ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0005081 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, без реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, засудженого: - 03.09.1996 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 229-6, ч. 2 ст. 140, 42 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 17.02.1998 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 229-6 КК України до 6 місяців позбавлення волі; - 22.12.1999 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі; 15.03.2002 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; - 09.03.2006 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70 КК України до 3 років позбавлення волі; - 31.08.2006 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст. 395, 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; - 27.01.2009 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;23.04.2013 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі; - 25.08.2015 Кам`янка-Дніпровського районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання на 2 роки; непрацюючого; у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово засудженим, маючи непогашену та незняту судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і вчинив повторно новий умисний злочин за наступних обставин.

13.06.2017 приблизно о 14 год. 10 хв. ОСОБА_5 , знаходячись по вул. Тулузи, 3-А в м. Києві, намагався повторно таємно викрасти з багажного відділення автомобіля марки ВАЗ-2105, н/з НОМЕР_1 , чуже майно, що належить ОСОБА_6 , однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

13.06.2017 приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 , проходячи повз буд. 3-А по вул. Тулузи в м. Києві, помітив автомобіль ВАЗ-2105, н/з НОМЕР_1 , який був припаркований біля вказаного будинку, звідки і вирішив таємно викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 13.06.2017 приблизно о 14 год. 10 хв., вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно підійшов до автомобіля та за допомогою розкладного ножа, який мав при собі, відкрив замок багажного відділення, звідки з метою обернення на свою користь та особистого збагачення повторно таємно викрав належну ОСОБА_6 кутову шліфувальну машинку моделі Stern AG 125A, вартістю 500 грн.

Заволодівши в такий спосіб чужим майном, яке належить ОСОБА_6 , ОСОБА_5 намагався непомітно відійти від автомобіля та втекти з місця вчинення злочину, однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками поліцїі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочинів, пояснивши, що дійсно 13.06.2017 приблизно о 14 год. біля буд. 3-А по вул. Тулузи в м. Києві побачив автомобіль ВАЗ, н/з НОМЕР_1 . Перевіришви, що за його діями ніхто не спостерігає, він за допомогою ножика відкрив багажник та дістав звідти шліфувальну машинку, але не зміг довести дії до кінця, оскільки згодом був затриманий працівниками полції, які затримали його неподалік. Викрадене майно повернув володільцю.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами статтей 65, 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Суд враховує ступінь здійснення злочинного наміру та їх причини, дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за аналогічні злочини, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_5 та обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за неможливе виправлення ОСОБА_5 в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання за вчинений ним злочин в межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд також важає, що до призначеного покарання слід приєднати частково невідбуте покарання у виді 1 місяця позбавлення волі за вироком Кам`янка-Дніпровського районного суду Запорізької області.
Речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтей 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за сукупністю вироків приєднати частково невідбуте покарання у виді позбавлення волі на строк 1 місяць за вироком Кам`янка-Дніпровського районного суду Запорізької області від 25.08.2015, і остаточне покарання призначити ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 13 червня 2017 року, тобто з моменту його затримання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: