Справа 688/3775/16-к
№ 1-кп/688/18/17
Вирок
Іменем України
22 лютого 2017 року м.Шепетівка
Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представників потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в м.Шепетівка кримінальне провадження №0001117 по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пліщин Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , без реєстрації місця проживання, не працюючого, раніше не судимого,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, на утриманні якого двоє неповнолітніх дітей, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_2 , не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,
встановив:
26 вересня 2016 року близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік сільського кладовища по вул.Островського в с.Пліщин Шепетівського району Хмельницької області, керуючись корисливим мотивом незаконного особистого збагачення, діючи умисно з метою заволодіння чужим майном, наздогнали ззаду потерпілу ОСОБА_4 , яка рухалася по проїжджій частині дороги вказаної вулиці у напрямку вул.Леніна в с. Пліщин Шепетівського району Хмельницької області та реалізовуючи умисел, ОСОБА_8 схопив руками потерпілу ОСОБА_4 ззаду за тулуб, у такий спосіб утримуючи її руки, а ОСОБА_7 , намагаючись нанести удари кулаками обох рук по обличчю потерпілої, від яких остання ухилилась, почав вимагати віддати належну останній жіночу сумку, яку потерпіла тримала у руках, від чого остання категорично відмовилась. Надалі, ОСОБА_7 , із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я потерпілої, умисно нанісши лівою та правою ногою три удари по лівій та правій нозі ОСОБА_4 , схопився обома руками за жіночу сумку та намагався її вирвати з рук потерпілої, однак остання міцно утримувала її в своїх руках. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 різко потягнув потерпілу на себе та забрав свої руки від її тулуба, від чого ОСОБА_4 втратила рівновагу та впала сідницями на грунтово-щебеневе покриття дороги, однак ручку сумки з рук не випустила. У цей час, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 нанесли близько 10 ударів обома ногами по різних частинах тулуба, кінцівок рук та ніг ОСОБА_4 , а ОСОБА_7 при цьому із застосуванням значної фізичної сили різко смикнув за сумку, та відірвавши ручку останньої, вирвав її з рук потерпілої, від чого ОСОБА_4 відчула різкий біль в мізинці лівої руки. Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спричинили потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді перелому основи нігтьової фаланги 5-го пальця лівої кисті, яке відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та синців на лівому ліктьовому суглобі, на лівому та правому стегнах, на лівій молочній залозі, садна на лівому ліктьовому суглобі, на правому стегні, лівій сідниці, забою м`яких тканин поперекового відділу хребта, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Внаслідок вказаних злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відкрито заволоділи майном потерпілої, а саме: мобільним телефоном марки «Nokia - 1035» вартістю 361 грн., з сім карткою «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якої перебували грошові кошти в сумі 10 грн., карткою пам`яті «micro cd» на 128 Мб, вартістю 50 грн., які знаходились у корпусі вказаного мобільного телефона; дитячою іграшковою машинкою вартістю 50 грн.; жіночою сумкою із шкірозамінника вартістю 40 грн.; жіночим гаманцем із тканини вартістю 64 грн.; цифровим фотоапаратом марки «NikonCoolpixS 6300 Silver» вартістю 850 грн., з карткою пам`яті «micro cd» на 32 Гб, вартістю 250 грн., яка знаходилась у корпусі цифрового фотоапарата та фотосумкою марки «Arsenal», вартістю 50 грн.; грошовими коштами в сумі 800 грн. Усього внаслідок розбійного нападу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відкрито заволоділи майном ОСОБА_4 на загальну суму 2550 грн., після чого з місця події зникли.
Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 187 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України визнав повністю, цивільний позов потерпілої частково та суду показав, що близько 18 год. 26.09.2016 року пішов на ставок, що в центрі с.Пліщин ловити рибу, там разом із хрещеним вживав спиртне. Близько 20 год. прийшов до магазину "Діана", що поруч із ставком, де побачив продавця, потерпілу ОСОБА_4 з дитиною, незнайомих чоловіків на автомобілі. Також, туди прийшов його двоюрідний брат ОСОБА_8 . Поспілкувавшись із ним, вирішили випити. Склались грошима на 0,5 л горілки, яку придбали у вказаному магазині, та пішли на лавочку до ставка її розпивати. Повз них проходила потерпіла із якимось чоловіком. Посидівши деякий час та розпивши спиртне, вирішили йти. В цей час побачили, що потерпіла ОСОБА_4 пішла сама повз став в сторону кладовища, а чоловік, що був із нею, пішов в сторону магазину. Оскільки остання розповідала про нього неправдиві чутки, побачивши в її руках жіночу сумку, запропонував ОСОБА_8 її наздогнати та забрати її сумку, на що він, не одразу, але погодився, а тому стали бігти та наздоганяти потерпілу. Почав кликати потерпілу, а вона почала тікати. Наздогнавши потерпілу, ОСОБА_10 обхватив її за плечі, таким чином тримаючи руки, а він намагався нанести удари кулаками по обличчю, від яких вона ухилялась, вимагав віддати сумку. Потерпіла сумку тримала, її не віддавала, а тому він ногами став наносити удари їй по ногах та виривати сумку. Побачивши, що ОСОБА_4 чинить супротив і не віддає сумку, ОСОБА_11 різко потягнув її на себе та забрав свої руки, від чого потерпіла втратила рівновагу та впала на землю, проте сумку не відпускала. В цей час, вони спільно стали наносити удари ногами потерпілій по різних частинах кінцівок та тулубу, а він різко шарпнув за сумку та відірвавши ручку, вирвав її з рук потерпілої. Відбігши із нею десь на 10 м. почав оглядати її вміст, викидаючи із нею не потрібні йому речі. До нього підбіг ОСОБА_11 та разом почали оглядати сумку. Проте, він оглянувши сумку, гаманець та заволодівши грошима, поклав їх собі у кишеню, а речі потерпілої викинув на узбіччя. Потерпіла піднялась та їх наздогнала, вдарила ОСОБА_11 ногою в область тулуба. Побачивши, що хтось світить ліхтариком та до них наближається, з ОСОБА_11 втекли. Придбавши горілки, у нього ще випили, поділили гроші, на наступний ранок порозходились. Кількість, механізм нанесення кожним із них тілесних ушкоджень, кількість, вартість майна яким заволоділи не оспорював. Щиро розкаявся у вчиненому, попросив вибачення у потерпілої, частково відшкодував моральну шкоду в розмірі 2000 грн. та зобов`язався відшкодувати ще шкоду потерпілій в сумі 28000 грн., про що написав їй розписку. Просив суворо не карати.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України визнав повністю та суду показав, що близько 20 год. 26.09.2016 року приїхав із роботи з м.Шепетівки в центр с.Пліщин до магазину "Діана", був тверезий. Там зустрів свого двоюрідного брата ОСОБА_7 , який вже був випивший. Вирішили із ним ще випити, для цього склались грошима та в магазині взяли 0,5 л горілки. Пішли до ставка на лавочку її розпивати. Через деякий час вийшли на дорогу та за 100 м. побачили потерпілу ОСОБА_4 , яка йшла по вул.Островського. ОСОБА_7 запропонував її наздогнати та забрати сумку, на що він не погоджувався, однак коли він в черговий раз запропонував, погодився. ОСОБА_12 почав її наздоганяти, а ОСОБА_4 , побачивши їх, почала тікати. Наздогнавши її неподалік сільського кладовища, ззаду схопив потерпілу обома руками за плечі, таким чином тримаючи руки, а ОСОБА_12 почав наносити їй удари кулаками в обличчя, від яких вона ухилялась та вимагати віддати сумку. Потім ОСОБА_7 наніс декілька ударів по ногам, схопив сумку та намагався її вирвати, проте потерпіла її міцно тримала та не відпускала. А тому, він різко потягнув її на себе та забрав руки, а потерпіла втративши рівновагу, впала назад на землю. В цей час він разом з ОСОБА_7 наносили удари останній, а ОСОБА_7 крім того з прикладанням значної сили тягнув сумку, від чого ручка сумки відірвалась. Заволодівши її сумкою ОСОБА_7 почав тікати, а він став його наздоганяти. Через 10 м. ОСОБА_12 спинився та став перевіряти вміст сумки, він підбіг до нього та приєднався. ОСОБА_12 , знайшовши гроші, викинув сумку на узбіччя. В цей час із землі піднялась ОСОБА_4 , підбігла до них та вдарила його ззаду ногою. Побачивши, що хтось наближається, втекли. Після цього у однієї жінки в селі купили за кошти, якими заволоділи, горілки та пішли до ОСОБА_12 додому її вживати. Випивши, там і заночував, а вранці поділивши гроші, поїхав на роботу в м.Шепетівка. Кількість, механізм нанесення кожним із них тілесних ушкоджень, кількість, вартість майна, яким заволоділи не оспорював. Щиро розкаявся у вчиненому, попросив вибачення у потерпілої, відшкодував заподіяну шкоду в розмірі 15000 грн. та зобов`язався відшкодувати ще шкоду потерпілій в сумі 15000 грн., про що написав останній відповідну розписку. Просив суворо не карати, оскільки все усвідомив, алкоголю більше не вживає.
Крім визнання вини самими обвинуваченими, їх вина у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених судом обставин стверджується дослідженими в ході судового слідства доказами.
Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтвердила факт вчинення на неї нападу обвинуваченими, заподіяння їй тілесних ушкоджень та заволодіння її майном. Суду показала, що 26.09.2016 року близько 19 год. повернулась додому після святкування другого дня весілля її двоюрідного брата. Дитина попросила цукерків, а тому разом із нею поїхала на велосипеді в центр с.Пліщин в магазин "Діана". Для дитини купила дитячі машинки та цукерки, а для продавця ОСОБА_13 , яка є її кумою та її доньки - її хрещениці у магазині взяла вина, оскільки у неї 25 вересня був день народження, стали там його вживати, до магазину згодом прийшов чоловік хрещениці та взяв ще горілки. Приїхали якісь незнайомі чоловіки із м.Шепетівка на автомобілі, відпочивали в кабінці магазину. Згодом вона вийшла на вулицю, вийшли також хлопці, що відпочивали у кабінці та до магазину підійшли ОСОБА_14 та ще один чоловік, як згодом дізналась ОСОБА_10 . Назрівав конфлікт між ними та чоловіками, що приїхали. А тому, з метою уникнення конфлікту, залишила дитину біля магазину, а сама відвела в сторону незнайомого чоловіка, із ним неподалік магазину деякий час спілкувалась. Чула, як ОСОБА_13 її гукала йти додому, вона відповіла що йде, але ОСОБА_15 її не почула. Після 23 год., коли повернулась до магазину, там уже було зачинено, нікого не було, стала йти додому, не хотіла зустрітись із ОСОБА_16 . Біля ставка до неї підбігли двоє чоловіків, це були ОСОБА_16 , чіплялись, а тому вона почала втікати, справа на плечі тримала жіночу сумку. Вони наздогнали її неподалік сільського кладовища по вул.Островського в с.Пліщин. ОСОБА_8 обхватив руками за плечі, тримаючи руки, а ОСОБА_7 почав бити в обличчя, виривати сумку. Вона сумку не відпускала, а тому він двома руками схватився за сумку, а ногами почав її бити. Вона намагалася знайти телефон в сумці, дістала фотоапарат, потім знайшла телефон, але він не включався. В цей час ОСОБА_8 вдарив її під коліна, потягнув назад, вона втратила рівновагу та впала на землю сідницями, але сумку не відпускала. Загубила взуття. Коли була на землі кричала, а вони ногами стали бити її з обох боків по тулубу, кінцівках рук та ніг, зліва бив ОСОБА_7 , а справа ОСОБА_8 та таким чином нанесли їй близько 10 ударів. Перекладаючи сумку на ліве плече, палець потрапив у кільце на сумці, ОСОБА_7 шарпнув за неї, вона відчула сильний біль в лівій руці, порвалась ручка сумки, та ОСОБА_12 вирвав сумку. Вони відбігли на 10 м. почали оглядати вміст сумки. Вона піднялась та підбігла до них. Вдарила ногою ОСОБА_11 , а потім взялася за ОСОБА_12 . Повернулась та побачила, що хтось світить ліхтариком, а вони в цей час почали втікати. Чи викидали сумку вона не бачила, а тому вирішила, що вони забрали її із собою. Ствердила, що обвинувачені заволоділи її мобільним телефоном марки "Нокіа" з сім-картою з коштами на ній в сумі 10 грн. та картою пам`яті на 128 Мб, іграшковим автомобілем, сумкою із шкірозамінника, гаманцем із тканини, цифровим фотоапаратом з картою пам`яті на 32 Гб та фотосумкою до нього, грошовими коштами в сумі 800 грн. До неї під`їхала на велосипеді ОСОБА_17 , розповіла їй, що на неї напали та забрали сумку. Коли ОСОБА_15 стала світити ліхтариком знайшла гаманець, в якому залишились картки, та машинку, а потім взуття. ОСОБА_17 провела її додому. Дома розповіла про все чоловіку, хотіла викликати поліцію, але в чоловіка не включався телефон. Тоді побігла до сусідів, які і викликали поліцію. О 07 год. наступного дня пішла на те місце, де на неї напали, в кущах знайшла сумку, в якій був телефон, фотоапарата не знайшла. На руці синів палець, звернулась до лікарні. Оскільки не було коштів, лікуватись почала не одразу, а саме з 03.10.2016 року в травматології, а згодом в неврології. Підтвердила, що обвинуваченими частково відшкодовано їй заподіяну шкоду, а саме ОСОБА_8 відшкодував 15000 грн., а на 15000 грн. написав розписку про її відшкодування, а ОСОБА_7 відшкодував 2000 грн. моральної шкоди, а на 28000 грн. написав розписку. Цивільний позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Просила призначити обвинуваченим покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі, врахувавши часткове відшкодування шкоди та визнання ними вини.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що працює продавцем у магазині "Діана". 26.09.2016 року була на роботі, після 19 год. до магазину прийшла ОСОБА_4 , була вже випивша. Придбала шоколадку, іграшки для дитини та вина, запропонувала їй та її доньці випити. Працювала, а тому на вулицю не виходила, близько 21 год., помивши підлогу, стала зачиняти магазин та на вулиці побачила дитину ОСОБА_4 та її велосипед, однак останньої не було. Кликала її, однак остання не відкликалась, а тому забрала дитину та на велосипеді відвезла до ОСОБА_4 додому. Повертаючись назад їхала по вул.Островського, світила ліхтариком, за 50 м. почула крики. Під`їхавши, побачила ОСОБА_4 , яка лежала на землі, кричала та в руках тримала ручку від сумки. При цьому розповіла, що на неї напали ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , забрали її сумку. Посвітивши ліхтариком, знайшли її взуття, гаманець та дитячу машинку, допомогла їй дістатись додому.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що в ніч з 26.09.2016 року на 27.09.2016 року до неї прийшов ОСОБА_10 та попросив продати пляшку горілки, на що вона відповіла, що не продає горілку. Але, він дуже її просив, а тому маючи 1 л. горілки на натирання, погодилась позичити йому 0,5 л. Коли винесла пляшку він кинув їй гроші 25 грн. дрібними купюрами та пішов. На вулиці його ще хтось чекав, але вона не звернула уваги на те, хто це був.
Крім того, об`єктивно винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується:
- даними протоколу огляду місця події та фототаблицями до нього від 13.10.2016 року, відповідно до якого місцем вчиненого кримінального правопорушення є ділянка грунтово-щебеневої дороги по вул.Островського в с.Пліщин Шепетівського району неподалік сільського кладовища, на яке вказують обвинувачені, потерпіла, де було вчинено напад та виявлено речі потерпілої: гаманець, іграшку, сумку з телефоном;
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання з фототаблицею до нього від 12.10.2016 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_4 впізнала за тілобудовою, зростом, віком, рисами обличчя: волоссям та зовнішнім виглядом особу під № 2, яка здійснила напад на неї 26.09.2016 року, яка представилась ОСОБА_8 ;
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання з фототаблицею до нього від 12.10.2016 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_4 впізнала за тілобудовою, зростом, рисами обличчя: волоссям та зовнішнім виглядом особу під № 2, яка здійснила напад на неї 26.09.2016 року, яка представилась ОСОБА_7 ;
- даними висновку судово-медичної експертизи №411 від 03.10.2016 року, з якого вбачається, що у потерпілої ОСОБА_4 мали місце такі тілесні ушкодження: перелом основи нігтьової фаланги 5-го пальця лівої кисті. Дане тілесне ушкодження виникло від травмуючої дії тупого твердого предмету, могло виникнути в строк та при обставинах, вказаних потерпілою і відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричиняє тривалий розлад здоров`я; синців на лівому ліктьовому суглобі, на лівому та правому стегнах, на лівій молочній залозі, садна на лівому ліктьовому суглобі, на лівому стегні, лівій сідниці, забій м`яких тканин поперекового відділу хребта. Дані тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупих твердих предметів, могли виникнути в строк та при обставинах, вказаних потерпілою і відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості;
- даними висновку судової товарознавчої експертизи №994т від 19.10.2016 року, згідно якого ринкова вартість викраденого майна станом на 26.09.2016 року могла становити 465 грн., а саме: мобільного телефону «Nokiа-1035» 361 грн., гаманця 64 грн., сумки 40 грн.;
- даними протоколу огляду та фототаблицями до нього від 05.10.2016 року, з якого вбачається, що були оглянуті речі, які добровільно видала потерпіла ОСОБА_4 як такі, що знайшла після вчиненого на неї нападу, а саме жіночу сумку коричневого кольору та відірвану ручку, жіночий гаманець світло-сірого кольору, дитячу іграшку у вигляді спортивного автомобіля середнього розміру жовтого кольору, мобільний телефон марки «Nokiа-1035» чорно-білого кольору;
