Кримінальне провадження 1-кп/522/594/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0003118 від 14.09.2016 року на підставі обвинувального акту стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів, Молдови, молдаванина, громадянина Молдови, маючого неповну середню освіту, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинувачений - ОСОБА_4
захисник обвинуваченого - ОСОБА_7
за обвинуваченям у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
14.09.2016р., приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 перебував біля будівлі Міжнародного гуманітарного університету, який розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога 33, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

З зазначеною метою ОСОБА_4 зайшов до приміщення зазначеного університету та піднявся на третій поверх. Перебуваючи на третьому поверсі зазначеного університету, ОСОБА_4 підійшов до робочого кабінету № 313, двері до якого на той момент булі відчинені.

Завдяки відчиненим дверям до кабінету № 313, ОСОБА_4 побачив, що у приміщенні зазначеного кабінету нікого немає та в той момент у нього виник злочинний умисел, спрямований на викрадення будь якого майна, яке знаходилось у приміщенні зазначеного кабінету. З зазначеною метою ОСОБА_4 таємно проникнув до робочого кабінету проректора університету по міжнародним зв`язкам № 313 з метою заволодіння чужим майном. Знаходячись в середині кабінету, ОСОБА_4 приступив до пошуку майна, яке, як на його думку, можливо було викрасти. В результаті пошуків, діючи таємно з вказаною метою та, переконавшись, що його дії ніхто не бачить, ОСОБА_4 взяв зі стола грошові кошти у розмірі 730 доларів США (у вигляді дев`яти купюр, номіналом 10, 20 та 100 доларів США, які належать ОСОБА_8 , та поклав їх до задньої кишені шортів. Однак, вище вказані дії ОСОБА_4 були помічені працівником університету ОСОБА_9 , яка в той момент зайшла до приміщення кабінету та при виді зазначеного розпочала голосно кричати та просити останнього повернути викрадене. Однак, ОСОБА_4 , не звертаючи уваги на прохання ОСОБА_9 , усвідомлюючи що його злочинні дії помічені зазначеною особою, з місця вчинення злочину, разом з викраденим майном, втік. Крім того, крики ОСОБА_9 почули інші співробітники МГУ та почали переслідувати ОСОБА_4 , а саме, не втрачаючи його з поля зору, наздогнали та затримали останнього на вулиці, неподалік від будівлі МГУ в місті Одеса. Своїми противоправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 730 доларів США, які згідно курсу Національного банку України станом на 14.09.2016р. становлять 19 290 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 від участі перекладача у судовому засіданні відмовився та частково визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, не визнавши той факт, що до університету він потрапив з метою викрадення чужого майна. Також пояснив суду, що з місця вчинення злочину він не втікав, а йшов, так як не знав, що його переслідують.

Так, обґрунтовуючи свої свідчення, ОСОБА_4 пояснив, що в м. Києві він мешкав останні пів року або рік до вчиненого злочину, так як мав тимчасову роботу в м. Києві. Влітку 2016 року він приїхав до м. Одеси на відпочинок та з метою працевлаштування на роботу, так як на той час у нього постійної роботи не було. 14.09.2016р., проходячи повз Міжнарожного Гуманітарного Університету, про який він раніше чув, ОСОБА_4 вирішив з`ясувати з приводу вступу до університету, а саме щодо вартості «вступу до вузу» та переліку спеціальностей, так як хотів навчатися по спеціальності, яка б стосувалась морської справи. У зв`язку з чим, ОСОБА_4 , дізнавшись де знаходиться прийомне відділення, піднявся чи то на 2, чи то на 3 поверх, де побачив з лівої сторони відкриті двері приймальної, з якої чи то виходили чи то заходили люди. Зайшовши до приймальні, ОСОБА_10 знов побачив дві двері в кабінети, які знаходились навпроти одна одній. Одна з дверей в кабінет була відчинена. Зайшовши у кабінет з відчиненими дверцятами, ОСОБА_10 побачив відсутність будь яких осіб в кабінеті, однак запримітив, що на столі, який розташований в центрі кабінету, лежала папка, з якої стирчали купюри доларів США. ОСОБА_10 одразу «спонтанно» викрав вказані гроші та почав виходити з кабінету, однак у той же час з іншого кабінету, де були зачинені двері, вийшла дівчина і запитала про мету його знаходження в кабінеті у відсутності викладача та її, на що ОСОБА_10 повідомив, що хотів поцікавитися про умови вступу до університету, на що дівчина нічого не відповіла йому. Після чого почав швидким шагом спускатися по сходах до виходу з закладу, при цьому будь яких слів чи викриків в свою адресу ОСОБА_4 не чув. Як пояснив ОСОБА_4 , якщо б він одразу почув, що його кличуть, або те, що його хочуть затримати, він би зміг без проблем утікти від преслідуючих та зникнути з місця вчинення злочину. Вийшовши за паркан університету, ОСОБА_4 , почав йти швидким шагом. Будь яких слів на свою адресу, ОСОБА_10 не чув. Опір при затриманні не чинив. Грошові кошти з кабінету закладу він викрав, так як потребує грошей у зв`язку з утриманням неповнолітньої дитини.

Як зазначив обвинувачений ОСОБА_10 , вказані грошові кошти він побачив, зайшовши до кабінету, момент передачі їх студентом викладачу ОСОБА_4 не бачив. Показання потерпілого ОСОБА_8 про той факт, що ОСОБА_4 сидів на стулі біля кабінету викладача та чекав своєї черги, обвинувачений не підтвердив.
Відповідаючи на запитання прокурора, обвинувачений ОСОБА_4 , зазначив, що, незважаючи на дуже тяжкий матеріальний стан, який склався в його сімї, він все ж таки хотів проконсультуватися, дізнатися про необхідну суму грошей для вступу до вказаного вузу.
Ураховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 , який не визнав своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, в ході судового розгляду обвинувального акту, судом були допитані наступні учасники кримінального провадження:
Так, допитаний в якості потерпілого ОСОБА_8 повідомив суду, що, він є громадянином Турції та являється студентом 3 курсу ОМУ МГУ. Щодо обставин справи від 14.09.2016р. пояснив, що у той день хотів заплатити грошові кошти за контракт директору центру доктору ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ). Зайшовши до кабінету доктора ОСОБА_11 , потерпілий ОСОБА_8 надав доктору 730 долларів США, однак доктор ОСОБА_11 сказав, що у нього борг за оплату за контракт в сумі 730 доларів. Після чого ОСОБА_8 вирішив залишити ці гроші в кабінеті у доктора ОСОБА_11 та піти додому за іншою сумою грошей. ОСОБА_8 залишив гроші в сумі 730 доларів США на столі в кабінеті ОСОБА_12 , після чого доктор ОСОБА_11 та його помічниця ОСОБА_13 вийшли з кабінету, ОСОБА_8 на виклик доктора ОСОБА_11 також вийшов в приймальню, де побачив ОСОБА_10 , який сидів на стільці перед кабінетом доктора ОСОБА_11 , як здалось ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_10 чекав своєї черги, щоб потрапити в кабінет ОСОБА_8 .

Відповідаючи на запитання учасників процесу, ОСОБА_8 пояснив, що він не може стверджувати той факт, що ОСОБА_4 бачив факт передачі грошей доктору ОСОБА_11 , однак, як на думку потерпілого ОСОБА_8 , обвинувачений міг бачити момент передачі грошових коштів потерпілим викладачу, так як двері в кабінет, біля яких сидів ОСОБА_4 , були відчинені, у зв`язку з чим ОСОБА_4 було можливо з приймальні бачити все, що відбувається в кабінеті.

Як пояснив потерпілий ОСОБА_8 , від столу, біля якого ОСОБА_8 передавав гроші доктору ОСОБА_11 , до вхідних дверей кабінету приблизно 3 метри, у зв`язку з чим ОСОБА_8 не знає, чи міг ОСОБА_4 чути розмову про грошові кошти, яка склалася між потерпілим ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_12 .

Моральних претензії до ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_8 не має.

Крім того, допитаний в якості свідка ОСОБА_12 повідомив, що працює директором центра міжнародних зв`язків та наук МГУ. Щодо обставин справи від 14.09.2016р. повідомив, що в той день, один із студентів зі своїм другом приніс оплату за контракт в сумі 730 доларів США. Грошові кошти передбачали оплату за минулий навчальний рік. Під час передачі студентом вказаних грошових коштів, обвинувачений ОСОБА_10 знаходився в коридорі приймальні та бачив передачу грошей студентом. Однак ОСОБА_12 не звертався до ОСОБА_4 , вважаючи що останній чекає своє чергу, щоб поспілкуватись з ОСОБА_12 . Двері з коридору в приймальню і з приймальні в кабінет завжди відкриті.

Після залишення студентом на робочому столі ОСОБА_12 грошових коштів, вони вийшли через приймальню в коридор приміщення, ОСОБА_4 при цьому також вийшов з студентами в коридор. Невдовзі ОСОБА_12 також вийшов з свого кабінету та зайшов в кабінет, який розташований навпроти. Через невеликий проміжок часу, а саме через секунд 10, як ОСОБА_12 зайшов до кабінету співробітників, свідок почув, що в приймальні закладу закричала ОСОБА_13 , про те, що хтось щось викрав з його кабінету та втік, у зв`язку з чим ОСОБА_12 , переймаючись тим, що ОСОБА_4 міг викрасти буть що з його кабінету (документи, особисті справи студентів, тощо), вибіг в коридор, де побачив ОСОБА_10 , який біг в сторону виходу з університету. Після чого, ОСОБА_12 одразу побіг за ОСОБА_10 по сходах закладу зі словами:«Зупинись». Однак ОСОБА_4 не звертав на це увагу та жодного разу не обернувся в сторону наздоганяючого його ОСОБА_12 , продовжуючи бігти з університету. На виході з МГУ, біля паркану, один зі студентів побачив, що ОСОБА_12 біжить за ОСОБА_4 , наздогнав останнього та затримав ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_12 та студент доставили ОСОБА_10 на 3 поверх МГУ, для з`ясування обставин, так як не знали, що саме вчинив ОСОБА_10 , знаходячись в кабінеті ОСОБА_12 , та у зв`язку з чим ОСОБА_4 втікав із закладу від свідка та студентів, які намагались його наздогнати. Під час затримання та доставки його до кабінету МГУ, ОСОБА_4 поводив себе агресивно, погрожував ОСОБА_12 фізичною розправою невідомими особами, виражався на адресу осіб, які його затримали, нецензурною лайкою, при цьому повідомляв що вони його незаконно утримують. Після затримання, обвинувачений ОСОБА_10 намагався щось викинути із задньої кишені своїх джинсів. В кабінеті на 3 поверсі у ОСОБА_4 вилучили з кишені його джинсів грошові кошти в сумі 730 доларів США, і ОСОБА_12 зрозумів, що ОСОБА_10 викрав грошові кошти, які приніс йому студент за сплату за контракт, та які знаходились у нього в кабінеті. ОСОБА_12 повернувся до свого кабінету та упевнився щодо відсутності на столі грошових коштів студента. Після чого ОСОБА_4 перестав заперечувати свою невинуватість та зізнався, що викрав з кабінету ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 730 доларів США, пояснюючи, що, якщо президент має право викрадати гроші, то і ОСОБА_10 це також можна роботи. Крім того, ОСОБА_4 повідомляв, що у нього голодні діти вдома та їх потрібно чимось готувати.

Відповідаючи на запитання учасників процесу, ОСОБА_12 підтвердив той факт, що обвинувачений ОСОБА_10 бачив факт передачі грошей студентом ОСОБА_12 . ОСОБА_10 чітко бачив, як ОСОБА_12 поклав гроші біля папки, яка лежала на столі, так як на той момент ОСОБА_10 знаходився в приймальні, з якої кабінет ОСОБА_12 повністю проглядається. При передачі грошей ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_10 стояв у прийомній та дивився на студентів, як вони передавали гроші ОСОБА_12 і як останній поклав ці гроші біля папки на столі.

Притензій до ОСОБА_10 не має та просив призначити обвинуваченому мінімальне покарання.
Крім того, допитана в якості свідка ОСОБА_13 зазначила, що працює інспектором по роботі з іноземними студентами Міжнародного Гумінітарного Університету. Щодо обставин від 14.09.2016р. пояснила, що в той день вона перебувала в кабінеті директора міжнародного центру по роботі з іноземними студентами МГУ ОСОБА_12 . Двері до кабінету з прийомної були постійно відчинені. В робочий час, до вказаного кабінету зайшов іноземний студент ОСОБА_8 зі своїм другом, з метою сплати грошей за контракт, за навчання, однак у зв`язку з тим, що у ОСОБА_8 був борг за попередній навчальний рік, ОСОБА_8 необхідно було піти додому за грошима. Грошові кошти за поточний період оплати за контракт ОСОБА_8 залишив на столі директора центра, після чого вийшов із своїм другом із кабінету. ОСОБА_12 вийшов вслід за ОСОБА_8 та його другом з кабінету та пройшов в кабінет навпроти. Через декілька хвилин ОСОБА_12 покликав свідка ОСОБА_14 до вказаного кабінету. Вийшовши з кабінету, в якому на столі знаходились грошові кошти, які залишив ОСОБА_8 , свідок ОСОБА_14 залишила вхідні двері відчиненими. Знаходячись в кабінеті навпроти, ОСОБА_14 через матове скло двері побачила, що в кабінет навпроти, до якого вхідні двері були відкриті, хтось зайшов, у зв`язку з чим вона вийшла з одного кабінету та зайшла до іншого, в якому побачила ОСОБА_4 , який схилився над столом і щось з нього взяв собі в руки. ОСОБА_4 був славянської зовнішності, що в свою чергу надало підстав свідку ОСОБА_14 сумніватися, що обвинувачений являвся студентом МГУ, так як більшість студентів МГУ являються іноземцями західних стран. Крім того, ОСОБА_4 з`явився до університету в майці та шортах, що для ОСОБА_14 було дивним та невластивим як до особи, яка з`явилась до університету з метою отримання будь якої консультації. ОСОБА_14 запитала, що саме ОСОБА_4 робив в кабінеті, та що саме йому потрібно. Після чого, ОСОБА_4 почервонів та почав заїкатися. При розмові ОСОБА_4 запитав лише, у ОСОБА_14 : «Як поступити?», ОСОБА_14 запитала чи являється він іноземцем, однак ОСОБА_4 , не відповідаючи на запитання, штовхнув ОСОБА_14 в сторону та вибіг з кабінету через приймальню, після чого ОСОБА_14 почала кричати: «Він щось взяв, біжить за ним», після чого з кабінету вибіг ОСОБА_12 та побіг за ОСОБА_4 .
Як їй в подальшому стало відомо, ОСОБА_4 затримали студенти, так як бачили, що ОСОБА_12 біг за ОСОБА_4 та просив затримати його. Момент затримання та вилучення викрадених грошей у ОСОБА_4 свідок ОСОБА_14 не бачила.
Відповідаючи на запитання учасників процесу, свідок ОСОБА_14 зазначила, що ОСОБА_4 викрадення грошей пояснював тим, що він не мешканець міста Одеси, голодний, живе без батьків, а вони іноземці та не знають, що таке голод.
На запитання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 ,- адвоката ОСОБА_7 щодо побутових умов її роботи, свідок ОСОБА_14 повідомила, що ОСОБА_4 вчинив злочин в вересні 2016 року, на той момент в її кабінеті було тепло, у зв`язку з гарною погодою на вулиці та зазначила, що ОСОБА_4 при вчиненні злочину також не мерз, про що свідчив той факт, що до вищого закладу він з`явився в шортах та майці.
Крім того, допитана в якості свідка ОСОБА_15 повідомила, що станом на 14.09.2016р. працювала торговим представником ТОВ «Алан». Переходячи у той день дорогу в району 5 станції Великого Фонтану в напрямку вул. Адміральський проспект в м. Одесі, ОСОБА_15 побачила молодого чоловіка, який біг. Як в подальшому їй стало відомо, вказаним чоловіком був ОСОБА_4 , також вона побачила двох неслав`янської зовнішності чоловіків, які намагалися його наздогнати. Невдовзі один з чоловіків, наздогнавши ОСОБА_4 , повів його до МГУ. В процесі затримання ОСОБА_4 чинив опір затриманим та намагався одному з чоловіків нанести удар ногою в живіт. Слідуючи за вказаними особами до приміщення МГУ, свідок ОСОБА_15 побачила, що в той момент, коли ОСОБА_4 вели між 2 та 3 поверхом закладу, обвинувачений намагався щось дістати із свого заднього лівого карману джинсових штанів, після чого один із чоловіків, які затримали ОСОБА_4 , витащив з вказаного кармана ОСОБА_10 грошові купюри у вигляді доларів США. Після чого ОСОБА_4 завели до кабінету на третьому поверсі, в який свідок ОСОБА_15 також зайшла. В кабінеті ОСОБА_4 підтвердив факт викрадення ним грошових коштів, з кабінету, пояснюючи, що вчинив злочину зв`язку з тим, що йому та його сім?ї погано живеться, не хватає грошей на прожиття, у зв`язку з чим він вирішив викрасти гроші. Як свідку ОСОБА_15 в подальшому стало відомо, вказані викрадені ОСОБА_4 грошові кошти, належали студенту, які він залишив у кабінеті викладача.
Відповідаючи на запитання учасників процесу, свідок ОСОБА_15 повідомила, що при затриманні ОСОБА_4 виривався від вищевказаних чоловіків, намагався втікти, а один із чоловіків, який затримував ОСОБА_4 , наніс йому удар рукой в область обличчя.
Незважаючи на часткове невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, його провина підтверджується наступними доказами, дослідженими судом під час судового розгляду:

-заявою ОСОБА_8 від 14.09.2016р., в якій він просив прийняти заходи до невстановленої особи, яка 14.09.2016р. приблизно о 15.30, знаходячись в приміщенні МГУ на третьому поверсі, за адресою : Фонтанська дорога,33, відкрито викрала грошові кошти в розмірі 730 доларів США;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні ззлочину, передбаченого ст. 186 КК України, складеного 14.09.2016 р. в присутності адвоката ОСОБА_7 ;

-протоколом огляду місця події від 14.09.2016р., в ході якого на столі в кабінеті №313 Міжнародного Гуманітарного Університету були вилучені грошові кошти в сумі 730 доларів США та видані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 ;

-фото таблицею до протоколу огляду місця події від 14.09.2016р.;
-протоколом огляду предмету від 15.09.2016р., а саме грошових коштів в сумі 730 доларів США;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2016р., відповідно до якого свідок ОСОБА_15 впізнала ОСОБА_4 як особу, яку 14.09.2016р. працівники МГУ затримали в її присутності;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.09.2016р., відповідно до якого ОСОБА_16 впізнав ОСОБА_4 як особу, яку 14.09.2016р. він затримував біля Міжнародного Гуманітарного Університету;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2016р., відповідно до якого ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_4 як особу, яку 14.09.2016р. він затримував біля Міжнародного Гуманітарного Університету;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.09.2016р., відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_4 .
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні, викладені вище докази вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст.186 КК України, суд, керуючись законом, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Суб`єктами права власності є фізичні особи (громадяни України, іноземці, особи без громадянства), юридичні особи (господарські товариства, професійні спілки, громадські, релігійні об`єднання тощо), держава. Їх рівність перед законом і забезпечення захисту їхніх прав державою закріплено у ст. 13 Конституції.

Право власності в Україні охороняється законом. Зокрема, у розд. VI Кримінального кодексу України встановлено, які саме суспільно небезпечні діяння проти власності є злочинами та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Родовим об`єктом злочинів, передбачених розд. VI Особливої частини КК, є право власності, зміст якого становлять володіння, користування і розпорядження своїм майном. Об`єктами злочинів, які вчиняються з використанням насильства або погрозою його застосування (насильницький грабіж, розбій, вимагання, погроза знищення майна), є також життя, здоров`я, психічна або фізична недоторканність людини.

Предметом злочинів проти власності є, як правило, майно, яке має вартість, ціну і перебуває у чужій для винної особи власності. Предметом таких злочинів також можуть бути гроші, цінні папери, документи, які є еквівалентом вартості, та документи, які засвідчують право певної особи на майно.

Пленум Верховного Суду України у Постанові від 06 листопада 2009 р. N 10 "Про судову практику в справах про злочини проти власності" надав судам роз`яснення з питань застосування законодавства при розгляді справ цієї категорії, відповідно до якого вбачається, що грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.
Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування - залежно від характеру насильства чи погрози - як грабіж чи розбій.
Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, інше приміщення чи сховище, суди повинні мати на увазі таке.
Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за
допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.
Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Викрадення майна не можна розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні.
Якщо дії, розпочаті як крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, переросли в грабіж чи розбій, вчинене слід кваліфікувати відповідно за частиною третьою статті 186 КК або частиною третьою статті 187 КК України.
Поняття "інше приміщення" включає різноманітні постійні, тимчасові, стаціонарні або пересувні будівлі чи споруди, призначені для розміщення людей або матеріальних цінностей (виробниче або службове приміщення підприємства, установи чи організації, гараж, інша будівля господарського призначення, відокремлена від житлових будівель, тощо).
Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , вивчивши матеріали кримінального провадження, письмові докази, суд приходить до висновку, що доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про те, що в діях обвинуваченого відсутні кваліфікуючі ознаки ч. 3 ст. 186 КК України, а саме «грабіж поєднаний з проникненням у житло», так як до потрапляння в робочий кабінет ОСОБА_12 попереднього умислу на вчинення злочину у ОСОБА_4 не було, а до Міжнародного Гуманітарного Університету ОСОБА_4 зайшов з метою отримання інформації щодо вартості «на вступ» до закладу та щодо переліку спеціальностей за якими навчаються в МГУ, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду у кримінальному провадженні та спростовуються наступними доказами.

Університет багатопрофільний вищий навчальний заклад четвертого рівня акредитації, який провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям певної вищої освіти та кваліфікації широкого спектра природничих, гуманітарних, технічних, економічних та інших напрямів науки, техніки, культури і мистецтв, проводить фундаментальні та прикладні наукові дослідження, є провідним науково-методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових і науково-виробничих підрозділів, відповідний рівень кадрового і матеріально-технічного забезпечення, сприяє поширенню наукових знань та здійснює культурно-просвітницьку діяльність.
Можуть створюватися класичні та профільні (технічні, технологічні, економічні, педагогічні, медичні, аграрні, мистецькі, культурологічні тощо) університети.
Відповідно до правил прийому на навчання до Міжнародного Гуманітарного Університету в 2016 році для здобуття ступенів вищої освіти приймаються: особи, які здобули повну загальну середню освіту або освітньо- кваліфікаційний рівень молодшого спеціаліста для здобуття ступеня бакалавра, магістра медичного спрямування.
Відповідно до показань ОСОБА_4 вбачається, що він, маючи неповну середню освіту, напередодні дізнався про наявність навчального закладу, в якому він в подальшому вчинив злочин, у зв`язку з чим, маючи бажання отримати вищу освіту з кваліфікації «Морська справа» 14.09.2016р. він з?явився до закладу з метою отримання інформації щодо вартості «вступу» до закладу та щодо переліку спеціальностей.
Вказані показання ОСОБА_4 суд визнає необгрументованими та такими. що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Так, відповідно до норм та правил чинного законодавства, вступ до вищого закладу, у тому числі до Міжнародного Гуманітарного Університету, можливий особам, які мають повну середню освіту. Таким чином, якщо ОСОБА_4 дійсно консультувався щодо саме цього навчального закладу, обвинувачений повинен був бути проінформованим про обов`язковість наявності повної середньої освіти особи, яка має вступити до вузу. Відповідно до анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідність яких не оспарювалось сторонами кримінального провадження, ОСОБА_4 має неповню середню освіту. При таких обставинах ОСОБА_4 не було необхідності з`являтись до МГУ з питань вступу до вузу та отримання будь якої консультації з цього питання.
Крім того, суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_9 , яка в ході судового засідання зазначила, що ОСОБА_4 з`явився до вищого навчального закладу, а саме Міжнародного Гуманітарного Університету у невідповідному для закладу формі одягу та був одягнутий в пляжні шорти та майку, що для ОСОБА_14 було дивним та невластивим, як для особи, яка з`явилась до університету з метою отримання будь якої консультації. Крім того, ОСОБА_4 , вийшовши з кабінета ОСОБА_12 , не намагався отримати у ОСОБА_14 будь-якої інформації щодо вступу до закладу чи з інших питань.
Крім того, суд приймає до уваги той факт, що відповідно переліку спеціальностей та структурних підрозділів Міжнародного Гуманітарного Університету в даному вищому закладі відсутня спеціальність «Морська справа» або підрозділ з відповідною або подібною назвою.
Крім того, суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_4 про той факт, що обвинувачений, начебто, не бачив потерпілого ОСОБА_8 та будь яких інших осіб, які б знаходились біля або в приміщенні прийомної, кабінеті, розташованих на 3 поверсі МГУ. Так, відповідно до показань ОСОБА_4 , останній зазначає, що, піднявшись на 3 поверх МГУ, він побачив двері приймальної, з якої хтось чи входив, чи виходив з неї. Крім того, факт перебування обвинуваченого ОСОБА_4 в приймальні закладу під час знаходження потерпілого ОСОБА_8 в кабінеті ОСОБА_12 підтверджується показаннями ОСОБА_8 , який зазначає, що він після залишення грошей в кабінеті доктора ОСОБА_11 , вийшов в приймальню, де побачив ОСОБА_10 , який сидів на стільці перед кабінетом доктора ОСОБА_11 , як здалось ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_10 чекав своєї черги потрапити в кабінет та показаннями ОСОБА_12 , який зазначив, що під час передачі студентом ОСОБА_8 грошових коштів, обвинувачений ОСОБА_10 знаходився в коридорі приймальні. Однак ОСОБА_12 не звертався до ОСОБА_4 , вважаючи, що останній чекає своє чергу, щоб поспілкуватись з ОСОБА_12 . Двері з коридору в приймальню і з приймальні в кабінет завжди відчинені. Після залишення студентом на робочому столі ОСОБА_12 грошових коштів, ОСОБА_8 та його друг, також студент МГУ, вийшовши через приймальню в коридор приміщення, ОСОБА_4 при цьому також вийшов з студентами в коридор.

