Справа №473/720/17 27.03.2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2017 року м. Миколаїв.
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря: ОСОБА_4
розглянув матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.03.2017 року у кримінальному провадженні №0000024, якою відносно
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трикрати, Вознесенського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, не маючого судимості в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ст.187 ч.2 КК України,
застосовано запобіжний захід тримання під вартою на строк до 15.05.2017 року.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_5 ,
Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням певних обов`язків.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
До підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 травня 2017 року.

Провадження №11-сс/784/147/17 Слідчий суддя: ОСОБА_8
Категорія: оскарж.ухв.слідч.судді Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1
Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
За змістом апеляційної скарги, не оспорюючи обґрунтованості підозри у вчиненні інкримінованого злочину, не погоджується з висновком слідчого судді про існування ризиків, з числа передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення інших злочинів, незаконного впливу на свідків, а також потерпілого (якій проживає у Волинській області).
Вважає, що суд недостатньо повно врахував особу підозрюваного. Звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_6 характеризується посередньо, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але проживає зі своєю бабусею похилого віку за адресою: АДРЕСА_2 , вину свою визнає повністю, співпрацює зі органами досудового розслідування з моменту його затримання в порядку ст.208 КПК України.

Встановлені слідчим суддею обставини.
17.03.2017 року слідчий СВ Вознесенського ВП ГУ НП України в Миколаївській області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000024.
Вмотивував тим, що в ніч з 12 на 13 березня 2017 року в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 з метою заволодіння чужим майном домовились про заволодіння грошових коштів у підприємця, який здійснює торгівельну діяльність в смт. Олександрівка Вознесенського району. З цією метою, ОСОБА_13 заздалегідь узяв вдома шапку-маску та травматичний пістолет (револьвер) «Streamer» та разом з зазначеними особами на автомобілі «Opel Omega» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_12 прибули на вул. Генерала Подзігуна, після чого пішки прийшли до перехрестя з вул. Гагаріна, де знаходився вантажний автомобіль «Volvo» р.н. НОМЕР_2 з причепом р.н. НОМЕР_3 . Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, за попередньою домовленістю, ОСОБА_11 почав стукати металевим предметом по автомобілю. Після того, як потерпілий відчинив двері, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_12 витягли потерпілого ОСОБА_14 з кабіни автомобілю та нанесли йому не менше 3 ударів руками та металевим предметом в область голови та нижніх кінцівок чим заподіяли тілесні ушкодження у вигляді рани в тім`яній ділянці справа, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та крововиливу в ділянці лівого колінного суглобу, набряку м`яких тканин в скроневій ділянці справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, при цьому, ОСОБА_11 погрожував застосуванням вищевказаного пістолету, після чого заволоділи грошовими коштами в сумі 24 000 грн. та мобільним телефоном «Nokia RM-1133» вартістю 250 грн., ОСОБА_13 та ОСОБА_6 під час цього перебували поруч з вантажним автомобілем, стежачи за відсутністю перешкод у вчиненні злочину. Після вчинення вказаного злочину ОСОБА_13 разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 з місця події зникли, в подальшому викрадене розділили між собою та розпорядились викраденим за власним розсудом.
13.03.2017 відомості по даному факту внесені до ЄРДР за №0000455 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
16.03.2017 о 11.30 год. ОСОБА_6 затриманий у порядку передбаченому ст.208 КПК України і того ж дня йому повідомлено про підозру у вчинені зазначеного злочину.
17.03.2017 року кримінальне провадження №0000455 об`єднано з кримінальним провадженням №0000024.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя, врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, вагомість наявних доказів, існування зазначених слідчим ризиків, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, особу підозрюваного, прийшов до висновку про недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 , на підтримку своєї апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали слідчого судді без зміни, вивчивши матеріали судового і кримінального проваджень та додатково надані, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, належним чином та з достатньою повнотою дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу до підозрюваного.

Як вбачається з матеріалів кримінального і судового проваджень, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, який є тяжким і покарання за який може бути призначено у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Наявність доказів щодо підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих дій ретельно перевірена слідчим суддею. Зазначена підозра вірно визнана ним обґрунтованою, що апелянтом не оспорюється.

Крім того, слідчим суддею вірно встановлено існування ризиків, передбачених п.п.1 і 5 ст.177 КПК України, ризик вчинення ОСОБА_6 іншого злочину, а також ризик ухилення від органів досудового розслідування/суду .
Апеляційний суд також погоджується з існуванням цих ризиків з огляду на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено в виді позбавлення волі від 7 до 10 років; є особою, що не має судимості (раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення іншого корисливого тяжкого злочину); проживає без реєстрації, де посередньо характеризується, не має постійного місця роботи, джерела доходів, що ставить в скрутне матеріальне становище; не має міцних соціальних зв`язків.
Є безпідставними доводи апелянта щодо ризику незаконного впливу на свідків, потерпілого в цьому кримінальному провадженні, оскільки слідчий суддя своє рішення існуванням зазначеного ризику не вмотивував.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя, врахувавши наявність обґрунтованої підозри, вагомість доказів вчинення ОСОБА_6 інкримінованого злочину, його тяжкість, фактичні обставини провадження, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, данні про особу підозрюваного, його репутацію, та посередню характеристику, відсутність в нього роботи та інших джерел доходів для існування, сталих соціальних зв`язків та інші, передбачені законом обставини, прийшов вірного висновку про те, що застосування до ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу ніж той, який зазначений у клопотанні слідчого, не зможе запобігти уникненню зазначених ризиків.
За такого є безпідставним твердження апелянта про необґрунтоване застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Визнання вини, щире каяття ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, а також наявність місця проживання та намір одружитися не спростовують і не зменшують встановлених слідчим суддею ризиків.
Зазначені обставини не дають можливості застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, про що просить апелянт.
Таким чином, є вірним висновок слідчого судді про те, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, перешкодить вчиненню ним нових злочинів.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді не підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.03.2017 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 15 травня 2017 року без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: