Провадження № 11-кп/792/229/17
Справа № 671/1822/16-к Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000375 від 01.08.2016 року за апеляційною скаргою прокурора на вирок Волочиського районного суду від 27 січня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Волочиського районного суду від 27 січня 2017 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого,-

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і встановлено йому іспитовий строк тривалістю 2 роки.

На підставі ст.76 КК України покладено на обвинуваченого ОСОБА_8 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено попередній особисте зобов`язання.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави 5634, 24 грн. процесуальних витрат.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 , 01 серпня 2016 року, близько 06 год. 50 хв., керуючи в порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правил), у стані алкогольного сп`яніння автомобілем «Mercedes- Benz», моделі «Vito 112 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Р-48 «Кам`янець- Подільський-Білогір`я» в населеному пункті с.Соломна, Волочиського району, Хмельницької області, в супереч вимог п.12.4 Правил, рухався зі швидкістю близько 80 км/год., перевищивши допустиму на даній ділянці авто дороги швидкість руху 60 км/год., та в порушення вимог п.п.2.3. (б), 10.1., 11.1., 11.3 Правил, допустивши неуважність та не переконавшись у безпечності власних дій під час зміни напрямку руху, не врахувавши ширини проїзної частини, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними, на 78+050 км, на заокругленні автодороги вправо, виїхав на зустрічний напрямок руху, де допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21104», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався в зустрічному напрямку.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «ВАЗ 21104» ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з відривом брижі тонкого кишечника, розривом сігми нисхідного кишечника, ободового кишечника, розривом парієнтальної очеревини, гематомою в брижу тонкого кишечника, рани тулуба, що за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання).
Тілесні ушкодження у вигляді переломів лівої стегнової кістки, обох кісток лівої гомілки, правої малогомілкової кістки з вивихом правої стопи, верхньої стінки кульшової западини зліва, лівої лонної кістки, нижньої щелепи зліва в ділянці суглобового відростку обох передніх стінок гайморових пазух зліва та справа, забій головного мозку, рани голови, нижніх кінцівок, правого колінного суглобу, гематоми обличчя, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджене середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Крім того, в результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автобуса «Mercedes- Benz», моделі «Vito 112 CDI» ОСОБА_10 і ОСОБА_11 отримали легкі тілесні ушкодження та тілесні ушкодження середньої тяжкості. Дані особи, а також потерпіла ОСОБА_12 , на стадії досудового розслідування відмовились від визнання їх потерпілими.
Наслідки дорожньо-транспортної пригоди знаходяться в прямому причинному зв`язку з допущеними ОСОБА_8 порушеннями вимог п.п.2.3 (б), 2.9 (а), 10.1, 11.1, 11.3, 12.4 Правил дорожнього руху, згідно з якими: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язані бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі (п. 2.3 (б)); водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (п. 2.9 (а)); перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1); кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними (п. 11.1); на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного руху мають перевагу (п. 11.3); у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. (п. 2.4).
В своїй апеляційній скарзі, як вбачається з її змісту, прокурор просить вирок місцевого суду скасувати. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортним засобом на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановити іспитовий строк 2 роки.

Не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що в свою чергу потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що не погоджується з позицією місцевого суду щодо недоцільності призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами обвинуваченому, оскільки ним не було зазначено, яким саме чином можливість керувати транспортним засобом являється джерелом доходу його сім`ї та не надано будь-яких доказів, що транспортний засіб являється єдиним неофіційним джерелом доходу обвинуваченого.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_8 було вчинено тяжкий злочин, внаслідок якого потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння (завдання), а також те, що він вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, потерпілого та його представника на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.409 КПК України підставою для скасування вироку суду першої інстанції є неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції із обставин вчинення кримінального правопорушення виключено порушення ОСОБА_8 п.п.1.3, 1.5 ПДР України, оскільки вони є загальними нормами та не знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо транспортної пригоди.

Однак, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 в повній мірі визнав усі обставини зазначені в обвинувальному акті та не оспорював їх.

Наведені обставини свідчать про істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства, що є безумовною підставою для скасування судового рішення і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, призначаючи обвинуваченому основне покарання у виді позбавлення волі із звільненням від його відбування з випробуванням і встановлення іспитового строку тривалістю 2 роки, місцевий суд визнав за недоцільне призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки обвинувачений відшкодував шкоду і примирився з потерпілим, а неможливість керування транспортними засобами позбавить його та двох малолітніх дітей, від засобів для існування, оскільки транспортний засіб являється єдиним джерелом доходу обвинуваченого.

На думку колегії суддів, судом не в повній мірі враховано, що обвинуваченим ОСОБА_8 вчинено тяжкий злочин, внаслідок якого потерпілий тримав тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент заподіяння, а також і те, що злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання.

При новому розгляді справи суду, необхідно ретельно перевірити доводи апеляційної скарги прокурора стосовно невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та постановити судове рішення, яке б відповідало вимогам процесуального та матеріального закону.

Із урахуванням викладеного, вирок не може вважатись законним, обґрунтованим і вмотивованим та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого необхідно врахувати указані обставини.

Керуючись ст.ст.407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задоволити частково.

Вирок Волочиського районного суду від 27 січня 2017 року відносно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2