УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/7897/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.176 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8
підозрюваного: ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 19 липня 2017 року, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 19 липня 2017 року вказане клопотання слідчого було задоволено та продовжено ОСОБА_9 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 19 серпня 2017 року.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що підозрюваний ОСОБА_9 підозрюється у вчинення особливо тяжкого злочину, є ризик того, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також тим, що органами досудового розслідування не проведені всі необхідні слідчі дії та не прийняті всі необхідні процесуальні рішення.
В ході досудового розслідування було встановлено, що в період часу з 07 год. 45 хв. по 09 год. 30 хв. 21.04.2017 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_11 виник злочинний умисел, направлений на викрадення будь-якого чужого майна, поєднаного із проникненням у житло потерпілого. Розуміючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел без допомоги сторонніх осіб ОСОБА_11 не зможе, з цією метою до вчинення вищевказаного злочину останній вирішив залучити свого знайомого ОСОБА_9 . При цьому ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_9 , що всі здобуті злочинним шляхом кошти та майно вони розділять порівну. ОСОБА_9 на пропозицію ОСОБА_11 вчинити викрадення будь-якого чужого майна, поєднаного з проникненням у житло потерпілого, погодився, тим самим вступив в попередню змову, направлену на спільне заволодіння чужим майном. Реалізуючи спільний злочинний умисел, враховуючи сприятливу обстановку, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_9 шляхом підбору ключа проникли до квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали 17 500 доларів США, що еквівалентно 454 457 гривень 60 копійок, 1 000 Євро, що еквівалентно 28 598 гривень 07 копійок, 7 500 гривень, дублянку чоловічу коричневого кольору вартістю 7 000 гривень 00 копійок, спортивну сумку вартістю 500 гривень 00 копійок. Після чого, місце скоєння злочину покинули та розпорядились викраденим на свій розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на загальну суму 498 053 гривні 30 коп.
Крім того, в період часу з 07 год. 45 хв. по 09 год. 30 хв. 21.04.2017 року ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , в одній з кімнат вказаної квартири у шафі помітили важливі особисті документи, належні потерпілому, а саме: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області 19.02.1997 року, виданий на ім`я ОСОБА_13 , закордонний паспорт Р UKR номер НОМЕР_2 від 01.12.2015 оку, виданий на ім`я ОСОБА_13 ; ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_13 ; атестат № 3230 про закінчення ПТУ № 1 м. Житомира, виданий 18.07.1973 року на ім`я ОСОБА_13 ; атестат про середню освіту серії НОМЕР_4 , виданий 20.06.1974 року Вечірньою середньою школою № 1 м. Житомира на ім`я ОСОБА_13 ; свідоцтво про восьмирічну освіту № 150642 від 10.06.1971 року, видане на ім`я ОСОБА_13 ; військовий квиток НОМЕР_5 , виданий на ім`я ОСОБА_13 ; свідоцтво про народження НОМЕР_6 , видане на ім`я ОСОБА_13 ; ощадна книжка Ощадного банку України, видана на ім`я ОСОБА_13 . В цей же день, час та місці у ОСОБА_11 разом з ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вищевказаними документами. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_9 , перебуваючи у вказаному місці за вищевказаних обставин, знаючи, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб, шляхом таємного викрадення незаконно заволоділи важливими особистими документами, які належать потерпілому ОСОБА_13 , а саме: паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області 19.02.1997 року на ім`я ОСОБА_13 , закордонним паспортом Р UKR номер НОМЕР_2 від 01.12.2015 року, виданим на ім`я ОСОБА_13 ; ідентифікаційним номером платника податків НОМЕР_3 , виданим на ім`я ОСОБА_13 ; атестатом № 3230 про закінчення ПТУ № 1 м. Житомира, виданим 18.07.1973 року на ім`я ОСОБА_13 ; атестатом про середню освіту серії НОМЕР_4 , виданим 20.06.1974 року Вечірньою середньою школою № 1 м. Житомира на ім`я ОСОБА_13 ; свідоцтвом про восьмирічну освіту № 150642 від 10.06.1971 року, виданим на ім`я ОСОБА_13 ; військовим квитком НОМЕР_5 , виданим на ім`я ОСОБА_13 ; свідоцтвом про народження НОМЕР_6 , виданим на ім`я ОСОБА_13 ; ощадною книжкою Ощадного банку України, виданою на ім`я ОСОБА_13 .
