Справа № 192/136/17
Провадження № 1-кп/192/59/17
В И Р О К
Іменем України
"13" березня 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне кримінальне провадження № 0000019, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2017 року відносно

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сурсько-Михайлівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянка України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , непрацює, має неповну середню освіту, незаміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є інвалідом, раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

09 січня 2017 року близько 19 год. ОСОБА_3 , знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , під час словесного конфлікту, на ґрунті виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , з метою реалізації даного умислу нанесла йому один удар дерев`яним стільцем по обличчю, чим спричинила потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани носу, садна, підшкірні гематоми голови, що за своїм характером відносяться до легкого ступеню тяжкості та такі, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шість діб, але не більше як три тижні (21 день).

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні визнала та своїми показаннями підтвердила фактичні обставини скоєного нею кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті.

Показала, що 09 січня 2017 року вона в с. Сурьско-Михайлівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, на вулиці зустріла потерпілого, який звинуватив її в крадіжці. Після цього вона, з метою з`ясування відносин з потерпілим, прийшла разом зі своєю сестрою ОСОБА_8 до будинку потерпілого за адресою: АДРЕСА_3 . Зайшовши в будинок потерпілого вона почала конфліктувати з ним, при цьому потерпілий почав до неї чіплятись, і тому вона взяла табурет, що стояв біля дивану потерпілого і завдала потерпілому удар по носу, після цього вона та її сестра вийшли з будинку потерпілого.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Окрім визнання вини обвинуваченою, її вина у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується такими доказами дослідженими під час судового розгляду.

Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав, що о 20 год. 09 січня 2017 року він відпочивав у себе на дивані в своєму будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Він прокинувся від того, що його хтось вдарив. Прокинувшись він побачив, що обвинувачена ОСОБА_3 тримає табурет в руках. Поруч була її сестра ОСОБА_8 .

Показаннями свідка ОСОБА_9 , яка будучи допитаною в судовому засіданні показала, що десь о 20 год. 09 січня 2017 року їй зателефонував її сусід ОСОБА_7 та повідомив, що його побила ОСОБА_3 . Коли вона прийшла до будинку потерпілого то побачила, що у потерпілого ОСОБА_7 розбите обличчя і він весь у крові. Також кров була на дивані потерпілого. ЇЇ син, ОСОБА_10 , який прийшов з нею, викликав поліцію та швидку допомогу.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який будучи допитаним в судовому засіданні підтвердив показання свідка ОСОБА_9 .

Показаннями свідка ОСОБА_8 , яка будучи допитаною в судовому засіданні показала, що 09 січня 2017 року вона разом зі своєю сестрою ОСОБА_3 , прийшла до будинку потерпілого. Між ОСОБА_3 та потерпілим виник конфлікт і ОСОБА_3 взяла табуретку, що стояла біля дивану, і вдарила потерпілого по носу. Після цього вона вивела обвинувачену і вони пішли до дому.

Письмовими доказами:

Висновком експерта № 7 Е від 18 січня 2017 року, згідно якого у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани носу, садна, підшкіряні гематоми голови, що виникли від дії тупих твердих предметів або при ударах об такі можливо в термін та при обставинах, вказаних в постанові слідчого від 09 січня 2017 року. Виявлені ушкодження за своїм характером відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шість діб, але не більше як три тижні (21 день). (а.с. 24-25).

Протоколом огляду місця події від 09 січня 2017 року з якого вбачається, що об`єктом огляду було домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 . Під час огляду було вилучено покривало синьо-білого кольору зі слідами рідини червоно-бордового кольору, дерев`яна саморобна табуретка зі слідами речовини багряного кольору у вигляді краплі (а.с. 29-31).
Суд, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої в інкримінованому їй злочині.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка не працевлаштована, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Враховуючи поведінку обвинуваченої під час судового розгляду, її ставлення до вчиненого, та наслідків злочину, суд не може прийняти в якості обставини, що пом`якшує покарання щире каяття обвинуваченої, оскільки такого не відбулось. Інші обставини, що пом`якшують покарання також відсутні. Обставиною що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання у виді обмеження волі на строк в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки призначенням менш суворого виду покарання буде недостатньо для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

При цьому суд вважає, що є всі підстави для звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України, з покладенням на неї в період іспитового строку обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України та додаткових обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком один рік.

На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 в період іспитового строку такі обов`язки:

- повідомляти про зміну місця проживання уповноважений орган з питань пробації;

- з`являтися періодично для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти додатково на ОСОБА_3 в період іспитового строку такі обов`язки:

-попросити публічно пробачення у потерпілого;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору та потерпілому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1