Дата документу Справа № 320/3644/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №320/3644/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/110/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.125 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000061 від 06 січня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мелітополь Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , - в режимі відеоконференції із Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області

потерпілої ОСОБА_9 та її представника-адвоката ОСОБА_10 , - в режимі відеоконференції із Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області,

ВСТАНОВИЛА:

обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 липня 2016 року, яким його засуджено за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, 4 492,79 грн, та моральної шкоди 9 000 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вищевказаний вирок суду щодо нього скасувати та провадження по справі закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України. Цивільний позов потерпілої залишити без розгляду. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд безпідставно не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки та не вмотивув належним чином причини їх відхилення. На думку апелянта, суд неповно виклав у вироку показання свідків, зокрема суд оминув показання свідка ОСОБА_11 , яка підтвердила ту обставину, що дійсно у день конфлікту їй телефонувала свідок ОСОБА_12 та повідомляла про бійку в їхньому дворі, яка відбувається в неї перед очима. Показання свідка ОСОБА_12 , до яких суд віднісся критично, узгоджуються з матеріалами справи та показаннями інших допитаних у судовому засіданні свідків, і свідчать про його непричетність до вчиненого злочину. Також апелянт зазначає, що з наявних в матеріалах кримінального провадження доказів не вбачається, хто саме наніс тілесні ушкодження ОСОБА_9 . Окрім того, висловлює незгоду із заявленим потерпілою цивільним позовом та вказує на його необґрунтованість.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілої адвокат ОСОБА_10 , вказує на необґрунтованість доводів, викладених в апеляційній скарзі, зазначає про законність прийнятого судом рішення та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду щодо ОСОБА_6 без змін.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 05 січня 2015 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, знаходячись біля четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , під час сварки, яка раптово виникла на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_9 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів руками в голову та праве плече потерпілої ОСОБА_9 , чим заподіяв їй тілесні ушкодження - закриту черепно-мозкову травму (струс головного мозку; крововилив під кон`юнктиву лівого ока; травматичний набряк м`яких тканин голови), що супроводжувалась вегето-судинним та астено-невротичним синдромами; множинні синці правого плеча, які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я понад 6, але не більше 21 дня.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу; потерпілу ОСОБА_9 та її представника-адвоката ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просили залишити її без задоволення, а вищевказаний вирок суду - без змін; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення засновані на доказах, досліджених у судовому засіданні з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, і на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав та зазначив, що 05 січня 2015 року приблизно о 17-30 годині він разом із ОСОБА_13 знаходилися біля під`їзду №4 будинку АДРЕСА_3 , коли побачили, що в їхню сторону наближається родина ОСОБА_14 . На запитання ОСОБА_13 про те, коли вони припинять гучно слухати музику, ОСОБА_15 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, відповів грубо, після чого між ними виникли обоюдні образи, в процесі яких ОСОБА_9 застрибнула йому на спину та нігтями почала дряпати йому обличчя, при цьому наносила удари по голові, по вуху пакетом з чимось важким, що був в неї в руках. Він намагався утримувати її рукою від нанесення побоїв. Потім вона його штовхнула, від чого він впав. ОСОБА_15 під час цієї сутички стояв і дивився, нічого не робив. За вказаним інцидентом спостерігала з вікна своєї квартири сусідка ОСОБА_12 .

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_9 зазначила, що 05 січня 2015 року вона разом зі своїм чоловіком поверталися з прогулянки та біля під`їзду їх зустріли ОСОБА_13 та ОСОБА_6 . Коли вони наблизилися, ОСОБА_13 схопив її чоловіка, почав бити собаку, а ОСОБА_6 кричав, що буде вбивати. Потім ОСОБА_6 наніс їй декілька ударів руками в голову, в область очей, в область шиї, плеча. Коли її чоловік вирвався і почав наступати на ОСОБА_6 , останній посковзнувся і впав у кущі за паркан. В цей час з під`їзду вибігли сусідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Після цього ОСОБА_6 піднявся, відійшов і сів на лавочку. Внаслідок вказаних ударів, вже перебуваючи у себе в квартирі, вона втратила свідомість і тому було викликано швидку допомогу. Наступного ранку вона звернулася до лікарні.

