Справа № 638/6197/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року Дзержинський райсуд м. Харкова в складі :

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харків першого заступника військового прокурора Харківського гарнізону ОСОБА_3 « Про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у відношенні :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,-

за участю прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
13.04.2016 року перший заступник військового прокурора Харківського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням «Про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у відношенні ОСОБА_4 підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 будучі військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу, ст. ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України та ст.ст. 2,4 Закону України «Про національну гвардію України, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від військової служби, 15.11.2014 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , та по теперішній час до місця служби не повернувся, а вільний час використовує на власний розсуд, не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризику, передбаченого ст. 177 КПК України. ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з тим, що 15 листопада 2014 року, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , та до цього часу до вказаної військової частини не повернувся.

Крім того, на думку прокурора, згідно повідомлень командира військової частини НОМЕР_1 , молодший лейтенант ОСОБА_4 у період з 15 листопада 2014 року по теперішній час у військовій частині НОМЕР_1 відсутній, обов`язки за посадою не виконує, місце знаходження останнього невідоме. Таким чином, ОСОБА_4 про фактичне місце свого перебування слідчому та військовій частині НОМЕР_1 , де проходить військову службу, не повідомляє. Також, ОСОБА_4 не повідомляє слідчому та військовій частині НОМЕР_1 свій особистий номер телефону, за яким з останнім можливо зв`язатись. У зв`язку з чим, до теперішнього часу місце знаходження ОСОБА_4 органу досудового розслідування та військовій частині НОМЕР_1 невідомо, та 25 грудня 2014 року ОСОБА_4 оголошено у розшук, що свідчить про те, що останній вже переховується від органу досудового розслідування. Також, ОСОБА_4 може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, 15 листопада 2014 року, молодший лейтенант ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді, кулеметника 2-го взводу оперативного призначення 9-ої роти оперативного призначення (на автомобілях) 3-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи, що він не має права залишати місце служби, самовільно - без дозволу командирів, залишив вказану військову частину. Тобто, своїми діями молодший лейтенант ОСОБА_4 почав виконувати об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини, яку продовжує виконувати по теперішній час.

Крім того, відповідно до положень ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строком до п`яти років, якщо ця особа переховується від органу досудового розслідування та суду.

Вручити ОСОБА_4 копії клопотання про обрання запобіжного заходу та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність його застосування не виявилося за можливе у зв`язку із тим, що місцезнаходження ОСОБА_4 органу досудового розслідування невідоме.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання підтримав частково, просив його задовольнити, з підстав на які посилається в своєму клопотанні, просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні свою провину у інкримінованому злочині не визнав та просив відмовити у задоволенні клопотання. При цьому зазначив, що його з 29.10.2014 року відправили у відпустку на 7 днів у зв`язку з поганим станом здоров`я. Його поклали у лікарню на лікування, він повідомив про це командира військової частини за телефоном та телеграмою. Також ОСОБА_4 зазначив, що після лікування він приїхав до військової частини, звільнився з лав Збройних сил України та став на облік до військкомату за місцем мешкання.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити в його задоволенні з тих же підстав, що і ОСОБА_4 .

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши надані докази, встановив наступне.

Органом досудового розслідування військовою прокуратурою Харківського гарнізону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 00000239 від 27 квітня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Ухвалою Дзержинського райсуду м. Харкова від 10.05.2016 року був наданий дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 з 31.10.2014 по 12.11.2014 року перебував на лікуванні у Запорізькій обласній клінічній лікарні.

Після проходження обстеження, 17.11.2014 року ОСОБА_4 був переведений на стаціонар у відділення алергології де проходив лікування до 28.11.2014 року, що підтверджується довідками та виписками із медичної картки стаціонарного хворого.

За результатами обстеження ОСОБА_4 був направлений на планову операцію на 03.12.2014 року і проходив післяопераційне відновлення до 16.12.2014 року.

26.03.2015 року, після довготривалого лікування, ОСОБА_4 самостійно прибув до військової частини НОМЕР_1 та 27.03.2015 року був звільнений з лав Національної гвардії України та виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ., що підтверджується витягом з наказу командира військової частини № 88 від 27.03.2015 року.

Відомості до ЄРДР № 00000239 за підзрою у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України внесені 27 квітня 2015 року, тобто після звільненняз лав Національної гвардії України.

Стороною обвинувачення не надано доказів, що свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

За умовами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, на момент винесення ухвали про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній був звільнений з військової служби, враховуючи, що прокурором не надано доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 є недостатніми для запобігання ризику або ризикам, тому слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання першого заступника військового прокурора Харківського гарнізону ОСОБА_7 . Про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня ї проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1