Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/995/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.12.2016 м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарями ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в режимі відеоконференції матеріали подання в.о. начальника Кіровоградської ВК УДПтС України в Кіровоградській області за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 за ч.3 ст.185, ст.71 КК України на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 жовтня 2016 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янече, Новоархангельського району, Кіровоградської області, українець, громадянин України, освіта середня-спеціальна, не працює, неодружений, проживає АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-(остання судимість) 27.02.2012 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.309, ст..75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки;

відмовлено в задоволенні спільного подання в.о. начальника Кіровоградської УДПтС України в Кіровоградській області №6 та заступника голови спостережної комісії при Кіровоградському міськвиконкомі про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_7

представника ВК№ 6 ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 жовтня 2016 року відмовлено в задоволенні спільного подання в.о. начальника Кіровоградської УДПтС України в Кіровоградській області №6 та заступника голови спостережної комісії при Кіровоградському міськвиконкомі про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 . Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в Кіровоградській ВК №6 з 12.11.2014 року та за цей період відбування покарання має три заохочення за сумлінну поведінку і ставлення до праці, також має одне стягнення накладене начальником установи, яке 29.01.2016 року згідно наказу №497/Адмг від 26.07.16 року за сумлінну поведінку і ставлення до навчання достроково знято. Разом з тим, суд зазначив, що засуджений за період відбування покарання у 2016 року оплатно не працював. Крім того, з матеріалів особової справи вбачається, що згідно витягу засідання адміністративної комісії останньому відмовлено в застосуванні заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким. Також, суд першої інстанції зазначив, що засуджений характеризується негативно, щодо скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримання поблажливості, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, не завжди адекватно реагує на свою адресу, свідомо не утримує у чистоті та порядку спальне місце, участі в організації виховних заходів, що проводяться в установі не бере, що свідчить тільки про формальне право на умовно-дострокове звільнення і не є фактом зміни поведінки засудженого на кращу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить, ухвалу районного суду скасувати і задовольнити клопотання щодо його умовно-дострокового звільнення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтована та невмотивована постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства. Крім того, районним судом не враховано те, що згідно висновку адміністрації ВК №6 та спостережної комісії доведено повністю, що він довів своє виправлення повністю, саме сумлінним ставленням до праці та зразковою поведінкою, позитивно себе зарекомендував і може бути звільнений умовно-достроково. Також зазначив, що районним судом не було досліджено всіх обставин справи та не досліджено наявні підстави, які були надані адміністрацією ВК №6 та спостережною комісією щодо його умовно-дострокового звільнення.

Крім того, засуджений подав клопотання щодо поновлення йому строку на апеляційне оскарження вище згаданої ухвали районного суду, так як строк ним був пропущений з поважних причин, а саме через юридичну необізнаність та не роз`яснення судом першої інстанції та адміністрацією установи виконання покарань право на оскарження судового рішення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив ухвалу суду залишити без задоволення, а апеляцію без зміни, засудженого ОСОБА_7 який підтримав свої апеляційні вимоги і просив їх задовольнити, представника ВК №6, який просив задовольнити апеляцію засудженого, перевіривши матеріали подання та особову справу засудженого, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення. Частина 2 ст. 81 КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК).
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , останній вироком Новоархангельського районного суду Кіровогравдської області від 22.08.2014 року засуджений за ч.3 ст.185, ст..71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.
В Кіровоградському СІЗО перебував з 22.08.2014 року, де порушень режиму утримання не допускав. Заохочень не мав.
З 12.11.2014 року відбуває покарання в Кіровоградській ВК №6, де допустив одне порушення установленого порядку відбування покарання, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності (за намагання зірвати замковий пристрій) правами начальника відділення, за що отримав догану. Стягнення зняте в установленому законом порядку.
Так, з матеріалів особової справи та характеристики затвердженої начальником Кіровоградської виправної колонії управління ДПтС України в Кіровоградській області від 01.04.2016 року (складеної 23.03.2016 р.) вбачається, що засуджений ОСОБА_7 , допустив одне порушення встановленого порядку відбування покарання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, щодо скоєного розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість. Міру покарання призначену судом вважає надто суворою. Підтримує рівні відносини з іншими засудженими, не завжди адекватно реагує на критику на свою адресу. Свідомо не утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має неохайний зовнішній вигляд, зневажливо ставить до майна установи і предметів якими користується, догляд за ними не здійснює, свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог, умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні, участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі не бере. Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_7 не довів, що став на шлях виправлення та не заслуговує на застосування зміни невідбутої частини строку покарання на більш м`яке (а.о.с. 26-27).

Разом з тим, в матеріалах особової справи, також міститься характеристика затверджена в.о. начальника Кіровоградської виправної колонії управління ДПтС України в Кіровоградській області від 01.04.2016 року (складеної 15.08.2016 р.), яка відрізняється за своїм змістом від попередньої і є цілком позитивною. При цьому позитивне виправлення засудженого ОСОБА_7 та зразкова поведінка відбулася у надто короткий строк, про що правильно зазначено в ухвалі суду першої інстанції (а.о.с. 38-39).

При вирішенні питання про застосування щодо особи умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування ним призначеного покарання, а саме - виправлення засудженого.

Так, процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним.

На думку колегії суддів, розглядаючи вище згадане подання суд першої інстанції належним чином врахував всі обставини кримінального провадження та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 на даний час за вище зазначених обставин не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

З урахуванням зазначеного, посилання в апеляційній скарзі засудженого на те, він довів своє виправлення повністю, саме сумлінним ставленням до праці та зразковою поведінкою, позитивно себе зарекомендував і може бути звільнений умовно-достроково та не дослідження судом першої інстанції всіх обставин справи, які були надані адміністрацією ВК №6 та спостережною комісією щодо його умовно-дострокового звільнення, в цілому не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про те, що встановлені судом факти позбавляють суд можливості дійти безумовного висновку, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою довів своє виправлення, зокрема, що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду, у зв`язку з чим відсутні обґрунтовані підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 та подання в.о. начальника Кіровоградської УДПтС України в Кіровоградській області №6 та заступника голови спостережної комісії при Кіровоградському міськвиконкомі щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Так, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Разом з тим, колегія судді вважає за необхідне поновити засудженому ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали районного суду оскільки, строк на її оскарження ним був пропущений з поважних причин.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст..ст.404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 жовтня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 жовтня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні спільного подання в.о. начальника Кіровоградської УДПтС України в Кіровоградській області №6 та заступника голови спостережної комісії при Кіровоградському міськвиконкомі про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без змін.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4