Макарівський районний суд Київської області
Макарівський районний суд Київської області у складі:
Головуючого судді Тандира О.В.,
при секретарі Лизі Л.М.,
за участю прокурора Малашич Ю.Ю.,
потерпілого ОСОБА_1 Ахмад.,
представника потерпілого ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів Київської області справу, за якою обвинувачується
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, вдівець, працює водієм-експедитором у ТОВ «Н-Транс» (м. Київ), раніше не судимий, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,
16.11.2010 року близько 18 години ОСОБА_3, перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ «Н-ТРАНС», керуючи на підставі подорожнього листу технічно справним автомобілем «DAF» реєстраційний номер AI 8803 ВТ з напівпричепом «Автовіз-Е» реєстраційний номер AI 9546 XT, які належать ТОВ «Н-ТРАНС», здійснював рух по підїзній дорозі з боку розташування СТО «Тайфун» у напрямку проїзної частини авто дороги Київ-Чоп в районі 45 км +100 м. в Макарівському районі Київської області. На нерегульованому перехресті з автодорогою Київ-Чоп, де проїзна частина автодороги являється головною, а по його руху встановлений дорожній знак 2.1. «Дати дорогу», ОСОБА_3, діючи необережно, у порушення п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, перед виїздом з другорядної дороги на головну проявив злочинну недбалість, не переконався у безпеці своїх дій та відсутності на головній дорозі транспортних засобів, не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 Хабіболлах, який рухався по автодорозі Київ-Чоп у напрямку м. Києва, виїхав на перехрестя з правого боку на лівий по ходу руху автомобіля НОМЕР_2 , внаслідок чого допустив з ним зіткнення.
В результаті даної пригоди водій автомобілю НОМЕР_2 ОСОБА_4 Хабіболлах помер на місці, пасажир вказаного автомобілю ОСОБА_1 Ахмад отримав тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 14/122 від 21.12.2010 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 Хабіболлах, ІНФОРМАЦІЯ_5, отримав наступні тілесні пошкодження: множинні садна лобної та тімяної ділянок голови зліва, тильної поверхні правої кисті, передніх поверхонь верхніх третин правої і лівої гомілки, синяк тильної поверхні правої кісті, крововилив в мякі тканини лобної ділянки голови зліва, набряк-набухання головного мозку, відкритий перелом середньої третини діафізу правої стегнової кістки з масивними крововиливами в мякі тканини, множинні переломи ребер: 1,2 справа біля грудини, 2,3,4,5 справа на межі кістково-хрящової частини, 6,7,8,9,10 справа по передньо-пахвинній лінії, 4,5,6,7,8,9,10 зліва по середньо-ключичній лінії, множинні розриви обох легень, правої і лівої долі печінки, крововиливи в легені, жирову клітковину обох нирок і в мякі тканини в зоні переломів ребер з наявністю 1650 мл. крові і грудній порожнині і 450 мл. крові в черевній порожнині, знижене кровонаповнення внутрішніх органів, морфологічні мікроскопічні зміни у внутрішніх органах, що свідчать про шокову реакцію.
Причиною смерті ОСОБА_4 Хабіболлах явилась комбінована травма, а саме закрита травма грудної клітини і живота у вигляді множинних переломів ребер, множинних розривів внутрішніх органів і закритого перелому правої стегнової кістки, що супроводжувалась масивною гострою крововтратою і травматичним шоком.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 14/Е від 31.01.2011 року в результаті даної пригоди у гр. ОСОБА_1 Ахмад, 1954 р.н„ мали місце такі тілесні ушкодження: забійні рани правої вушної раковини, перелом лівого наколінника, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за критерієм тривалого розладу здоровя, строком понад три тижні (більше як 21 день).
Своїми діями ОСОБА_3, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а саме:
п. 16.11 На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Дорожній знак 2.1 «Дати дорогу». Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під'їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.
Порушення водієм ОСОБА_3, вимог вказаних пунктів Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному звязку з виникненням ДТП та настанням наслідків у вигляді смерті однієї особи та отриманням тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості іншою.
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3, винним себе визнав, щиро розкаявся у скоєному і підтвердив викладене, пояснивши, що в той день був туман, він керуючи вантажним автомобілем з напівпричепом «Автовіз» близько 18 години підїхав до нерегульованого перехрестя з автодорогою Київ-Чоп, яка є головною по відношенню до автодороги по якій він рухався, подивившись в право і вліво він почав рух, після чого відчув удар в його автомобіль. Вийшовши з автомобіля побачив, що з його автомобілем зіткнувся інший автомобіль, який почав горіти. Він за допомогою вогнегасника загасив вогонь та викликав швидку допомогу. Причиною ДТП, на його думку, стало те, що він недостатньо переконався у відсутності інших транспортних засобів, яким мав надати перевагу в русі.
Показання підсудного відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
В зв'язку з повним визнанням підсудним своєї вини інші докази по справі не досліджуються відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України.
За результатами судового слідства суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_3, у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Злочинні дії підсудного ОСОБА_3, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого та середньої тяжкості тілесні ушкодження іншому потерпілому.
При призначенні покарання підсудному суд враховує, суспільну небезпечність вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу підсудного, помякшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
ОСОБА_3, до кримінальної відповідальності притягується вперше, по місцю роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.
Обставини, що обтяжують його покарання відсутні.
Помякшуючими його покарання обставинами є щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю злочину.
На підставі викладеного суд вважає, що підсудному ОСОБА_3. П.О., має бути призначено покарання у межах санкції, передбаченої ст. 286 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі.
Водночас, приймаючи до уваги обставини вчинення злочину, враховуючи щире каяття підсудного ОСОБА_3, а також те, що він притягується до кримінальної відповідальності вперше, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов'язки.
Разом з тим, суд не вбачає необхідності застосовувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки підсудний працює водієм і це є основним видом його доходу.
Керуючись ст. ст. 299, 323, 324 КПК України, суд,-
засудив:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3, від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3, обов'язки - повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3, до набрання вироком законної сили залишити попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.
Речові докази по справі: зруйновані лампочки лівої та правої фар автомобіля НОМЕР_2, НОМЕР_3, що зберігаються у камері схову СУ ГУ МВС України у Київській області - знищити; Автомобіль «DAF» реєстраційний номер НОМЕР_4, що знаходиться на відповідальному зберіганні у власника - повернути останньому, автомобіль НОМЕР_2, що знаходиться на зберіганні на штрафному майданчику - повернути власнику.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Макарівський районний суд Київської області.