21.04.2017, ОСОБА_9 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 5 ст. 185 КК України затримано в порядку ст. 208 КПК України.
22.04.2017 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
24.04.2017, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира щодо підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20.06.2017 року, який в подальшому Апеляційним судом Житомирської області залишено без змін.
19.06.2017, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира, ОСОБА_9 продовжено дію вказаного запобіжного заходу до 19.07.2017.
13.07.2017, ОСОБА_9 повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.
18.07.2017, постановою заступника прокурора Житомирської області, строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 4-х місяців, тобто до 21.08.2017.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою його підзахисному обрати менш суворий запобіжний захід: особисте зобов`язання, домашній арешт або заставу у значно меншому розмірі.
Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою, а також на те, що її висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Вважає, що до підозрюваного ОСОБА_9 можливо було б застосувати домашній арешт або особисте зобов`язання. На його думку, обраний останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою є занадто суворим, що розходиться з практикою ЄСПЛ та практикою судів України, а визначений ОСОБА_9 розмір застави є непомірним для нього.
Стверджує що зазначені в ухвалі ризики, передбачені статтею 177 КПК України належним чином не доведені. На його думку, підозрюваному ОСОБА_9 не має сенсу переховуватись від органів слідства.
Вказує, що в клопотанні слідчого, про продовження терміну тримання під вартою його підзахисного не надано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував доцільність продовження даного запобіжного заходу, а також на те, що йому є незрозумілою обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та захисників, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно вимог ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому КПК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.
Приймаючи рішення про продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя врахував, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких, ч.5.ст.185 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено тяжке покарання, що може вплинути на рішення ОСОБА_9 про ухилення віл явки до слідчого та прокурора або переховуватися від органів досудового слідства, вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, особисті дані останнього, згідно яких підозрюваний є особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, не працює, не має постійного доходу, а тому прийшов до правильних висновків про те, що оснують ризики, того, що ОСОБА_9 може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім цього, слідчим суддею було враховано, що існували обставини, які перешкоджали завершенню досудового розслідування в межах дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, пов`язані з необхідністю змінити підозру, ознайомленням з матеріалами досудового розслідування та наданням сторонам кримінального провадження до них доступу.
Таким чином, вищевказане спростовує зазначені вище доводи апеляційної скарги про те, що при продовженні підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не були доведені вказані в оскаржуваній ухвалі слідчого судді ризики, а також про те, що органами досудового розслідування не було надано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував доцільність продовження даного запобіжного заходу.
Посилання на можливість призначення такого запобіжного заходу, як домашнього арешту, на думку колегія суддів не забезпечить уникнення вказаних вище ризиків.
Крім того доводи апелянта є суперечливими, оскільки посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність заявлених слідчим та прокурором ризиків, що відповідно до положень ч.2 ст. 194 КПК України забороняє слідчому постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу, в той же час апелянт вимагає призначення більш м`якого запобіжного заходу у відповідності до положень ч.3 даної норми, що є суперечливими вимогами , які не були усунуті підозрюваним та захисником в судовому засіданні. Зазначені обставини також перешкоджають задоволенню апеляційної скарги по суті.
За наведених обставин, підстав для скасування ухвали слідчого судді та застосування відносно ОСОБА_9 менш суворого запобіжного заходу, як про те просить сторона захисту, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,422 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 19 липня 2017 року про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою до 19.08.2017 - без зміни.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: