АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/370/17 Справа № 705/778/17 Категорія: ст. 459-467 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 лютого 2017 року, якою повернуто ОСОБА_7 його заяву про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року за нововиявленими обставинами разом з усіма доданими до неї матеріалами, -

в с т а н о в и л а :
Засуджений ОСОБА_7 17.02.2017 р. звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати вирок Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 р. та ухвалити новий за пред`явленим обвинуваченням з кваліфікацією його дій за ознаками ст. 94 КК України 1960 року, визначивши новий обсяг кримінальної відповідальності.

У своїй заяві про перегляд за нововиявленими обставинами зазначеного вироку ОСОБА_7 посилається на те, що вироком Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 р. він засуджений за ст. 69, п. «а» ст. 93, ч. 3 ст. 142, ст. 17, п. «а», «г» ст. 93 КК України 1960 року до довічного позбавлення волі. Обставинами, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі йому з підстав юридичної неграмотності та у зв`язку з ненаданням належної правової допомоги, а саме: ствердження правового факту неправильного застосування кримінального закону за п. «а» ст. 93 КК України 1960 року, внаслідок чого мала місце неправильна кваліфікація кримінального злочину та, відповідно, неправомірне застосування кримінального покарання у виді довічного позбавлення волі. Так, слідчим було використано його правову необізнаність та безпорадний стан для формування концепції обвинувачення більш тяжкого злочину за ознаками ст. 69, п. «а» ст. 93 КК України 1960 року, ніж злочин, який було вчинено ним за ознаками ст. 94 КК України 1960 року.

Вказує, що обґрунтованою є нововиявлена обставина стосовно неправильного застосування норм кримінального закону України щодо кваліфікації його дій у вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 р. за пунктом «а» ст. 93 КК України 1960 року, у зв`язку з відсутністю в діях обвинуваченого умислу та інших ознак правової складової, які встановлювали та доводили отримання обвинуваченим матеріальної або іншої вигоди при вчиненні вбивства особи, під час втечі з місця вчинення злочину. Таким чином, сукупність викладених юридично правових фактів надає засудженому право стверджувати, що при здійсненні судового провадження у кримінальній справі судом першої інстанції були допущені судові помилки, які призвели до неправомірного ухвалення судового рішення, вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 р. в частині неправильного застосування кримінального закону в правовому аспекті класифікації дій обвинуваченого за п. «а» ст. 93 КК України 1960 року; не застосування кримінального закону в правовому аспекті дій обвинуваченого за ст. 94 КК України 1960 року.

Ухвалою колегії суддів Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 лютого 2017 року повернуто ОСОБА_7 його заяву про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 р. за нововиявленими обставинами разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що у заяві засудженого про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами викладені не доводи щодо підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, а доводи про необхідність скасування вироку з підстав неправильного, помилкового, на думку засудженого, застосування одних норм кримінального закону і незастосування інших норм КК України 1960 року щодо вчинених ОСОБА_7 діянь, тобто про перекваліфікацію складу злочину з п. «а» ст. 93 КК України на ст. 94 КК України і застосування до нього іншого виду покарання замість довічного позбавлення волі.

Зазначає, що засуджений просить суд першої інстанції переглянути вирок, не у зв`язку з нововиявленими обставинами, які передбачені ст. 459 КПК України, а з підстав, які можуть бути предметом розгляду судом апеляційної інстанції за апеляційною скаргою на вирок суду відповідно до ст. 408, 409 КПК України. Тому засуджений ОСОБА_7 у своїй заяві не зазначив жодної фактичної обставини, яка б не була відома суду на час розгляду в суді кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_7 , та яка б сама по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводила неправильність вироку, що належить переглянути.

Не погодившись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.02.2017 р. та направити справу на новий розгляд в суд першої інстанції. Також апелянт подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, в якому просить визнати пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.02.2017 р. таким, що відбувся з поважних та незалежних від його волі причин й обставин, та поновити його.

Вказує, що копію ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.02.2017 р. він отримав в Черкаському слідчому ізоляторі 17.03.2017 р., тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин.

В апеляційній скарзі вказує, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною та постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в частині позбавлення його Конституційного та процесуального права в доступі до правосуддя за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами; порушення права на захист у кримінальному процесі; незабезпечення рівності усіх громадян перед законом і судом.

Зазначає, що ч. 3 ст. 464 КПК України передбачено, що до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу, якою передбачено усунення недоліків, визначених судом.

Також статтею 464 КПК України визначений правовий механізм дій суду після отримання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема відповідно ч. 2 зазначеної статті не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами.

Однак, вказує апелянт, місцевим судом не була дотримана зазначена процедура, а саме судом не здійснено перевірки заяви на відповідність вимогам ст. 462 КПК України та, в разі виявлення недоліків, не надано строк для їх усунення.

