В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2017 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/186/17 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжі, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованому, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджувався:

-16.09.1986 Жовтневим р/с м. Запоріжжя за 229- 5 ч.1, 229-6 ч.2, 42 КК України (в ред.1960 року) до 2 років позбавлення волі. Звільнений 31.12.1987 по відбуттю строку покарання;

-20.04.1990 Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ст.140 ч.2, 17, ст.140 ч.2,42 КК України (в ред. 1960 року) до 3 років позбавлення волі. Звільнений 19.02.1992 умовно-достроково, невідбутий строк покарання 8 місяців 17 днів;

-06.10.1995 Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ст.140 ч.3, 229-6 ч.1, 42 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 28.11.1998 по відбуттю строку покарання;

-23.01.2001 Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ст. 17,81 ч.2, 81 ч.2, 42 КК України до 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 17.03.2001 по відбуттю строку покарання;

-03.11.2003 Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України, на підставі ЗУ «Про амністію» звільнений від відбування покарання;

-20.11.2006 Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України призначено іспитовий строк 1 рік;

- 23.01.2008 Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст.309, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 16.06.2010 по відбуттю строку покарання;
- 15.03.2011 Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 307, 69 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 16.09.2013 по відбуттю строку покарання
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
Приблизно наприкінці червня 2016 року ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту, діючи повторно, будучи особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, а також раніше вчинила злочин передбачений ст.307 КК України, в порушення вимог статей 25, 26 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», знаходячись на зупинці громадського транспорту «Жилмасив» в м. Запоріжжя, незаконно придбав у невстановленої слідством особи, зіп-пакет з кристалічною речовиною бежевого кольору, яка є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - метамфітамін, маса якого склала 1,040г, та почав зберігати його при собі з метою особистого вживання. Надалі, в цей же день, ОСОБА_3 маючи умисел на незаконне перевезення психотропної речовини, на громадському транспорті незаконно перевіз раніше придбану психотропну речовину «метамфітамін» з зупинки громадського транспорту «Жилмасив» до місцем свого мешкання, а саме: за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому став незаконно зберігати без мети збуту, для особистого вживання.

Крім цього, наприкінці листопада 2016 року, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, діючи повторно, будучи особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст.307 КК України, в порушення вимог статей 25, 26 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», знаходячись на зупинці громадського транспорту «Анголенко» в м. Запоріжжя, незаконно придбав у невстановленої слідством особи, зіп-пакет з речовинною зеленого кольору, рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого складає 8,099 г, та почав зберігати його при собі з метою особистого вживання. Надалі переніс незаконно придбаний особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, до свого місця мешкання, а саме: за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому став незаконно зберігати без мети збуту, для особистого вживання.

Крім цього наприкінці грудня 2016 року, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, у великих розмірах, діючи повторно, будучи особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст.307 КК України, в порушення вимог статей 25, 26 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», знаходячись неподалік від зупинки громадського транспорту «вул. Фортечна» в м. Запоріжжя, незаконно придбав у невстановленої слідством особи, зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, яка є наркотичним засобом обіг якого обмежено - «метадон», маса якого в наданій речовині склала 7.449 г., що є великим розміром та почав зберігати його при собі з метою особистого вживання. Надалі, в цей же день, ОСОБА_3 маючи умисел на незаконне перевезення наркотичного засобу, на громадському транспорті незаконно перевіз раніше придбаний наркотичний засіб «метадон» з зупинки громадського транспорту «вул..Фортечна» до місце свого мешкання, а саме: за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому став незаконно зберігати без мети збуту, для особистого вживання, до моменту проведення співробітниками поліції санкціонованого обшуку, а саме: до 05.01.2017 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю та пояснив, що після звільнення з місць позбавлення волі він проживав разом із сином та матір`ю за адресою реєстрації. В 2016 році його знайомий попросив його потримати вдома наркотичний засіб метамфітамін, на що він погодився. У подальшому на протязі 2016 року він двічі придбавав маріхуану та метамфітамін у малознайомих людей на ринку ОСОБА_6 та зберігав їх вдома для особистого вживання. На сьогодні він страждає на туберкульоз, тому не може розпочати лікування від наркотичної залежності, однак має таке бажання. Просив суд врахувати, що у нього на утриманні знаходиться мати-інвалід 3 групи, та він нещодавно поховав сина, що завдало йому сильних душевних страждань. Зобов`язався не вчинювати злочини у подальшому.
Крім того, провина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується:
-протоколом обшуку за місцем проживання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, зіп-пакет із подрібненою речовиною зеленого кольору, зіп-пакет із кристалічною речовиною бежевого кольору та ваги;
-висновком експерта № 21 від 12.01.2017 року, згідно якого надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору масою 12,455 г. є наркотичним засобом,обіг якого обмежено - «метадон», маса якого в наданій речовині склала 7.449 г., кристалічна речовина бежевого кольору масою 2.419 г є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - метамфітамін, маса якого склала 1,040 г, речовина сіро-зеленого кольору рослинного походження масою 8,463 г є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено- канабісом, маса якого складає 8,099 г.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї провини у вчинені злочину, судом, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, оцінюючі всі зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України, тому що вiн вчинив умиснi дії, які виразилися у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, у великих розмірах, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.. 307 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив три епізоди злочинів середньої тяжкості, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, а також за вчинення злочинів, передбачених ст.. 307 КК України, має постійне місце проживання, за яким мешкає разом із матір`ю ОСОБА_7 , 1940 року народження, яка є особою похилого віку та інвалідом 3 групи, за станом здоров`я ОСОБА_3 страждає на туберкульоз легенів та хронічну виразку шлунка, на обліку у психіатра не перебуває, при цьому перебуває на обліку у лікаря-нарколога із діагнозом- психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання опіоїдів та психостимуляторів, синдром залежності.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 66 КК України необхідно визнати щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше з 1986 року та до теперішнього часу неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних речовин, після звільнення у 2013 року належних висновків для себе не зробив та знову вчинив три епізоди аналогічних злочинів, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише із ізоляцією його від суспільства, оскільки ОСОБА_3 виявляє стійке небажання стати на шлях виправлення та здійснити заходи щодо позбавлення наркотичної залежності.
Однак, враховуючи стан здоров`я обвинуваченного, наявність у нього матері похилого віку, та існування пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про доцільність призначення мінімального покарання, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, що буде відповідати меті його призначення та достатнім для виправлення обвинуваченого при встановлених судом обставинах. Підстав для призначення обвинуваченому покарання із випробуванням суд не вбачає..
Крім того, на підставі ст.. 181 КПК України, враховуючи, що термін дії обраного раніше запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сплив, а ризики, передбачені ст.. 177 КПК України та встановлені судом під час розгляду даного провадження продовжують існувати, з метою запобігання уникненню обвинуваченого від суду та виконання покарання, суд вважає доцільним обрати щодо ОСОБА_3 до моменту набрання вироком суду чинності запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації із встановленими слідчим суддею обмеженнями.
Речові докази на підставі ст. 100 КПК України підлягають знищенню.
Відповідно до ст.. 124 КПК України судові витрати необхідно покласти на рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.100, 124, 349, 368, 370, 374, 393, 395, 532 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання обвинуваченого.
Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком суду чинності запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації із встановленими раніше слідчим суддею обмеженнями.
Речові докази:
- канабіс, метадон та метамфітамін знищити;
- електронні ваги - повернути ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1