Справа № 199/4491/16-к
ВИРОК
іменем України
06.02.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження №0001696 у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя м.Дніпропетровська (м.Дніпро), з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 17.02.2012 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2ст. 263, ст.ст. 75,76 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік та 06.12.2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст. 203-2, ст.69 КК України до штрафу у розмірі 130 000 грн.,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи фізичною особою, маючи умисел на незаконне здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів та організацію незаконного пункту прийому схову та збуту металобрухту, порушуючи вимоги Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 року, який регулює відносини в галузі здійснення операцій з металобрухтом, а саме:

ч.1 ст.4, операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальнимй пунктами.;

ч.2 ст.4, діяльність, пов`язана із заготівлею, переробкою брухту чорних та кольорових металів і його металургійною переробкою, провадиться в порядку, встановленому законодавством;

ч.5 ст. 4, спеціалізоване або спеціалізоване металургійне переробне підприємство має право згідно з законодавством відкривати приймальні пункти, які здійснюють операції з металобрухтом.;

ч.8 ст.4, приймання побутового металобрухту від фізичних осіб дозволяється лише при пред`явленні ними документа, який засвідчує особу, та обов`язково оформляється актом приймання. В акті приймання побутового металобрухту від фізичних осіб зазначаються дані документа, який засвідчує особу, та опис металобрухту. Фізичні особи можуть здійснювати операції лише з побутовим металобрухтом;

ч.12 ст.4, оформлення документів, що засвідчують набуття права власності на металобрухт, та актів приймання металобрухту є обов`язковим. Ці документи повинні знаходитися у власника металобрухту та зберігатися протягом одного року;

ч.3 ст.6, оплата закупленого у населення металобрухту здійснюється каси спеціалізованих підприємств (їх приймальних пунктів) та спеціалізованих металургійних переробних підприємств чи через каси в ах готівкою або шляхом поштових переказів за рахунок суб`єкта господарювання, який здійснює купівлю металобрухту. Забороняється ведення готівкових розрахунків при здійсненні операцій з промисловим металобрухтом,

з кінця квітня місяця 2016 року, в гаражі, що належить гр. ОСОБА_6 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 організував незаконний пункт прийому, схову та збуту брухту кольорових і чорних металів, який обладнав напільними вагами без номеру та дати випуску з максимальним зважуванням 500 кг., для зважування металобрухту. Після чого з кінця квітня 2016 року до 01 червня 2016 року, діючи умисно, з корисливих спонукань систематично здійснював прийом брухту кольорових і чорних металів, приймаючи його від населення, розраховуючись готівкою, з розрахунку 2 грн.70 коп. за 1 кг лому чорних металів, а також зберігав металобрухт у вищезазначеному гаражі, який збував за більш високою ціною.

Так, 01.06.2016 року, близько 11-ї год. 30 хв. ОСОБА_5 , в гаражі, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст.ст.1, 4, 6 Закону України «Про металобрухт», без оформлення документів про походження та власника металобрухту, за відсутності каси, придбав у гр. ОСОБА_7 , брухт чорних металів загальною вагою близько 12 кг., та передав останньому еквівалентну суму грошових коштів в розмірі 34 грн. 00 коп.

В цей же день, тобто 01.06.2016 року у період часу з 11-ї год. 50 хв. до 12-ї год. 30 хв., працівниками поліції, був проведений огляд місця події, за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено 350 кг., брухту чорного металу, який ОСОБА_5 , незаконно прийняв, здійснюючи свою незаконну діяльність, без державної реєстрації, грошові кошти, отримані в результаті здійснення прийому металобрухту в сумі 212 гривень, а також ваги підлогові, за допомогою яких здійснювалося зважування брухту чорного та кольорового металу.

23.06.2016 року у кримінальному провадженні складено: обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.213 КК України; між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості ОСОБА_5 .

Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину та обсяг підозри за ч.1 ст.213 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, а саме - на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік, на підставі ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік. В угоді передбачені наслідки її ухвалення та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_5 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті.

Суду також показав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, беззастережно і добровільно, повністю визнає свою вину у пред`явленому обвинувачені.

Крім того ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в

результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

За таких підстав суд вважає доведеним у засіданні те, що ОСОБА_5 здійснював прийом брухту кольорових і чорних металів, будучи фізичною особою, організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту, а тому його дії за ч.1 ст.213 КК України кваліфіковані правильно.

Обвинуваченому ОСОБА_5 судом роз`яснено, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ч.5 ст.474 КПК України, а також розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Таким чином, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст.ст.470,472 КПК України, добровільність її укладення, відповідності інтересам суспільства, можливості її виконання та наявності всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Суд враховує обставини, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, тобто: ОСОБА_5 активно сприяв розкриттю злочину, дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готов нести кримінальну відповідальність, добровільно своїми діями оказав допомогу на досудовому розслідуванні і суду у виясненні обставин скоєння кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для повного його розкриття, повідомивши про обставини, час та місце скоєння кримінального правопорушення, не перешкоджав слідству, характеризується задовільно, має постійне місце проживання, відсутні відомості, які його компрометують у минулому.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про винуватість покарання за ч.1 ст.213 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік, на підставі ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік і вважає це доцільним з огляду на наявність декількох обставин, пом`якшуючих покарання, відсутність обставин, обтяжуючих покарання, а також, враховуючи, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.

Керуючись ч.2 ст.110, ст.ст.188-191,314,315,369,370,371,373,374,468, 469, ст.ст.473-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 23 червня 2016 року про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0001696 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23 червня 2016 року покарання за ч.1 ст.213 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Встановити на підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_5 іспитовий строк 1 (один) рік, та обвинуваченого звільнити відвідбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Речові докази 350 кілограмів металобрухту та металеві ваги, знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченому, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його-згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На підставі ч.6 та ч.7 ст.376 КПК України - копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя: ОСОБА_1