АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/185/17 Справа № 187/814/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря с/з ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000387 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шевченко Мангишлакської області, Республіка Казахстан, громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє:

-05 липня 2016 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним та призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року до покарання, призначеного даним вироком, остаточно визначено покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з 23 серпня 2016 року по 03 жовтня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 195 грн.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно з вироком суду, обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення за наступних обставинах.

Повторно, 22 липня 2016 року о 14 годині 11 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні гіпермаркету ТОВ «Епіцентр - К», розташованому за адресою: автошлях Дніпродержинськ - Петриківка - Магдалинівка, 14 км № 1, Петриківського району, Дніпропетровської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно з корисливих мотивів, таємно викрав чуже майно, яке належить ТОВ «Епіцентр - К» а саме: набір ручного інструменту 3 предмета: пласкогубці, бокорізи, ключ розвідний «Montero 85102» вартістю 369 гривень, лампи світлодіодні «Maxus Sakura С37 СL 6 W/ 3000К 220 V Е 14 АР» в кількості 4 шт. - вартість однієї становить 99 грн., на загальну суму 396 грн., регульований розприскувач Rehau, латунь - вартістю 508 грн. 20 коп.

З викраденим майном ОСОБА_6 вийшов з приміщення гіпермаркету ТОВ « Епіцентр - К» та в подальшому зник з місця вчинення злочину, чим спричинив ТОВ «Епіцентр - К» матеріального збитку на загальну суму 1273 грн. 20 коп.

Повторно, 22.07.2016 близько 16 години 40 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись навпроти магазину «Ритуальні послуги», що розташований на території «Центрального ринку» по пр. П. Калнишевського в смт. Петриківка, Петриківського району, Дніпропетровської області, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно з корисливих мотивів, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме велосипед «Тінейджер» вартістю 1150 грн., чим спричинив ОСОБА_8 матеріального збитку на вищевказану суму.

З місця скоєння злочину ОСОБА_6 зник, викраденим майном в подальшому розпорядився за власним розсудом.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не оскаржуючи доведеності своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, порушує питання про зміну вироку суду та просить суд апеляційної інстанції змінити призначене покарання на обмеження волі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 посилається на принцип гуманності та апелює на право порушувати питання про пом`якшення кримінального покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, вирок суду змінити і пом`якшити призначене судом покарання до обмеження волі, думку прокурора ОСОБА_7 , який вважав вирок суду законним і обґрунтованим, а тому просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які обвинуваченим не оспорювалися і стосовно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувалися, не перевіряються. Тому суд апеляційної інстанції виходить з того, що було встановлено вироком суду першої інстанції.

Як вбачається з апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_6 висновок суду про доведеність його винуватості у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України фактично не оспорює, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Перевіряючи доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , викладені в його апеляційній скарзі про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Колегія суддів погоджується з встановленими судом першої інстанції обставинами, які впливають на вид і розмір покарання та вважає, що суд належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості та те, що злочин вчинено в період іспитового строку за попереднім вироком суду.

Згідно даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який характеризується за місцем проживання посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює, не одружений, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності.

Крім того судом враховано, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував матеріальні збитки, як обставини що пом`якшують покарання. Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом визнано рецидив злочину та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого злочину та його підвищений рівень суспільної небезпеки, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, та інші обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно призначив ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі та на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуте покарання за вироком Петриківського районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України, остаточно визначив до відбуття покарання у вигляді 2 років 3 місяців позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , викладені в його апеляційній скарзі про необхідність дотримання принципу гуманності при призначенні покарання є необґрунтованим, оскільки дана категорія не відноситься до загальних засад призначення покарання та суд першої інстанції, визначаючи покарання ОСОБА_6 , в повному обсязі дотримався справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, що виходить із позиції Європейського суду з прав людини у справі «Фрізен проти Росії».

Інших істотних порушень кримінального процесуального закону, які б призводили до зміни чи скасування вироку, при досудовому розслідуванні кримінального провадження та під час його розгляду в суді першої інстанції, перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено та в апеляційній скарзі обвинуваченого не заявлено.

Таким чином, колегія суддів погоджується з вироком суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 , вважає його законним і обґрунтованим, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 , засудженого за ч.2 ст.185 КК України залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 23 серпня 2016 року по 26 січня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 , який перебуває під вартою, у той самий строк з дня вручення останньому копії судового рішення.

Судді:
______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4