Ухвала іменем україни 03 липня 2017року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні № 0004957 в суді апеляційної інстанції, на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 10 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 17 березня 2017 року щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2017 року касаційну скаргу прокурора, у зв`язку з недотриманням вимог, передбачених ст. 427 КПК України, залишено без руху та надано п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.
У даній ухвалі суду, поміж іншого, було наголошено, що касаційна скарга прокурора містила формальні посилання на статті КПК України, які передбачають підстави для скасування судових рішень, однак у ній не зазначено, які істотні порушення кримінального процесуального закону чи неправильне застосування закону України допущено при розгляді провадження, які можуть бути предметом касаційного розгляду.
Крім того, прокурор посилався на невідповідність фактичним обставинам кримінального провадження, вказував про неналежну оцінку доказів, що не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Також було вказано на те, що прокурор при обґрунтуванні у чому полягає невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК України, обмежується лише загальними фразами, при цьому не конкретизує на які саме доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки у своїй ухвалі.
У межах наданого судом строку прокурор надіслав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ уточнену касаційну скаргу. Проте недоліки, на які йому наголошував суд касаційної інстанції у своїй ухвалі, прокурор в повному обсязі не усунув.
Так, прокурор в уточненій скарзі, поміж іншого, повторно при обґрунтуванні в чому полягає незаконність оскаржуваних судових рішень з посиланням на суттєві порушення норм КПК України, фактично вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду та не погоджується з оцінкою доказів у провадженні, що відповідно до ст. 438 КПК України не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Крім цього, прокурор вказує, що судами при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , було істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону та неправильно застосувано закон України про кримінальну відповідальність. Разом з тим, у скарзі не вбачається, у чому саме, відповідно до змісту ст. ст. 412, 413 КПК України, полягають такі порушення, а також не наведено вмотивованих доводів з цього приводу та чому ці порушення тягнуть скасування оскаржуваних судових рішень на підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК України .

Поміж цього, прокурор так і не конкретизував на які саме доводи апеляційної скарги прокурора, суд апеляційної інстанції не надав вичерпної відповіді у своїй ухвалі.
Тому, відповідно до ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :

Повернути касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 10 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 17 березня 2017 року щодо ОСОБА_4 , разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3