Зазначені показання потерпілої узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які допитані під час судового розгляду.

Свідок ОСОБА_15 зазначив, що приблизно за місяць до вказаний подій до нього приходив ОСОБА_6 і сварився стосовно гучної музики та галасу в квартирі. 05 січня 2015 року він разом зі своєю дружиною ОСОБА_9 поверталися з прогулянки додому та біля під`їзду їх зустріли ОСОБА_13 і ОСОБА_6 , які стали їм на дорозі і не пускали в під`їзд. Почали погрожувати їм, вдарили їхню собаку. ОСОБА_13 спочатку вимагав припинити вмикати голосно музику, а потім схопив його за комір. У цей час ОСОБА_6 підбіг до його дружини з погрозами та почав наносити їй удари в голову та область шиї. ОСОБА_15 вивільнився від ОСОБА_13 і став між своєю дружиною та ОСОБА_6 . Однак останній схопив його за комір і потягнув у бік кущів уздовж забору, при цьому ОСОБА_6 посковзнувся і впав за паркан. Після того, як ОСОБА_6 підвівся. Свідок зазначив, що бачив вікна сусідки ОСОБА_20 - там нікого не було, світло не горіло. Чув крик сусідок з 4 поверху ОСОБА_21 та з сусіднього під`їзду Клочковської-Єгорової (зараз прізвище - ОСОБА_22 ). Також він пояснив, що його дружина не наносила удари ОСОБА_6 , а могла тільки викручуватися.

Свідок ОСОБА_18 зазначила, що вона проживає на третьому поверсі у будинку по сусідству з ОСОБА_6 та подружжям ОСОБА_14 . 05 січня 2015 року приблизно о 17-00 годині вона поверталася з роботи та біля під`їзду зустріла ОСОБА_13 і ОСОБА_6 . Далі, піднявшись до себе в квартиру, почула крики, вийшла на балкон і почала спостерігати, як ОСОБА_6 з криками напав на ОСОБА_23 , почав бити її кулаком в передпліччя, голову. Загалом наніс їй приблизно 5-6 ударів. Чоловіка ОСОБА_24 ОСОБА_15 , тримав ОСОБА_13 . Згодом ОСОБА_15 вирвався і почав наступати на ОСОБА_6 , в результаті чого останній, не втримавшись на ногах, впав у кущі праворуч під`їзду.

Той факт, що у свідка ОСОБА_18 , з її слів, раніше відбувалися конфлікти із обвинуваченим ОСОБА_6 , на думку колегії суддів не ставить під сумнів достовірність даних нею показань, оскільки сама свідок зазначила, що в неї до ОСОБА_6 неприязні немає, будь-яких об`єктивних даних, які б давали підстави вважати, що цей свідок оговорює ОСОБА_6 , не встановлено.

Свідок ОСОБА_19 зазначила, що вона проживає у багатоквартирному житловому будинку по сусідству з ОСОБА_6 та родиною ОСОБА_14 . Увечері 05 січня 2015 року вона стояла на балконі своєї квартири і бачила, що біля під`їзду стояли ОСОБА_6 та ОСОБА_25 . Приблизно через 20 хвилин, коли вона знову вийшла на балкон для того щоб покурити, та побачила подружжя ОСОБА_14 , які вигулювали свою собаку. Коли вони підійшли до ОСОБА_26 та ОСОБА_25 , останній схопив ОСОБА_15 . В той час ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_27 в бік голови декілька разів, приблизно 3-4 рази. У відповідь ОСОБА_14 почала відбиватися. Потім в процесі сварки ОСОБА_6 посковзнувся і впав. Взагалі весь конфлікт тривав приблизно 15 хвилин.

