Справа №592/5494/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/272/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/5494/17 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 23 травня 2017 року, якою накладено арешт на вилучене під час обшуку майно,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

підозрюваних ОСОБА_8 і ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого, накласти арешт на мобільні телефони та речі, які вилучені законом із обігу, а в іншій частині у задоволенні клопотання відмовити, крім того, зобов`язати повернути майно власникам. Свої вимоги обгрунтовує тим, що слідчим суддею не було повідомлено про розгляд клопотання осіб, на майно яких накладався арешт та захисника, слідчий не обґрунтував необхідність накладення арешту на кожну річ окремо та не надав документів, які підтверджують право власності на майно, тому клопотання про арешт майна повинно було бути повернуто слідчим суддею, ухвала не містить жодних мотивів прийнятого рішення, наявні в матеріалах кримінального провадження повідомлення не є процесуальними документами, не було досліджено відеозапису обшуку автомобіля, під час обшуку були вилучені речі, які не зазначені в ухвалі слідчого судді, арештоване майно не має жодного відношення до кримінального провадження.

19.05.2017 до Ковпаківського районного суду м. Сум з клопотанням про арешт майна, погодженим із прокурором Сумської місцевої прокуратури, звернувся старший слідчий Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 , яке обґрунтував тим, що у період часу з 08-00 години 07.05.2017 до 01-00 години 08.05.2017 ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи повторно, незаконно проникли до кв. АДРЕСА_1 , звідки викрали 5000 дол. США, золоті прикраси та телевізор, чим завдали ОСОБА_14 майнової шкоди. 18.05.2017 на підставі ухвали слідчого судді був проведений обшук автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_15 та перебуває у користуванні ОСОБА_8 , під час якого було виявлено та вилучено вказаний автомобіль, мобільні телефони із сім-картами, інструменти, одяг та інше майно, на яке слідчий просив накласти арешт.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 23.05.2017 вказане клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на майно. Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що вилучене майно є доказом злочину і необхідність арешту полягає у його збереженні.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваних ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та їх захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали слідчого судді без змін, апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а згідно ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого: 1) збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст.98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).

Розглянувши клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вилучене майно є доказом злочину і необхідність арешту полягає у його збереженні.

Такі висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, колегія суддів вважає, що при вирішенні зазначеного вище питання слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог ст.ст.170-173 КПК України, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні тощо.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підозрюються в тому, що у період часу з 08-00 години 07.05.2017 до 01-00 години 08.05.2017 вони разом з ОСОБА_13 , діючи повторно, незаконно проникли до кв. АДРЕСА_1 , звідки викрали 5000 дол. США, золоті прикраси та телевізор, чим завдали ОСОБА_14 майнової шкоди. 18.05.2017 на підставі ухвали слідчого судді був проведений обшук автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_15 та перебуває у користуванні ОСОБА_8 , під час якого було виявлено та вилучено вказаний автомобіль, мобільні телефони із сім-картами, предмети для відмикання замків, металеві інструменти, зв`язки ключів, одяг, електрошокер, монокль, кишеньковий ліхтарик та інше майно.

08.05.2017 до ЄРДР за № 0000180 по вказаному факту були внесені відповідні відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а 19.05.2017 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були вручені повідомлення про підозру.

Таким чином, колегія суддів вважає достатніми наявні правові підстави для арешту вилученого під час обшуку майна, а використання їх як доказів у кримінальному провадженні цілком можливим, оскільки дане майно може бути знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому доводи захисника про невмотивованість рішення слідчого та те, що вилучене майно не має жодного відношення до кримінального провадження не заслуговують на увагу.

Що стосується доводів апеляційної скарги відносно неповідомлення власників майна та захисника про розгляд клопотання, то вони теж не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки це істотно не вплинуло на прийняте слідчим суддею рішення.

Є безпідставними і твердження адвоката ОСОБА_10 про те, що слідчий суддя повинен був повернути клопотання слідчого про арешт майна через його невідповідність вимогам КПК України, зокрема у зв`язку з тим, що слідчий не обґрунтував підстави та мету накладення арешту на кожну річ окремо, а також, що ним не було надано документів, які підтверджують право власності на майно, оскільки можливість повернення клопотання, яке було подано без додержання встановлених законом вимог є правом слідчого судді та реалізовується ним за своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, і в даному випадку підстав для застосування ч.3 ст.172 КПК України встановлено не було.

Наявні в матеріалах кримінального провадження повідомлення про підозру є завіреними копіями, при цьому будь-яких обставин, які б викликали сумніви у їх достовірності, колегією суддів встановлено не було, а тому відповідні доводи захисника про неможливість їх розглядати як процесуальні документи, котрі підтверджують будь-які факти через відсутність підписів слідчого та прокурора, є безпідставними.

Не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги про те, що під час проведення обшуку були вилучені речі, щодо яких не було надано дозвіл на відшукання, оскільки ухвалою слідчого судді від 13.05.2017 був наданий дозвіл на проведення обшуку автомобіля з метою виявлення та вилучення не тільки викрадених речей, а також можливих знарядь вчинення злочину, які й були вилучені під час обшуку та які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя вирішував питання на підставі доданих до нього матеріалів, серед яких відеозапису проведення обшуку не було, тому він і не досліджувався, відтак такі твердження сторони захисту є безпідставними.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для скасування ухвали слідчого судді, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 23 травня 2017 року щодо накладення арешту на вилучене під час обшуку майно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4