У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст. 115 , ч. 4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 187, п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 15 - ч.3 ст. 289 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів передбачених п.п. 6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 187, п.п. 6,12, 13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст. 115 , ч. 4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 187, п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 15 - ч.3 ст. 289 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів передбачених п.п. 6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 187, п.п. 6,12, 13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 289 КК України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.12.2016 року запобіжний захід ОСОБА_10 та ОСОБА_9 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26.02.2017 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор просив суд продовжити строки тримання підсудним під вартою у зв`язку із наявними ризиками передбаченими КПК України, що не зменшились на час розгляду справи, враховуючи, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підозрюються у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечив. Просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який. Зазначив, що прокурор не надав доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б виправдовували тримання його під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який. Зазначив, що прокурор не надав доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б виправдовували тримання його під вартою.

У судовому засіданні захисник підсудного ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечив. Просив змінити запобіжний захід на більш м`який. Зазначив, що прокурор не надав доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б виправдовували тримання ОСОБА_10 під вартою.

Захисник підсудного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечив. Зазначив, що прокурор не надав жодних доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, які б виправдовували тримання ОСОБА_9 під вартою. Просив змінити ОСОБА_9 запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши доводи учасників судового розгляду, виходячи з вимог ст. 331 КПК України, суд приходить до наступного.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов"язків, а також запобіганню спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно постанов Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.04.2007 року при обранні запобіжних заходів відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 судом було враховано тяжкість злочинів у вчиненні яких підозрюються ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , їх вік, те, що вони є не одруженими, їх матеріальний стан, те, що осіб, які б перебували на їх утриманні немає, стан їх здоров`я, те, що вони не мають постійного місця роботи та проживання, у зв`язку з чим останні перебуваючи на волі можуть ухилитися від слідства або суду та перешкодити встановленню істини в кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність.

Колегія суддів вважає, що передбачені ст. 177 КПК України, ризики визнані доведеними, згідно судових рішень, якими щодо підсудних ОСОБА_10 та ОСОБА_9 обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також продовжувався строк їх тримання під вартою, не зменшилися.

Судом встановлено наявність ризиків можливості переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що, в поєднанні з наявними у суді даними про особу ОСОБА_10 , який ніде не працює, не одружений, немає постійного місця проживання, у відповідності до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, та про особу ОСОБА_9 , який також ніде не працює, не одружений, постійного місця проживання не має, раніше судимий, свідчить про обгрунтованість наявності таких ризиків та про неможливість їх уникнення при застосуванні більш м"яких запобіжних заходів.

Суд вважає, що обраний відносно підсудних запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянь, які їм інкримінуються, тяжкістю покарання, яке їм загрожує, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо підсудних на більш м"який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно підсудних ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано підсудним запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до підсудних більш м`якого запобіжного заходу, отже суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно підсудних ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Керуючись ст. ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підсудним ОСОБА_10 та ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю смт. Верхній Рогачин Херсонської області, з неповною середньою освітою, не одруженому, тимчасово не працюючому, мешканцю АДРЕСА_1 , у відповідності до ст. 89 КК України не судимому, - у вигляді тримання під вартою до 16 квітня 2017 року.

Продовжити дію запобіжного заходу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українцю, громадянину України, уродженцю м. Луцьк, із середньою спеціальною освітою, не одруженому, тимчасово не працюючому, мешканцю АДРЕСА_2 , раніше судимому, - у вигляді тримання під вартою до 16 квітня 2017 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3