Справа №1-204/09 11.02.2010 11.02.2010 11.02.2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-118/10 Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач апеляційної: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Миколаївської області

у складі: головуючого Царюка В.В.

суддів Значок І.С., Пісного І.М.

за участю прокурора Краснікової К.Г.

потерпілої ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6

11 лютого 2010 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 23.11.2009 року, яким:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, раніше не судимий,

- засуджений: ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 80000 грн.

Згідно вироку, ОСОБА_5 визнаний винним у скоєнні злочину при наступних обставинах. 12.07.2009 року близько 01 години, після закінчення дискотеки, що відбувалась в будинку культури с. Шевченково Новобузького району Миколаївської області, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які приїхали з м. Миколаєва до знайомих ОСОБА_10 і ОСОБА_11, пішли з останніми в бесідку, розташовану біля магазину «Світанок», де спілкувались та вживали пиво. Близько 03 години, повз цієї бесідки проходили ОСОБА_12 з ОСОБА_5, який після вживання пива проводжав ОСОБА_12 до її помешкання та почувши всередині бесідки голоси зайшли туди. В ході розмови між ОСОБА_9 і ОСОБА_5 виникла сварка, яка переросла в бійку, в яку втрутився ОСОБА_8 для того, щоб допомогти ОСОБА_9 ОСОБА_2 цього, ОСОБА_5 був вимушений тікати.

ОСОБА_2 втечі, ОСОБА_5 прийшов до помешкання ОСОБА_12 та, з метою помститись, взяв кухонний ніж. Знаючи, що кривдників двоє, ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_13 та попросив на допомогу для вияснення стосунків з ними. ОСОБА_5, дочекавшись ОСОБА_13, зірвавши з огорожі штахетини і маючи при собі ніж, спрямували на пошуки кривдників в парк, розташований біля приміщення Шевченківської сільської Ради.

Близько 04 години ОСОБА_13 з ОСОБА_5 зустріли ОСОБА_9 з ОСОБА_8 та між ними виникла бійка, в ході якої ОСОБА_8 бився з ОСОБА_13, а ОСОБА_8 після нанесення ОСОБА_9 удару штахетиною бився з останнім.

В ході бійки ОСОБА_9 з ОСОБА_5, останній усвідомлюючи свою неспроможність фізично здолати ОСОБА_9 та намагаючись звільнитись від його захвату, дістав з кишені ніж і утримуючи його лівою рукою, махом назад наніс удар ОСОБА_9 в область тулубу. ОСОБА_9 в цей момент знаходився позаду ОСОБА_5 передньою стороною тіла і утримуючи його руками за плечі. Своїми діями ОСОБА_5, заподіяв ОСОБА_9 поранення грудної клітини з пошкодженням серця, що спричинило його смерть.

В апеляції захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_5 стверджує, що засуджений наніс удар ножем потерпілому ОСОБА_9 в процесі бійки, коли останній починав душити ОСОБА_5 Крім того вказує на те, що з такої позиції, засуджений не мав змоги бачити куди буде нанесений удар, а тому удар має випадковий характер. Також стверджує, що засуджений не мав умислу на вбивство. Вважає, що суд безпідставно вказав на вчинення злочину у стані алкогольного спяніння, оскільки токсикологічне дослідження не проводилось. Крім того, судом не враховані обставини, які помякшують покарання, а саме: зявлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину, надання допомоги потерпілому після вчинення злочину, відшкодування витрат на поховання. Просить вирок змінити, виключити з мотивувальної частини вироку вказівку на вчинення злочину у стані алкогольного спяніння, перекваліфікувати дії ОСОБА_5 з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 119 КК України та призначити покарання не повязане з позбавленням волі.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника в підтримання апеляції, які просили перекваліфікувати дії ОСОБА_5 на ст.119 КК України як вчинені через необережність, оскільки на їх думку ОСОБА_5 лише намагався звільнитися від захвату потерпілого; потерпілу та її представника, які просять вирок залишити без зміни як законний та обґрунтований; прокурора, прохавшого вирок залишити без зміни, посилаючись на його законність та обгрунтованість; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає її не підлягаючою задоволенню за таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні вказаного у вироку злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за обставин встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, детальний аналіз яких наведений у вироку.

Доводи захисника в апеляції та засудженого в суді про те, що він лише намагався звільнитися від захвату потерпілого, а тому наніс удар ножем, колегія суддів розцінює як необгрунтовані, такі що суперечать дійсним обставинам справи та спростовуються здобутими доказами.

Сам засуджений визнавав, що наносив удар потерпілому ножем, від чого настала смерть ОСОБА_9. Ці показання збігаються в деталях з іншими доказами, в тому числі й з обєктивними даними, що містяться у письмових доказах, зокрема у протоколі відтворення обстановки й обставин події з участю засудженого, висновках судово-медичної експертизи.

Оцінивши перевірені докази, місцевий суд обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини засудженого у скоєнні ним злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України.

Що стосується доводів засудженого про те, що він лише захищався від нападу потерпілого, колегія суддів розцінює як неспроможні. В матеріалах справи відсутні дані про такі обставини. Про умисність дій ОСОБА_5 свідчить й той факт, що він шукав потерпілого та наносив удар ножем в життєво важливий орган.

Так, обставини вчинення злочину підтверджені змістом протоколу відтворення обстановки й обставин події з участю ОСОБА_5, де він не тільки розповів, а й показав на місті як він вчиняв свої дії по вбивству потерпілого, його показаннями як на досудовому слідстві так і в суді щодо нанесення удару ножем потерпілому, який він взяв у свідка ОСОБА_12, приготувавшись таким чином до вчинення злочину заздалегідь.

Про наміри засудженого ОСОБА_5 помститися потерпілому, свідчать і ті обставини, що він наполягав на видачі йому ОСОБА_12 ножа, яка спочатку не погоджувалася дати ніж, а також що ОСОБА_5 взяв з собою й деревяні штахетини та повідомив ОСОБА_13 про необхідність пошуку кривдників з метою помститися. Такі обставини засуджений не заперечує і лише не погоджується з юридичною оцінкою його дій.

Відносно способу, механізму та предмету нанесення тілесних ушкоджень вищевказані показання засудженого підтверджені й висновками судово- медичного експерта. За викладених в експертизі висновків необережне спричинення смертельного удару ножем при обставинах викладених засудженим неможливе.

Таким чином суд дійшов правильного висновку щодо умисності дій засудженого, який з помсти заподіяв смерть потерпілому ОСОБА_9.

Що стосується доводів захисника в апеляції про те, що ОСОБА_5 не знаходився в стані алкогольного спяніння під час скоєння злочину, колегія суддів розцінює їх як безпідставні, які спростовуються змістом пояснень самого ж засудженого, який пояснив при апеляційному розгляді справи, що безпосередньо перед вчиненням злочину вживав алкогольні напої.

Покарання призначене у повній відповідності до вимог ст.ст.65-66 КК України з урахуванням ступіня тяжкості вчиненого злочину, його позитивну характеристику. Покарання призначене мінімальне, передбачене санкцією ч.1 ст.115 КК України.

За таких обставин підстави для зміни вироку відсутні.

Керуючись ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

апеляцію захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 23 листопада 2009 року відносно ОСОБА_5 без зміни.

Головуючий

Судді