Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних справ
Ухвала іменем україни 13 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
26 грудня 2014року, за касаційними скаргами потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також засудженого ОСОБА_9 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області
від 14 березня 2016 року, за обвинуваченням
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя
АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
у вчиненні злочину, передбаченогоч. 3 ст. 286 КК,
в с т а н о в и л а:
За вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницькоїобласті від 09 жовтня 2015 року ОСОБА_9 засуджено
за ч. 3 ст. 286 ККіз застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Вирішено питання про стягнення судових витрат і про долю речових доказів.
За вироком суду ОСОБА_9 визнано винним і засуджено за те, що
26 грудня 2014 року близько 10.00 год., керуючи автомобілем марки
Ford Focus(держ. реєстр. № НОМЕР_1 ) та рухаючись зі швидкістю
У результаті дорожньо-транспортної пригоди люди, які були в салоні автомобіля марки ВАЗ отримали тілесні ушкодження:
пасажири ОСОБА_10 , 2011 року народження, та
ОСОБА_11 , 2013 року народження, отримали тяжкітілесні ушкодження, від яких настала їх смерть; ОСОБА_7 тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості;
водій ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 14 березня
2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_9 залишено без зміни.
У касаційних скаргах потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також засуджений ОСОБА_9 кожен окремо, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій, порушують питання про зміну постановлених у кримінальному провадженні судових рішень щодо ОСОБА_9 через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок суворості. Обґрунтовуючи свої вимоги, потерпілі і засуджений, кожен окремо, вважають, що виправлення ОСОБА_9 можливо без ізоляції від суспільства, а тому просять постановлені у кримінальному провадженні судові рішення змінити й звільнити ОСОБА_9 від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який не підтримав касаційних скарг учасників судового провадження і вважав, що постановлені у кримінальному провадженні судові рішення є законними та обґрунтованими, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені у скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню на таких підставах.
Доведеності винуватості засудженого ОСОБА_9 у вчиненні злочину, кримінально-правової оцінки його дій за ч. 3 ст. 286 КК колегія суддів не перевіряла, оскільки законність і обґрунтованість вироку в цій частині не оскаржувалися.
Відповідно до вимог статей 50, 65, 69 КК при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, котра вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Підстави для призначення більш мякого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинені злочини, визначаються ст. 69 КК.
Як видно з вироку місцевого суду, саме цими нормами й керувався суд при призначенні покарання засудженому ОСОБА_12 .
Під час перевірки матеріалів кримінального провадження було встановлено, що при призначенні покарання місцевий суд урахував всі обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості скоєного злочину, його незворотні наслідки у виді загибелі двох дітей, пом`якшуючі покарання обставини (повне визнання винуватості, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування матеріальної та моральної шкоди, молодий вік ОСОБА_9 та наявність у нього на утриманні двох малолітніх дітей) та відсутність обставин, що його обтяжує. Врахував місцевий суд також особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності,
на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей та працездатну дружину, а також має постійне місце роботи та позитивні характеристики. Крім того, при призначенні покарання місцевий суд урахував поведінку засудженого після вчинення ДТП, а також думку потерпілих, які просили призначити ОСОБА_9 покарання з випробуванням з іспитовим строком.
За таких обставин місцевий суд із дотриманням вимог ст. 65 КК дійшов правильного висновку про призначення засудженому ОСОБА_9 покарання за ч. 3 ст. 286 КК із застосуванням ст. 69 КК з його реальним відбуванням, його вид і строк суд визначив правильно, воно є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів. Підстав для звільнення ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням колегія суддів не вбачає.
Як убачається матеріалів кримінального провадження, аналогічні твердження учасники судового провадження висловили і у своїх апеляціях. Апеляційний суд обґрунтовано залишив їх без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Істотних порушень, які перешкодили чи могли перешкодити судам повно та всебічно розглянути кримінальне провадження, колегія суддів не виявила.
Керуючись статтями 434, 436, 438, 441, 442 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 14 березня 2016 року щодо ОСОБА_9 залишити без зміни, а касаційні скарги останнього та потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала касаційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3