Крім того, суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_4 про той факт, що він не бачив факту передачі потерпілим ОСОБА_8 грошових коштів в кабінеті ОСОБА_12 , так як, начебто, в момент знаходження ОСОБА_4 в приймальні та кабінеті жодної особи не було і грошові кошти він побачив лише тоді, як зайшов до кабінету ОСОБА_12 . Так, відповідно до показань свідка ОСОБА_12 , під час спілкування його з потерпілим ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_4 знаходився в приймальні його кабінету і чув розмову про залишення ОСОБА_8 грошових коштів в кабінеті ОСОБА_12 та бачив факт передачі грошових коштів в іноземній валюті потерпілим. Крім того, потерпілий ОСОБА_8 в ході судового засідання повідомив, що ОСОБА_4 міг бачити факт передачі ОСОБА_8 грошових коштів ОСОБА_12 .

Крім того, відповідно до діючого законодавства, під проникненням слід розуміти як вторгнення у житло з метою вчиненні крадіжки (грабежу, розбою). Воно здійснюється таємно з подоланням перешкод або безперешкодно у вигляді фізичного переміщення особи у житло, а також за допомогою різних засобів, які дозволяють винній особі викрадати майно із житла без входу в нього.

Термін «проникнення» має два критерії: юридичний (псилогічний) і фізичний (технічний).

Перший з них означає, що особа з усвідомленням і спонуканням нелегально вторгається у чуже житло чи інше приміщення з метою збагатитися шляхом викрадення не належного їй майна.

Другий полягає у тому, що особа фізично поникає у чуже житло чи інше приміщення, одержуючи можливість безпосереднього доступу до майна шляхом недозволеного входу через відкриті двері, із застосуванням технічних засобів, пошкодження сховища або охоронних пристроїв (використання відмичок та підібраних ключів, пролом стіни, стелі, огорожі, підкоп під приміщення, тощо). Або особа застосовує пристосування, які дозволяють вилучити майно із приміщення, не входячи до нього.

Таким чином, суд критично відноситься до показань обвинуваченного ОСОБА_4 щодо відсутності в його діях кваліфікуючої ознаки проникнення в інше приміщення. Невизнання вказаного факту обвинуваченим ОСОБА_4 , суд розцінює, як спробу обвинуваченого отримати покарання за менш тяжкий злочин. Так, аналізуючи навіть свідчення ОСОБА_4 , які спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_12 , вбачається, що ОСОБА_4 , маючи, начебто, мету отримання інформації щодо вартості «вступу» до вузу та переліку спеціальностей, спочатку увійшов в приймальню, де були відсутні особи, які б могли надати йому необхідну інформацію, після чого, ОСОБА_4 вирішив все ж таки для отримання необхідної інформації, зайти в кабінет, двері якого були відчинені. Після чого, ОСОБА_4 , відповідно до його свідчень, не бачивши та не знаючи, що у вказаному кабінеті також відсутні люди, у зв`язку з непроглядністю обстановки в кабінеті, знаходячись в приймальні, та не отримавши згоди на вхід до кабінету, чи то шляхом стуку в двері кабінету, чи то шляхом запитання у осіб, які, ймовірно, могли бути в кабінеті, ввійшов до вказаного кабінету, де, пройшовши декілька шагів в глибину кабінету, побачив грошові кошти, які знаходились на столі біля папки і лише в цей момент у нього виник умисел на викрадення грошей. Таким чином, дії ОСОБА_4 відповідають критеріям терміну «проникнення в інше приміщення», адже ОСОБА_4 фізично проник у чуже приміщення, одержуючи можливість безпосереднього доступу до майна шляхом недозволеного входу через відкриті двері.
Крім того, суд приймає до уваги той факт, що, відповідно до показань обвинуваченого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , вбачається, що 14.09.2016р. тобто під час затримання та в ході судового розгляду обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_4 пояснював той факт, що злочин, а саме викрадення грошових коштів із кабінету Міжнародного Гуманітарного Університету він вчинив у зв`язку з відсутністю у нього грошей та потребою годувати свою сім`ю, у тому числі неповнолітню дитину. Крім того, відповідно до свідчень ОСОБА_4 , на момент вчинення злочину, він офіційно працевлаштований не був, постійного фінансового доходу не мав, до м. Одеси приїхав саме з метою працевлаштування, однак не зважаючи на вказані матеріальні проблеми ОСОБА_4 14.09.2016р. з`явився до Міжнародного Гуманітарного Університету з метою отримання інформації щодо «вартості вступу», до МГУ та переліку спеціальностей.