Показання потерпілої та вказаних свідків щодо нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 узгоджуються між собою та з висновком судово-медичної експертизи №171 від 16 березня 2015 року, згідно з яким у ОСОБА_9 встановлені тілесні ушкодження закрита черепно-мозкова травма (струс мозку, крововилив під кон`юктив лівого ока, травматичний набряк м`яких тканин голови), супроводжена вегето-судинним і астено-невротичним синдромами; численні синці правого плеча; вказані тілесні ушкодження виникли від дій тупих твердих предметів, можливо руками 05 січня 2015 року, при обставинах, які зазначає потерпіла.

Проаналізувавши досліджені докази, суд дав цим доказам правильну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про те, що у своїй сукупності вони підтверджують вину ОСОБА_6 в інкримінованому йому правопорушенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано критично поставився до версії обвинуваченого з приводу вказаних подій, а також до показань свідків сторони захисту ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , а також до показань свідка ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_11 , оскільки дані показання спростовуються матеріалами справи, в тому числі і висновком судово-медичної експертизи, згідно з яким у потерпілої ОСОБА_9 виявлені численні тілесні ушкодження; та не узгоджуються з показаннями інших свідків, в тому числі свідків захисту - про нанесення удару ОСОБА_9 її чоловіком.

Доводи апелянта про неповноту та однобічність судового розгляду суперечать матеріалам провадження, згідно з якими, під час судового розгляду суд дослідив всі наявні в матеріалах кримінального провадження докази, надав цим доказам належну оцінку та свої висновки, викладені у вироку, належним чином вмотивував.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дав правильну оцінку дослідженим доказам і дійшов обґрунтованого висновку про те, що вони є належними, допустимими і достатніми та у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також спростовують доводи останнього, заявлені на свій захист.

Доводи обвинуваченого про те, що за його заявою з приводу нанесення йому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень внесені відомості до ЄРДР від 06 січня 2015 року, а також про те, що згідно з висновком експерта №10 від 06 січня 2015 року, в нього встановлені тілесні ушкодження, які кваліфіковані як легкі, на думку колегії суддів, не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення.

Не спростовує цих висновків і та обставина, що потерпіла ОСОБА_9 викликала швидку допомогу не одразу після подій, що відбулися а через декілька годин, оскільки згідно з вищевказаним висновком експерта, утворення виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень можливо у час та при обставинах, які зазначає потерпіла.

Показання свідка ОСОБА_30 , на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, також цих висновків суду не спростовують через наступне.

Так, вказаний свідок при судовому розгляді вказав на те, що він в якості оперуповноваженого міліції приїздив на виклик з приводу вищевказаного інциденту. Погано пам`ятає деталі того вечора у зв`язку з тим, що минуло багато часу. Видимих тілесних ушкоджень він не бачив у ОСОБА_9 , але пам`ятає, що останній стало зле і викликали швидку допомогу. На обличчі ОСОБА_6 були подряпини.

Як зазначено вище, наявність у потерпілої ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, утворення яких не виключається у час та при обставинах, зазначених потерпілою, встановлено при експертному дослідженні.

Дії обвинуваченого судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України.

Покарання ОСОБА_6 призначене з дотриманням вимог ст.65 КК України. При цьому суд правильно врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, і прийшов до вірного висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт.

Крім того, суд першої інстанції правильно та з дотриманням положень ст.ст.127-129 КПК України вирішив цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, та своє рішення належним чином вмотивував.

Доводи обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що деякі ліки придбавались потерпілою та обстеження проводилось не за призначенням лікаря, є безпідставними через наступне.

Сама потерпіла з цього приводу зазначила, що деякі ліки з придбаних нею, є аналогами тих, що призначалися лікарем, а деякі їй були необхідні у зв`язку із погіршенням стану її здоров`я після отриманих тілесних ушкоджень.

Ці доводи потерпілої ніким не спростовані та підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах провадження.

Відповідно до вказаних матеріалів, звернення ОСОБА_9 на консультацію до клініці «Авіценна» також обумовлено вищевказаними тілесними ушкодженнями.

Суд проаналізував всі докази, надані потерпілою в обґрунтування позовних вимог та дав цим доказам правильну оцінку.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, на думку колегії суддів, правильність вищевказаних висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну оскаржуваного вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 липня 2016 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.125 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4