В судовому засіданні ОСОБА_7 та його захисник подану засудженим апеляційну скаргу підтримали з мотивів, які в ній наведені.

Прокурор не заперечував проти апеляційної скарги ОСОБА_7 щодо безпідставності повернення судом першої інстанції його заяви.

Заслухавши доповідача, учасників судового засідання, вивчивши матеріли кримінальної провадження та оцінивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 467 КПК України судове рішення за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржене в порядку, передбаченому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

Згідно п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, заява ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розглянута судом без повідомлення учасників судового провадження про дату, час та місце її розгляду. Копію ухвали з додатками ОСОБА_7 отримав 17.03.2017 р., про що в матеріалах справи міститься відповідна розписка (а.с. 12).

Згідно зі штампом пошти на конверті, клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали з додатком - апеляційною скаргою надіслано апелянтом до Апеляційного суду Черкаської області 21.03.2017 року (а.с. 20), та надійшли до суду апеляційної інстанції 22.03.2017 року (а.с. 14-19) й 23.03.2017 р. були направлені за належністю для процесуального опрацювання до Уманського міськрайонного суду Черкаської області (а.с. 13).

Згідно з супровідним листом Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.04.2017 № 5479, матеріали заяви ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами надійшли до суду апеляційної інстанції 12.04.2017 р. Враховуючи це, колегія суддів вважає справедливим визнати названі апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції поважними, а також вбачає необхідним його поновити.

По суті апеляційної скарги колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як визначено в ст. 462 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається в письмовій формі. У заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: 1) найменування суду, до якого подається заява про перегляд; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає заяву, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими обставинами подається заява; 4) обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; 5) обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду; 6) перелік документів та інших матеріалів, які додаються. Заява підписується особою, яка її подає. Якщо заяву подає захисник, представник потерпілого, то до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу. До заяви додаються копії заяви в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження. Ця вимога не поширюється на особу, яка тримається під вартою. Особа, яка подає заяву, має право додати до неї документи або копії документів, які мають значення для кримінального провадження і не були відомі на час ухвалення судового рішення.

Згідно ст. 464 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, що надійшла до суду, передається в порядку черговості судді суду. У розгляді заяви та перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами не має права брати участь суддя, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушується питання.

Не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами.

До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу. Копія ухвали невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами й усіма доданими до неї матеріалами. Відкривши кримінальне провадження за нововиявленими обставинами, суддя надсилає учасникам судового провадження копії ухвали про відкриття провадження, заяви про перегляд і призначає дату, час та місце судового засідання, про що повідомляє зазначених осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо: 1) особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк; 2) її подала особа, яка не має права подавати касаційну скаргу; 3) вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення. Копія ухвали про повернення касаційної скарги невідкладно надсилається особі, яка подала касаційну скаргу, разом з касаційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Дослідженням матеріалів провадження встановлено, що, повертаючи заяву ОСОБА_7 , місцевий суд вищезазначених вимог в повному обсязі не дотримався та безпідставно повернув заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 р. за нововиявленими обставинами.

У випадку невідповідності заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами вимогам, передбачених ст. 462 КПК України, зокрема щодо форми, структури заяви та додатків до неї, суддя має постановити ухвалу про залишення поданої заяви без руху, в якій зазначаються недоліки цієї заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.

Стаття 464 КПК України не визначає конкретного строку, в який мають бути усунені недоліки поданої заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, однак вбачається можливим застосування норми кримінального процесуального закону за аналогією, а саме: враховуючи обмеження ст. 399 та ст. 429 КПК строку, в який мають бути усунені недоліки поданих апеляційних чи касаційних скарг, строк, в який мають бути усунені недоліки поданої заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, також не повинен перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала таку заяву.

Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повертається, якщо: 1) особа не усунула недоліки поданої заяви, яку залишено без руху; 2) заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подала особа, яка не має права подавати таку заяву; 3) заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подана після закінчення строків, передбачених ст. 461 КПК, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Вказані вище підстави в ухвалі не наведені.

З матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції не врахував в повній мірі зазначених вимог закону. Суддя, перевіривши формальну відповідність поданої заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами вимогам ст. 462 КПК, має відкрити кримінальне провадження за нововиявленими обставинами та виконати вимоги, визначені ч. 4 ст. 464 статті КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Тому, виходячи з комплексного аналізу положень глави 34 КПК України та статей 404, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів вбачає необхідним задовольнити апеляційну скаргу й, скасувавши ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 лютого 2017 року, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, враховуючи, що указані вище порушення суттєво звузили право особи на справедливий суд, закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (чинна для України з 17 липня 1997 року).

Враховуючи указане вище, та керуючись ст. 370, 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, положеннями глави 34 КПК України 2012 року, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Поновити засудженому ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 лютого 2017 року.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 лютого 2017 року скасувати та призначити новий розгляд заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року за нововиявленими обставинами в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :