10.01.2017 Єдиний унікальний номер 205/5088/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Провадження № 1-кс/205/166/17

10 січня 2017 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000542 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, не одруженого, офіційно не працюючого, який має неповну середню освіту, інваліда 3 групи за станом психіки, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 06.01.2016 року приблизно о 17:00 год., знаходячись в квартирі, що належить ОСОБА_6 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , побачив мобільний телефон Nokia 6300, який знаходився на тумбочці у кімнаті вищевказаної квартири, після чого, в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, діючи умисно з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, ОСОБА_3 підійшов до вищевказаної тумбочки та переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон Nokia моделі 6300, ІМЕІ НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд. Так, ОСОБА_3 , викравши мобільний телефон Nokia моделі 6300, ІМЕІ НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_6 , тим самим, спричинив йому матеріальний збиток, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №6/12.1/821 від 10.06.2016 року на суму 233,00 гривні.
Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся, заявив про осуд своїх дій та суду пояснив, що дійсно він 06.01.2016 року приблизно о 17:00 год., перебував у квартирі свого знайомого ОСОБА_7 , прізвища не знає, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де вживав спиртні напої. Перебуваючи у квартирі ОСОБА_7 , в одній з кімнат він побачив мобільний телефон Nokia 6300, який знаходився на тумбочці. Він таємно, розуміючи, що його ніхто не бачить, викрав зазначений телефон та поклав собі у карман. Потім, він вийшов на вулицю та продав телефон своєму знайомому, який працює чоботарем у кіоску, за грошові кошти у розмірі 25 грн.
Окрім зізнання ОСОБА_3 його вина у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:
- товарним чеком від 22.10.2014 року на придбання мобільного телефону марки Nokia моделі 6300 вартістю 500,00 грн.;
- протоколом огляду від 15.02.2016 року, відповідно до якого було оглянуто мобільний телефон марки Nokia моделі 6300, який 06.01.2016 року було викрадено гр. ОСОБА_3 ;
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 18.02.2016 року, відповідно до якої речовим доказом по кримінальному провадженню №0000542 було визнано мобільний телефон марки Nokia моделі 6300, який було передано потерпілому ОСОБА_6 під схорону розписку;
- схороною розпискою ОСОБА_6 від 18.02.2016 року, відповідно до якої гр. ОСОБА_6 отримав на відповідальне зберігання від працівників поліції мобільний телефон марки Nokia моделі 6300;
- висновком судово-товарознавчої експертизи №6/12.1/821 від 10.06.2016 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки Nokia моделі 6300 станом на 06.01.2016 року могла складати 233,00 грн.
Оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), правильно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України.

Обставиною пом`якшуючою покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає його повне визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який судимості не має, на обліку у лікарів нарколога не знаходиться, перебуває на обліку у лікаря психіатра, з 1996 року з діагнозом «Помірна розумова відсталість з порушенням поведінки», офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей та інших осіб на утриманні не має, за місцем мешкання характеризується задовільно, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також для попередження нових злочинів, йому слід призначити покарання у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті обвинувачення, а також з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_3 є інвалідом третьої групи за станом психіки, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №124 ОСОБА_3 у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння не був здатний у повній мірі давати собі раду у своїх діях та керувати ними, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 положення п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України, а саме надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову товарознавчу експертизу №6/12.1/821 від 10.06.2016 року, витрати на яку складають 703,68 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ст. ст. 94, 96 КК України застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у психіатричному закладі охорони здоров`я за місцем проживання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 703 (сімсот три) гривні 68 копійок витрат на проведення судової товарознавчої експертизи №6/12.1/821 від 10.06.2016 року.

Речовий доказ, яким було визнано мобільний телефон марки Nokia моделі 6300, який було передано потерпілому ОСОБА_6 під схорону розписку вважати повернутою потерпілому ОСОБА_6 за належністю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя: ОСОБА_1