Справа № 595/718/17
Провадження № 1-кс/595/139/2017
У Х В А Л А
23 травня 2017 року

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Бучацького ВП Теребовлянського ВП ГУНП у Тернопільській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту без використанням електронних засобів контролю до ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000184 від 08 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ Бучацького ВП Теребовлянського ВП ГУНП у Тернопільській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту без використанням електронних засобів контролю до ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, посилаючись на те, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зі змісту клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до ОСОБА_5 , та доданих до клопотання матеріалів вбачається, що 08 травня 2017 року о 14 год. 50 хв. ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні Бучацької районної поліклініки за адресою вул. Галицька 40, м. Бучач, Тернопільської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та він ніким не буде помічений, шляхом вільного доступу зайшов до приміщення кабінету №6 Бучацької районної поліклініки, за адресою вул. Галицька 40, м. Бучач, Тернопільської області та із жіночої сумочки, яка належить ОСОБА_8 , та яка знаходилась на кріслі в даному кабінеті повторно, таємно викрав гаманець у якому знаходилось 239 гривень та банківська картка банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 на рахунку якої було 3496 гривні 52 копійки, отримавши при цьому можливість володіти, користуватися та розпоряджатися даними коштами.
Крім цього, 20 травня 2017 року о 14 год. 15 хв. ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні торгового павільйону за адресою АДРЕСА_1 , переконавшись, що у торговому павільйоні нікого немає у нього виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна вчиненого повторно.
Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, бажаючи заволодіти неналежним йому майном та використовувати його для власних потреб, тобто переслідуючи корисливі мотиви і мету 20 травня 2017 року о 14 год. 15 хв. ОСОБА_5 , який перебував за адресою вулиця Галицька, міста Бучач, Тернопільської області переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та він ніким не буде помічений, шляхом вільного доступу зайшов у приміщенні торгового павільйону за адресою АДРЕСА_1 та із жіночої сумочки, яка належить ОСОБА_10 , та яка знаходилась на кріслі в даному торговому павільйоні повторно, викрав гаманець у якому знаходилось 10000 гривень, банківська картка ПАТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_11 на рахунку якої було 5000 гривень та золотий ланцюжок з кулоном вартість 10000 гривень отримавши при цьому можливість володіти, користуватися та розпоряджатися даними коштами.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просили суд його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 проживає з матір`ю, яка нещодавно перенесла важку хворобу та потребує стороннього догляду. Крім того, сам ОСОБА_5 перебуває на обліку лікаря нарколога, є ВІЛ-позитивною особою, а тому також потребує лікування. Таким чином, сторона захисту вважає недоцільним застосовувати цілодобовий домашній арешт і вважає, що ОСОБА_5 необхідно надати декілька годин в світлу пору доби, для можливості купити продукти харчування та ліки. Крім того, стороною обвинувачення не доведено наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду та ризику незаконно впливати на свідків.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, пояснення ОСОБА_5 , який клопотання визнав частково, ознайомившись з клопотанням та доданими до нього матеріалами, вважаю, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід задовольнити.

20 травня 2017 року о 19 год. 15 хв. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України було затримано та 20 травня 2017 року повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Згідно ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до вимог ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, в сфері кримінального судочинства ризиком розуміється конкретний прояв протидії кримінальному провадженню, що дає підстави застосувати до підозрюваного певний запобіжний захід.

Згідно ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованих злочинів.

Отже, слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, щоб прийти до висновку про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, так як підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий 04 листопада 2010 року Чортківським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 2 роки, з застосуванням ст. 75 КК України умовно з встановленням іспитового строку на 1 рік та покладенням обов`язків, визначених п.п. 2, 3 ст. 76 КК України. Крім того, згідно ухвали Чортківського районного суду від 05 травня 2017 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, а саме 21 години вечора по 08 годину ранку, строк дії ухвали до 13 год. 00 хв. 03 липня 2017 року, тому приходить до переконання про необхідність вирішити питання про застосування певного виду запобіжного заходу для підозрюваного.

Водночас слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, на який слідчий посилається в клопотанні, а саме: ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

З цього приводу, слідчий суддя зазначає, що системний аналіз положень глави 18 Кримінального процесуального кодексу України в поєднанні з практикою Європейського суду з прав людини вказують на те, що на достатність доказів про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 вищезазначеного Кодексу можуть свідчити такі дані, як придбання проїзних документів, зняття з різного роду реєстраційних обліків, раптове звільнення з роботи, розпродаж майна, застосування примусового приводу до слідчого тощо, однак, у даному випадку, таких обставин, або інших, які б вказували на намір підозрюваного переховуватися від слідства, у ході судового розгляду слідчим суддею не встановлено.

Крім того, стороною обвинувачення не доведено також і наявність ризику, визначеного п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на потерпілих чи свідків у кримінальних провадженнях, про що не надано належних та допустимих доказів. Жодного доказу про те, що підозрюваний вчиняв такий тиск на потерпілих чи свідків, слідчому судді не наданий, з відповідними заявами в ВП ГУНП в Тернопільськй області останні не звертались.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені нормами КПК України, та вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, крім того, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом наркоманія опійного ряду, раніше судимий, вчинив нові злочини вже перебуваючи під домашнім арештом на певний період доби, приходжу до висновку, що клопотання підставне та підлягає до задоволення.

Необхідність застосування до підозрюваного домашнього арешту обґрунтовується наявністю ризику: вчиняти інші кримінальні правопорушення. Суд, вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, а ніж домашній арешт цілодобово без застосування електронних засобів контролю не є достатніми для запобігання ризику, передбаченому п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Твердження захисника, щодо необхідності підозрюваному здійснювати догляд за важко хворою матір`ю а також здійснювати лікування, суд вважає недоведеними, оскільки на підтвердження таких обставин суду не було надано жодного доказу. Сам по собі факт перебування підозрюваного на обліку в лікаря нарколога не дає можливості прийти до висновку про необхідність ОСОБА_5 регулярно отримувати певне лікування та неможливості отримання такого лікування вдома.

Згідно ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за скоєння якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини приходжу до переконання, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.131,132,176-178,181,193,194,196 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання заступника начальника СВ Бучацького ВП Теребовлянського ВП ГУНП у Тернопільській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту без використанням електронних засобів контролю до ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , не працюючого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без використання електронних засобів контролю строком на два місяця.

Заборонити ОСОБА_5 цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі процесуальні обов`язки:

-прибувати до слідчого із встановленою періодичністю;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- не вчиняти перешкод працівникам поліції, які для контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням на нього зобов`язань.
Ухвалу передати для виконання до Бучацького ВП Теребовлянського ВП ГУНП у Тернопільській області.

Строк дії ухвали закінчується 20 липня 2016 року о 19 год. 15 хв.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Бучацького
районного суду ОСОБА_1