- даними товарного чеку № НОМЕР_1 від 17.07.2012 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 було придбано 17.07.2012 року цифровий фотоапарат "Nikon Coolpix S 6300 Silver", карту пам`яті, фотосумку «ARSENAL»;
- довідками вартості викраденого майна, відповідно до яких станом на 26.09.2016 року вартість сім-карти мобільного оператора "Київстар" становила 25 грн., карти пам`яті micro cd на 128 Мб 50 грн., іграшки дитячої у вигляді спортивного автомобіля 50 грн., карти пам`яті micro cd на 32 Гб 250 грн., фотосумки 50 грн., б/у цифрового фотоапарата марки "Nikon Coolpix S 6300 Silver" 850 грн., які обвинуваченими та потерпілою не оспорювались;
- даними протоколу слідчого експерименту від 28.10.2016 року та відеозаписом вказаної слідчої дії, відтвореним у судовому засіданні під час судового слідства, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_7 , відповідно до яких останній показав місце, де вперше побачили потерпілу ОСОБА_4 та домовились із ОСОБА_8 здійснити на неї напад, місце, де він разом з обвинуваченим ОСОБА_8 наздогнали потерпілу ОСОБА_4 та здійснили напад на неї, як наносив удари, виривав сумку, куди відбігли після заволодіння її сумкою, де її оглядали, куди її викинув після заволодіння грошами, в яку сторону після цього втекли;
- даними протоколу слідчого експерименту від 28.10.2016 року та відеозаписом вказаної слідчої дії, відтвореним у судовому засіданні під час судового слідства, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_8 в присутності захисника ОСОБА_9 , відповідно до яких останній показав місце, де вперше побачили потерпілу ОСОБА_4 та де ОСОБА_7 запропонував здійснити на неї напад, на що він погодився, місце, де він разом з обвинуваченим ОСОБА_7 наздогнали потерпілу ОСОБА_4 та здійснили напад на неї, як тримав її за плечі, поклав ззаду на землю, бив, куди відбігли після заволодіння її сумкою, де її оглядали, куди її викинув ОСОБА_7 після заволодіння грошами останньої, куди втекли після нападу.
Суд відхиляє посилання сторони захисту на те, що обвинувачений ОСОБА_7 не мав умислу на заподіяння тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, оскільки під час судового слідства встановлено, що обвинувачені до початку нападу домовились про спільне його вчинення та заволодіння сумкою потерпілої, а характер дій останніх саме під час його вчинення був спрямований на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного насильства небезпечного для здоров`я потерпілої. Так, обвинувачений ОСОБА_8 , раптово підбігши до ОСОБА_4 та обхвативши її, тримав руки, а обвинувачений ОСОБА_7 одразу почав наносити удари по обличчю потерпілої, яка від них ухилялась, та виривати сумку. ОСОБА_7 побачивши супротив ОСОБА_4 , продовжив умисно наносити для неї удари по ногах, та виривати сумку, а обвинувачений ОСОБА_8 умисно з метою послабити опір потерпілою різко потягнув її назад та відпустив свої руки, від чого вона втратила рівновагу та впала на грунтово-щебеневе покриття, однак сумку не відпустила. Проте і це не зупинило обвинувачених, які продовжили умисно свідомо наносити близько 10 ударів потерпілій, яка лежала на землі, по різних частина тулубу, руках та ногах, виривати сумку з метою заволодіння нею. А тому, такі дії останніх мали реальний характер, були направлені на подавлення волі потерпілої і примушення її передати майно, і суд розцінює їх саме як напад, вчинений за попередньою змовою групою осіб з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, яким охоплюються тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості та тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Вищевказане цілком узгоджується із положеннями п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009 року.
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що винність обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повністю доведена у судовому засіданні і їх дії кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, особи винних та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Отже, суд враховує, що відповідно до ст.12 КК України вчинений обвинуваченими злочин, передбачений ч.2 ст. 187 КК України, є тяжким злочином, який має підвищену суспільну небезпеку.
ОСОБА_7 є особою молодого віку, не одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, здоровий та працездатний, однак не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 є повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 є вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_8 є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується позитивно, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра поліклініки ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2014 року з діагнозом гострий поліморфний психотичний розлад пов`язаний зі стресом.
Відповідно до даних висновку судово-психіатричної експертизи №606 від 27.10.2016 року, ОСОБА_8 будь-яким психічним захворюванням не страждає, в момент вчинення злочину міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_8 може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 є повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди в розмірі 15000 грн., в тому числі моральної шкоди, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 є вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Приймаючи до уваги характер діянь і спосіб їх вчинення, участь кожного із обвинувачених у вчиненні розбійного нападу, підвищену суспільну небезпеку скоєного злочину, наслідки, що настали, суд приходить до висновку, що виправлення обвинувачених можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та їм слід призначити покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла. Разом з тим, враховуючи наявність кількох вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, якими є в тому числі позитивні характеристики обвинувачених, їх молодий вік, те, що обвинувачений ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, наявність на утриманні обвинуваченого ОСОБА_8 двох неповнолітніх дітей, думку потерпілої, яка просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, претензій до обвинувачених не має, поведінку останніх після вчинення злочину, які щиро розкаялись, сприяли розкриттю злочину, попросили вибачення у потерпілої, добровільно частково відшкодовували в міру можливостей заподіяну майнову та моральну шкоду, та висловлюють наміри її і в подальшому ще відшкодовувати потерпілій, суд знаходить для досягнення мети покарання, передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України при призначенні покарання за ч. 2 ст. 187 КК України застосувати до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ч. 1 ст. 69 КК України, призначивши основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті за цей злочин із конфіскацією майна, крім житла, що буде необхідним та достатнім для їх виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Підстав для застосування ст. 75 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 майнової та моральної шкоди підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, що призвело до заподіяння потерпілій ОСОБА_4 майнової та моральної шкоди у судовому засіданні доведена.
Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_4 зазнала фізичного болю, у зв`язку із цим проходила лікування у Шепетівській ЦРЛ з 03.10.2016 року по 31.10.2016 року, про що надано відповідні письмові докази, витратила кошти на лікування, проведення масажів в сумі 3250 грн., сума майнової шкоди обвинуваченим ОСОБА_7 визнана в повному обсязі, а тому підлягає до стягнення. Враховуючи ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень, душевні страждання, перенесений потерпілою стрес, що призвело до зміни її звичного способу життя, виходячи із принципів розумності та справедливості суд визначає розмір заподіяної їй моральної шкоди із урахуванням вимог ст. 23 ЦК України в сумі 30000 грн., яка також визнана обвинуваченим ОСОБА_7 . Зазначена сума моральної шкоди за своїм розміром, враховуючи наслідки злочину, фізичний та моральний стан потерпілої є достатньою сатисфакцією. Однак, з урахуванням часткового відшкодування обвинуваченим ОСОБА_7 моральної шкоди в розмірі 2000 грн., суд вважає що підлягає стягненню з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 28000 грн.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинувачених згідно зі ст. 124 КПК України.
У зв`язку з призначенням обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених та виконання рішення, суд визнав необхідним запобіжний захід до набрання вироком законної сили змінити з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши їх під варту в залі суду.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 рахувати з 22 лютого 2017 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили змінити на тримання під вартою, взявши їх під варту в залі суду.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення майнової та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 3250 (три тисячі двісті п`ятдесят) гривень майнової шкоди та 28000 (двадцять вісім тисяч) гривень моральної шкоди, а всього 31250 (тридцять одну тисячу двісті п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в дохід держави по 175 (сто сімдесят п`ять) гривень 92 копійки з кожного витрат за проведення судової товарознавчої експертизи №994т від 19.10.2016 року Хмельницьким НДЕКЦ.
Речові докази:
- мобільний телефон марки «Nokiа-1035» із сім-картою та картою пам`яті, дитячу іграшку, сумку, гаманець, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 залишити останній;
- магнітний носій диск формату DVD-R з копією відеозапису слідчого експерименту від 28.10.2016 року із підозрюваним ОСОБА_7 , залишити при матеріалах кримінального провадження;
- магнітний носій диск формату DVD-R з копією відеозапису слідчого експерименту від 28.10.2016 року із підозрюваним ОСОБА_8 , залишити при матеріалах кримінального провадження;
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області, а засудженим, що утримується під вартою в той же строк, з часу вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1