МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/980/16-к
Провадження №1-в/480/120/17
Ухвала
24 травня 2017 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
представника органу пробації ОСОБА_4 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві подання начальника Миколаївського районного сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_5 ,
встановив:
ОСОБА_5 вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2015 року визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на два роки. На підставі ст. 76 КК України ОСОБА_5 зобов`язано повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2015 року набрав законної сили 28 грудня 2015 року.
ОСОБА_5 вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2016 року визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, приєднано ОСОБА_5 частково невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2015 року та призначено йому остаточно покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на два роки. На підставі ст. 76 КК України ОСОБА_5 зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2016 року набрав законної сили 30 травня 2016 року.
ОСОБА_5 вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07 липня 2016 року визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначено покарання, на підставі ст. ст. 69, 101 КК України, у виді тридцяти діб арешту.
Вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07 липня 2016 року набрав законної сили 09 серпня 2016 року.
21 березня 2017 року начальник Миколаївського районного сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції звернувся до суду з поданням про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо засудженого ОСОБА_5 та визначення остаточного покарання ОСОБА_5 за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2016 року та вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07 липня 2016 року.
Заслухавши у судовому засіданні представника органу пробації, який підтримав подання, прокурора, який вважав за можливе задовольнити подання та виконувати вироки самостійно, суд дійшов такого.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Згідно з положеннями п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.
З матеріалів доданих до подання вбачається, що ОСОБА_5 засуджено 26 листопада 2015 року за злочин, вчинений ним у середині липня 2014 року та 30.07.2014; 27 квітня 2016 року - за злочини вчинені ним 07 травня 2015 року, 10 травня 2015 року та 11 травня 2015 року; 07 липня 2016 року - за злочин вчинений ним 24 жовтня 2015 року.
При постановленні 07 липня 2016 року вироку Миколаївським районним судом Миколаївської області ОСОБА_5 не вирішено питання про призначення остаточного покарання, з урахуванням вироку Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2016 року.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 роз`яснено, що у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.
Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання, за сукупністю злочинів, оскільки ОСОБА_5 було засуджено 27 квітня 2016 року до покарання у виді позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням, а 07 липня 2016 року засуджено за злочин, вчинений ним 24 жовтня 2015 року, тобто до постановлення вироку у першій справі, до покарання у виді арешту, і вказані вироки відносно ОСОБА_5 слід виконувати самостійно.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
постановив:
Подання начальника Миколаївського районного сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_5 , - задовольнити.
У порядку, визначеному п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, призначити ОСОБА_5 покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07 липня 2016 року та вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2016 року, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
Вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України та вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07 липня 2016 року за ч. 3 ст. 186, ст. ст. 69, 101 КК України відносно ОСОБА_5 виконувати самостійно.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня оголошення ухвали.
Суддя ОСОБА_1