АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/901/16-к Номер провадження 11-кп/786/81/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтави матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Новосанжарського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20 липня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не одружений, працюючий машиністом насосних станцій КП «Полтававодоканал», раніше судимий 5.10.2015 року Новосанжарським р/с Полтавської області за ст. 125 ч.2 КК України до 200 годин громадських робіт,-

засуджений за ч. 2 ст. 389 КК України на 2 роки обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік відповідно до ст. 75 КК України.

За вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Вироком Новосанжарського р/с Полтавської області від 5.10.2015 року ОСОБА_7 був засуджений за ч.2 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт.

Вказаний вирок надійшов на виконання до Новосанжасрького РВ КВІ 10.11.2015 року та того ж дня засудженому було направлено виклик на 17.11.2015 року для постановки на облік.

За даним викликом повторним на 24.11.2015 р. ОСОБА_7 до КВІ не з`явився та інспекцією було направлено подання про примусовий привід останнього на 11.12.2015 року.

11.12.2015 року ОСОБА_7 було ознайомлено з вироком Новосанжарського р/с від 5.10.2015 року та роз`яснено порядок та умови відбування покарання, проінформовано про кримінальну відповідальність у разі ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Того ж дня засудженому було видано направлення до Лелюхівської сільської ради для відбуття покарання та роз`яснено, що він з 11.12.2015 року зобов`язаний приступити до відпрацювання громадських робіт при сільраді.

Згідно підтвердження, ОСОБА_7 11.12.2015 року звернувся до Лелюхівської сільської ради, того ж дня був прийнятий на безоплатні громадські роботи розпорядженням сільського голови від 11.12.2015 року №73-р «Про прийняття на громадські роботи для відбування призначеного вироком суду покарання засудженого ОСОБА_7 », згідно якого засуджений повинен приступити до відбування покарання 15.12.2015 року.

Протягом грудня 2015 року ОСОБА_9 відпрацював лише 8 годин громадських робіт, при цьому пропустив 3 дні виходу на роботу.

Протягом січня, лютого та березня 2016 року, Хома неодноразово не виходив на роботу, відпрацював лише 40 годин громадських робіт, що підтверджується графіками виходу на роботу за вказані місяці.

16.03.2016 року Новосанжарським РВ КВІ спільно із сільським головою Лелюхівської сільської ради було здійснено перевірку виконання покарання у виді громадських робіт. На момент перевірки засудженого ОСОБА_9 на об`єкті не було, про причини невиходу на роботу він нікого не повідомив. Відповідно до графіка виходу на роботу у грудні 2015 року, січні, лютому та березні 2016 року ОСОБА_7 відпрацював лише 48 годин громадських робіт із 80 годин, які повинен був відпрацювати.

23.03.2016 року засуджений без поважних причин не з`явився за викликом до Новосанжарського РВ КВІ, в зв`язку з чим було направлено подання до Новосанждарського ВП ГУНП в Полтавській області про примусовий привід останнього на 4.04.2016 року.

За час перебування на обліку в Новосанжарському РВ КВІ засуджений ОСОБА_7 допустив ряд порушень порядку та умов відбування покарання, а саме допустив неявки без поважної причини за викликами до Новосанжарського РВ КВІ та після винесення йому застереження, у вигляді письмового попередження допустив ряд порушень у виді неявки без поважної причини на реєстрацію та невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважної причини.

Таким чином, ОСОБА_7 умисно ухилявся від відбування громадських робіт, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності, її наслідки та свідомо допускаючи їх.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, прокурор Новосанжарського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_8 неоспорючи доведінсть вини, фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки судом визначено ОСОБА_7 покарання без врахування вимог ч.1 ст. 71 КК України і постановити новий вирок, яким засудити останнього за ч.2 ст. 389 КК України до 3 місяців арешту, відповідно до ч.1 ст. 71, ст.72 КК України за сукупністю вироків приєднати до покарання невідбуту частину покарання за вироком Новосанжарського р/с від 5.10.2015 року у виді 152 годин громадських робіт та визначити остаточно покарання у виді 3 місяців 19 днів арешту. При цьому вказує, що застосувавши до ОСОБА_7 положення ст. 75 КК України місцевий суд фактично змінив попередній вирок щодо останнього, згідно якого ОСОБА_7 мав відбувати покарання реально.

Інші учасники процесу вирок суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача по справі, прокурора ОСОБА_6 , який не підтримав апеляцію прокурора Новосанжарського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_8 та просив вирок суду залишити без зміни, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду щодо нього без зміни, дослідивши матеріли кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляція не підлягає задоволенню.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені злочину, за який він засуджений ґрунтуються на зібраних у справі доказах, стосовно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України судом першої інстанції докази не досліджувались і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. Тому, колегія суддів виходить з того, що було встановлено вироком місцевого суду.

У відповідності до зібраних по справі доказів, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані судом за ч.2 ст.389 КК України і також ніким не оспорюються.

При обранні покарання обвинуваченому за вчинений злочин, суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання зокрема, щире каяття та сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання..

Відповідно до довідки наданої начальником Новосанжарського РВ з питань пробації ОСОБА_10 від 18.04.2017 року, ОСОБА_7 знятий з обліку Новосанжарського РВ ПП 28.02.2017 року по відбуттю призначеного судом покарання 27.02.2017 року.

Оскільки, на день розгляду провадження апеляційною інстанцією, ОСОБА_7 повністю відбув невідбуту частину призначеного покарання за вироком суду від 5.10.2015 року у виді 152 годин громадських робіт, апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

За цих обставин, колегія суддів, вважає вирок суду законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Новосанжарського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3