Справа № 1-кп/760/63/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2010 за ч.2 ст.190 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

2)вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 19.07.2013 за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , будучи засудженим, під час відбування покарання у виді позбавлення волі в Бучанській виправній колонії №85 за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, за поданням начальника цієї установи ухвалою від 03.04.2014 Ірпінського районного суду Київської області було встановлено адміністративний нагляд строком на 2 роки після його звільнення та обрані обмеження, передбачені ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», а саме: заборонено залишати своє місце проживання в період часу з 22.00 год. до 06.00 год.; заборонено відвідувати місця, де дозволена торгівля спиртними напоями; чотири рази на місяць з`являтися на реєстрацію в ОВС та заборонено виїзд за межі постійного місця проживання без дозволу органів внутрішніх справ.

Будучи ознайомленим 27.05.2014 з відповідною ухвалою суду, попередженим начальником Бучанської виправної колонії №85 про кримінальну відповідальність за порушення адміністративного нагляду, ОСОБА_5 після звільнення з місць позбавлення волі, з метою ухилення від адміністративного нагляду та невиконання встановлених обмежень, на облік не став, самовільно без поважних причин та повідомлення працівників міліції не прибув за місцем проживання та не повідомив співробітників Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві, які здійснюють адміністративний нагляд, про своє дійсне місце проживання, тим самим порушив встановлені відносно нього правила адміністративного нагляду.

Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини, як вони викладені в обвинувальному акті, оголошеного прокурором, розкаявся та показав, що не виконував покладені на нього обов`язки після звільнення з місць позбавлення волі, оскільки турбувався бабусею та донькою, але не зміг надати суду такого підтвердження.
За згодою учасників судового провадження, згідно з ч.3 ст.349 КПК України, після допиту обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні доведена повністю, і його умисні дії, які виразились у самовільному залишені місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду та неприбутті без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, відносно якої встановлено адміністративний нагляд, суд кваліфікує за ст.395 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до невеликої тяжкості, особу винного, який по місцю проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є його щире каяття.

Згідно зі ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді арешту, оскільки саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.395 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили обрати у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання, тобто з 11.04 год. 23.01.2017.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1