Крім того, суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_4 щодо того факту, що він, після вчинення злочину, швидким шагом (не бігом) намагався зникнути з місця пригоди, а також щодо того факту, що ОСОБА_4 не чув на свою адресу будь яких викриків ОСОБА_12 щодо його зупинення. Вказані свідчення спростовуються показаннями свідка ОСОБА_9 , яка повідомила, що ОСОБА_4 з метою зникнення з місця вчинення злочину штовхнув її, і після чого втік по сходах навчального закладу; показаннями свідка ОСОБА_12 , який зазначив, що, вийшовши в приймальню, на крики свідка ОСОБА_9 побачив ОСОБА_4 , який біг в сторону виходу з Міжнародного Гуманітарного Університету, після чого ОСОБА_12 намагався наздогнати ОСОБА_4 . При цьому свідок просив обвинуваченого ОСОБА_4 зупинитись, на що останній не реагував і лише за допомогою студента, який знаходився на вулиці і побачив, що ОСОБА_12 намагається наздогнати ОСОБА_4 , свідку ОСОБА_12 та студенту за територією навчального закладу вдалося наздогнати та зупинити ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_4 також чинив опір; та показаннями свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні повідомила, що 14.09.2016р. вона бачила ОСОБА_4 , який біг та двох неслав`янської зовнішності чоловіків, які намагалися його наздогнати. Невдовзі один з чоловіків, наздогнавши ОСОБА_4 , повів його до МГУ. В процесі затримання ОСОБА_4 чинив опір затриманим та намагався одному з чоловіків нанести удар ногою в живіт.

Таким чином, суд приходить до висновку, що, незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 в повному обсязі, його вина була повністю встановлена ??в ході судового слідства наданими суду матеріалами, вислуханими показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , дослідженими письмовими і речовими доказами, які суд, керуючись законом, оцінив за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.
Оцінюючи доводи обвинуваченого про те, що в його діях відсутні кваліфікуючи ознаки «поєднане із проникненням у приміщення», суд розцінює їх як голослівні і неспроможні, що суперечать матеріалам кримінального провадження, свідченням потерпілого, свідків по справі, при цьому показання свідків і потерпілого узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, дослідженими судом, а невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини в інкримінованому йому злочину, є спробою обвинуваченого пом`якшити свою долю і уникнути застосування до нього покарання за вчинення більш тяжкого злочину.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 містять склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із проникненням у приміщення.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який, раніше не судимий.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого з боку потерпілого ОСОБА_8 , те, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого,- не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і для попередження вчинення ОСОБА_4 нових злочинів.
Цивільний позов по справі відсутній.
Судові витрати у кримінальному провадженні,- відсутні.
Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України / в редакції 2012 року/, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Відповідно до ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з моменту факту затримання з 14.09.2016р.
Зарахувати строк попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_4 на підставі ст.72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази: грошові купюри у кількості 9 штук, які долучені до матеріалів кримінального провадження та видані під розписку потерпілому ОСОБА_8 - вважати повернутими за належністю.
Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя Приморського районного суду
м. Одеси ОСОБА_1
18.05.2017