Справа № 148/2300/16-к
Провадження №1-кп/148/240/16
В И Р О К

Іменем України

26 грудня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Тульчині кримінальне провадження № 0000602 від 01.10.2016 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, раніше неодноразово судимого: 16.06.2010 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення строком на 3 роки 6 міс., на підставі ст.75, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки; 02.09.2010 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, на підставі ст.75,104 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки; 23.11.2010 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на три роки позбавлення волі; 14.07.2011 Гайсинським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 міс.; 24.12.2015 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років п/в, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , будучи неодноразово засудженим за вчинення злочинів проти власності, останній раз 24.12.2015 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років п/в, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, в ніч з 26.09.2016 на 27.09.2016 з метою протиправного заволодіння чужим майном, яке на законних підставах належить іншій особі, зайшов на територію подвір`я домогосподарства АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_5 , переслідуючи мету власного збагачення за рахунок інших осіб, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, усвідомлюючи, що майно, яке перебуває на території подвір`я є чужим для нього, тобто таким, що перебуває у власності іншої особи, а також суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідків і, бажаючи їх настання, переконавшись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б усвідомлювали факт викрадення майна та скориставшись цим, шляхом демонтажу металевої конструкції, яка слугувала опорою для вирощування винограду, умисно, протиправно, таємно, повторно, з корисливих спонукань скоїв крадіжку металу латунь вагою 22 кг, вартість якого за 1 кг згідно довідки виданої ПП «Вінсплав» від 18.10.2016 становить 42 грн. за 1 кг, після чого, склавши їх в мішок, покинув приміщення домогосподарства і наступного дня продав в м. Ладижин Вінницької області, таким чином розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_4 майнового збитку на суму 924 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю і суду показав, що восени 2016 року він їхав з с. Маньківка через с. Заозерне і в одному із домогосподарств він побачив металеві труби і він вирішив їх викрасти. Через деякий час він на велосипеді приїхав до домогосподарства АДРЕСА_3 , яке належить потерпілій, через паркан проник на подвір`я, де демонтував металеві труби, які слугували опорою для винограду. Потім він труби поламав, склав в мішок і наступного дня відвіз на приймальний пункт в м. Ладижин. Отримані кошти витратив на власні потреби.

Щиро кається в скоєному злочині.

Крім визнання ОСОБА_5 своєї вини в скоєному кримінальному правопорушенні, його вина підтверджується показами потерпілої та письмовими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що в вересні 2016 року вона вранці вийшла із будинку і побачила, що з її домогосподарства були викрадені металеві труби, які слугували опорою для винограду. Про вчинення крадіжки з її домогосподарства вона повідомила сільського голову. Через три дні після вчинення крадіжки приїжджали працівники поліції і проводили огляд. Викрадені в неї металеві труби вона бачила в м.Ладижин на приймальному пункті, про що також повідомила працівників поліції.

Цивільний позов про відшкодування майнової шкоди підтримує, а про відшкодування моральної шкоди просить залишити без розгляду.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується наступними письмовими доказами: довідкою ПП «Вінсплав» від 18.10.2016 року про вартість 1 кг металу латунь, яка становить 42 грн.

Інші докази відповідно до ст.349 КПК України судом не досліджувались, так як фактичні обставини справи ніким не оспорювались.

Дослідивши зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно доведена в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст. 185 ч.2 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки і тяжкість вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується негативно.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

До обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить: щире каяття в скоєному злочині та активне сприяння в розкритті злочину.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив дане кримінальне правопорушення під час відбуття покарання за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.12.2015, яким він засуджений за ч.2 ст.289 КК України до 5-ти років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном на три роки.

Враховуючи викладені обставини, суд призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_5 необхідне й достатнє для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів у виді позбавлення волі за правилами ст. 71 КК України.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлений цивільний позов про стягнення в відшкодування завданої майнової шкоди з ОСОБА_5 2000 грн., проте суд вважає, що дані позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 з території домогосподарства потерпілої викрав 22 кг металу латунь, вартістю 924 грн., яка і підлягає стягненню з обвинуваченого, що підтверджується визнанням обвинуваченого завданої шкоди на дану суму. А також довідкою ПП «Вінсплав» про вартість 1 кг металу. В решті позову про відшкодування майнової шкоди слід відмовити із-за не доведеності.

Потерпіла ОСОБА_4 заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, яку вона оцінює в розмірі 1000 грн. просить залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до ст. 71 КК України остаточно призначити покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Ладижинського міського суду від 24.12.2015, у виді позбавлення волі строком на п`ять років 6 місяців.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Строк відбуття покарання рахувати з дня затримання.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в відшкодування завданої майнової шкоди 924 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: