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Згідно ухвали слідчого судді, 8 грудня 2016 року старший слідчий Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,

Відповідно до поданого клопотання, 12 лютого 2016 року приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, перебуваючи біля будинку № 11 по вул. Возз`єднання в м. Бровари Київської областза допомогою цеглини, розбив заднє скло автомобілі марки «Volkswagen», який належить ОСОБА_10 . Із салону автомобіля підозрюваний таємно викрав зарядний пристрій торгової марки «Nokia» модель «DC-4», вартістю 48 грн. 83 коп.; п`ять наборів голок торгової марки «Groz-beckert» та чотири набори голок торгівельної марки «Organ», вартістю 298 грн. 45 коп.; ліхтар марки «Police» модель «BL-1101», вартістю 231 грн. 63 коп., всього на загальну суму 578 грн. 91 коп, однак, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки на місці події він був затриманий мешканцями вищезазначеного будинку.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 8 грудня 2016 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного такий запобіжний захід як тримання під вартою. Крім того, даною ухвалою визначено розмір застави у 20 мінімальних заробітних плат 32 000 грн.

Свою ухвалу слідчий суддя обґрунтував тим, що в ході розгляду даного клопотання прокурор довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.1, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, а також вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки він перебував у розшуку та повторно вчинив корисливий злочин,будучи раніше судимим за корисливий злочин.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалою, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту у певний період.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді та клопотанні про обрання міри запобіжного заходу зазначено, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру 26.05.2016 року, в той час як у постанові про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук від 08.07.2016 року(а.с.19) зазначено, що про підозру ОСОБА_8 повідомлено 08.06.2016 року. Таким чином із доданих до клопотання матеріалів незрозуміло чи має ОСОБА_8 статус підозрюваного у кримінальному провадженні. Фактично ОСОБА_8 був присутній на місці злочину 12.02.2016 року. У доданих до матеріалів клопотання документах відсутні будь-які процесуальні документи, що підтверджують проведення слідчих дій із ОСОБА_8 . Незрозуміло чому слідчий звернувся із клопотанням про обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_8 через 11 місяців після вчинення кримінального правопорушення. В ухвалі зазначено, що підозрюваний ОСОБА_8 переховувався від слідства та перебував у розшуку. З таким твердженням суду не погоджують і наголошує, що у доданих до клопотання матеріалах, досліджених судом, відсутні докази, що ОСОБА_8 переховувався від органу досудового розслідування. На підтвердження доказів ухилення ОСОБА_8 від слідства слідчий, прокурор долучили допит свідка ОСОБА_11 від 07.06.2016 року та постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук від 08.07.2016 року. В доданих до клопотання матеріалах відсутні будь-які документальні підтвердження того, що ОСОБА_8 належним чином викликався органом досудового розслідування але без поважних причин не з`являвся. Вважає, що протокол допиту одного свідка п`ятимісячної давнини не може бути належним доказом того, що особа ухиляється від слідства. При цьому слідчий навіть не опитав ні сусідів, ні бабусю підозрюваного з приводу місця перебування останнього. В матеріалах справи наявна вимога про судимість ОСОБА_8 у якій відсутні відомості про оголошення останнього в розшук. Вважає, що більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, або домашнього арешту у певний період доби в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

На зазначені вимоги не звернув увагу слідчий суддя в результаті вимоги закону не дотримані.

Зокрема, як вбачається із направленого до суду клопотання про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді взяття під варту воно обґрунтовувалось фактично лише тим, що останній ухилявся від слідства та перебував у розшуку.

Разом із тим, відповідні докази, які підтверджують, що підозрюваний вчиняв будь які дії направлені на переховування від слідства чи перешкоджанню його проведенню, по справі відсутні.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_8 заявив, що від слідства він не ухилявся, жодних повідомлень про виклик до слідчого чи повісток він не отримував. Як тільки в грудні 2016 року йому стало відомо про виклик до слідчого добровільно з`явився до поліції. Дані свідчення підозрюваного не тільки не спростовані прокурором в судовому засіданні, а знайшли своє підтвердження в матеріалах справи. Жодних документів, підтверджуючих, що ОСОБА_8 належним чином був повідомлений про виклик до слідчого суду не надано. Повідомлення про те, що в лютому 2016 року ОСОБА_8 направлялись повістки нічим не підтверджено. Більш того, як видно із матеріалів справи в лютому - березні 2016 року, тобто в період коли він, як стверджує прокурор, ухилявся від слідства ОСОБА_8 перебував під домашнім арештом до винесення вироку та набрання ним законної сили по іншій справі і будь яких порушень не допускав. За вироком суду від 23 березня 2016 року йому судом було призначено покарання з випробуванням і покладенням відповідних обов`язків, які за його показами він не порушував і протилежне прокурором не доведено. За таких умов твердження прокурора про те. що ОСОБА_8 ухилявся від слідства і тривалий час перебував у розшуку викликає обґрунтований сумнів. До того ж ОСОБА_8 підозрюється у вчинені замаху на злочин віднесений законом до категорії злочинів середньої тяжкості. Докази про те, що ОСОБА_8 вчиняв будь які дії направлені на знищення чи спотворення будь яких речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, переховувався від слідства, або дані, які б давали підстави вважати, що в подальшому він може вчиняти такі дії, в матеріалах клопотання та кримінального провадження відсутні, не наведені вони і прокурором в суді апеляційної інстанції.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя не встановив, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, чим порушив вимоги пунктів 2, 3 частини першої статті 194 КПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту щодо ОСОБА_8 були допущені порушення вимог закону, що є підставою для зміни судового рішення.

Тому постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, в задоволенні клопотання відмовити, а щодо ОСОБА_8 обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, звільнивши його з під варти, негайно.

Керуючись ст. ст. 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 8 грудня 2016 року якою задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 - скасувати.
Клопотання старшого слідчого СВ Броварського ВП НП в Київській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 - задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою - з 20 годин до 7 годин наступної доби за виключенням часу пов`язаного з явкою до органів досудового слідства та суду.
Визначити строк дії ухвали до 5 лютого 2017 року.
ОСОБА_8 з-під варти звільнити негайно.
Зобов`язати ОСОБА_8 після звільнення з-під варти негайно прибути до місця свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .
Зобов`язати ОСОБА_8 протягом дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з`являтися за кожною вимогою слідчого, суду чи іншого органу державної влади.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до частини 5 статті 181 КК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу апеляційного суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити до відділу поліції за місцем проживання ОСОБА_8 для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4