Провадження № 1-кп/520/280/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2017 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в м.Одесі судове засідання у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004201 від 17 серпня 2015 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Одесі, громадянина України, українця, маючого не повну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07 червня 2012 року Київським районним судом міста Одеси за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнився по відбуттю покарання 31 березня 2015 року;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м.Одесі, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого силу ст.89 КК України;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 ,

захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
04 квітня 2017 року ухвалою Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 04 червня 2017 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , посилаючись на існування ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України на даний час не існують, доводи прокурора щодо доцільності продовження запобіжного заходу його підзахисному не обґрунтовані, та просив змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник Обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 підтримала думку захисника обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали думку своїх захисників.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_6 .

Суд, заслухавши учасників судового провадження, вважає, що на даній стадії судового провадження існування таких ризиків як незаконний вплив на потерпілого, свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином виключено. Крім того, ОСОБА_3 має місце реєстрації та постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Однак, суд вважає, що дійсно існує такий ризик, як вчинення іншого кримінального правопорушення.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477, суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

Так, рішенням ЄСПЛ у справі Орловський проти України, засудженого за вчиненого ряду особливо тяжких злочинів, було встановлено порушення п.3 ст.5 Конвенції - право на судовий розгляд протягом розумного строку або на звільнення під час розгляду справи з гарантією явки в судове засідання.
Згідно рішень ЄСПЛ у справі Панченко проти Росії ризик втечі не повинен оцінюватися тільки на підставі суворості покарання, яке може слідувати; Бегчіев проти Молдови - ризик втечі повинен оцінюватися в світлі таких факторів, як характер людини, його моральні принципи, наявність місця проживання і роботи, сімейні узи, будь-які інші зв`язки з країною, в якій ведеться його переслідування; справа Ньюмейстер проти Австрії - ризик втечі неминуче знижується з плином часу, проведеного в ув`язненні; Ідалов проти Росії, Гаріцкі проти Польщі, Храіді проти Німеччини, Іліжков проти Болгарії - серйозність майбутнього покарання є релевантною обставиною при оцінці небезпеки втечі обвинуваченого, сама по собі тяжкість звинувачення не може служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення, що також знайшло своє відображення в рішенні Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003.

ОСОБА_3 перебуває під вартою з 17 серпня 2015 року, тобто 1 рік 9 місяців 16 днів.

Суд, керуючись ст.ст.3, 5, 6, 7 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, 1950 року, приходить до висновку про те, що на даній стадії судового провадження у зв`язку із існуванням лише одного ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення кримінального провадження та належної поведінки обвинуваченого.

Інших клопотань від учасників судового провадження не надходило.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-317, 369-372, 132, 177, 178, 182, 183, ч.5 ст.201 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Змінити застосований до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, зобов`язавши його носити електронний засіб контролю та не залишати житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок за першою вимогою прибувати до суду.

Виконання ухвали суду та контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на ГУ НП в Одеській області.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України визначити строк дії ухвали судді про тримання особи під домашнім арештом два місяця, тобто до 31.07.2017 року.

Копія ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити уповноваженій особі місця ув`язнення обвинуваченого та відповідній посадовій особи ГУ НП в Одеській області.

Суддя ОСОБА_1