У Х В А Л А
07.07.2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд

в особі слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Рівненській області ст. л.-та поліції ОСОБА_4 щодо матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 21.11.2012 за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 233 КК України, -

в с т а н о в и в :

Слідчий слідчого управління ГУНП в Рівненській області ст. л.-та поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у виді особистого зобов"язання відносно ОСОБА_5 .

З клопотання вбачається, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 від 21.11.2012 за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 233 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, протягом 2007 року під час продажу державного пакету акцій ВАТ " Рівненський радіотехнічний завод" , здійснив незаконну приватизацію державного майна, тобто приватизацію майна шляхом використання підробленого приватизаційного документу, що призвело до незаконної приватизації майна держави.

15 травня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 223 КК України, незаконна приватизація державного майна, а саме використання підробленого приватизаційного документу під час приватизації державного майна.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення підтверджується: допитами свідків, висновком судової експертизи та іншими зібраними по провадженню доказами.

На переконання сторони обвинувачення в кримінальному провадженні судом при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 необхідно з дотриманням вимог, визначених ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194 КПК України, врахувати вагомість наявних доказів про вчинення останнім злочину, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, а також суми збитків завданих кримінальним правопорушенням.

Зокрема, вважають наявні ризики, передбаченні в ч.І ст.177 КПК України, а саме: запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Вказаний ризик є реальним, оскільки ОСОБА_5 періодично здійснює робочі виїзди за кордон до республіки Казахстан, а тому є необхідність обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов"язання.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали за викладених в ньому обставин. Крім того слідчий вказав, що є єдиний ризик, а саме виїзд підозрюваного за кордон до р. Казахстан по робочим питанням. ОСОБА_6 не переховувався від слідства, подав заяву до слідства, що до його перебування за кордон, оскільки він не може з"явитись до слідчого для допиту. Доказів, що він ухилявся від слідства немає, і вважає, що підозра є обгрунтованою.

Підозрюваний в судовому засіданні вказує, що підозра є не обгрунтованою, і доказів щодо вчинення ним вказаного злочину немає. Також вказує, що зібрані матеріали провадження містять невідповідність висновкам обвинувачення, оскільки вони є однобічними та неповно досліджені. Експертиза була проведена з порушенням вимог ст.ст. 7,69 ЗУ " Про судову експертизу". Експерт ОСОБА_7 немає сертифікату суб"єкта оціночної діяльності в галузі оцінки майна, майнових прав та бізнесу, і відомості стосовно отримання нею сертифікату в державному реєстрі станом на 25.03.2015 року відсутні.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000009 від 21.11.2012 за фактом незаконної приватизації державного майна, а саме продажу державного пакету акцій ВАТ " Рівненський радіотехнічний завод", за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 233 КК україни.

З матеріалів клопотання вбачається, що 15 травня 2017 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 233 КК України.

Як вказує слідчий, наявність обгрунтованої підозри підтверджується допитами свідків, документами, довідками, висновком економічної експертизи № 705 від 26.03.2015 року та рішенням судів.

Слідчий, як на основний доказ щодо обгрунтованої підозри посилається на висновок експертизи № 705 від 26.03.2015 року, яка проведена старшим експертом сектору економічної товарознавчої експертизи НДЕКЦ при УМВСУ в Рівненській області ОСОБА_7 яка має вищу економічну та юридичну освіту з правом проведення товарозначої ( вартості машин, сировини, товарів народного споживання ) експертизи. Свідоцтво № 583 експерта ОСОБА_7 підтверджує кваліфікацію судового експерта в області дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності, і проведення експертизи в області бухгалтерського та податкового обліку, а не в області виконання робіт, пов"язаних з незалежною оцінкою вартості майна, майнових прав та бізнесу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, вказані в ст.178 КПК України.

Згідно ч.1 ст.181 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов"язання повинен перевірити чи достатньо підстав для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

При обранні виду запобіжного заходу суди враховують вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Прокурором та слідчим не надано жодних переконливих доказів, що підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування, знищував, сховав або спотворював будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для кримінального провадження, незаконно впливав на потерпілих чи свідків, перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином, хоча мав таку можливість. Також не надано доказів, що він буде продовжувати займатися злочинною діяльністю та буде продовжувати кримінальне правопорушення у якому він підозрюється.

Слідчий в судовому засіданні пояснив, що єдиним ризиком є три виїзди підозрюваного до республіки Казахстан з робочими поїздками.

Як встановлено в судовому засіданні, дійсно ОСОБА_5 15.01.,13.04. та 02.05.2017 року виїзжав в р. Казахстан, що і не заперечує останній. Про наявність кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , останній не знав, і ніяких зобов"язань перед органом досудового розслідування у нього не було. Кримінальне провадження відносно нього зареєстроване більше чотирьох років , а саме 21 листопада 2012 року. Підозра ОСОБА_5 винесена тільки 15 травня 2017 року, а 18.05.2017 року останній добровільно звертається із заявою до слідчого щодо перенесення його допиту 19.05.2017 року, оскільки він не зможе з"явитись до слідчого у зв"язку із виконанням міжнародних контрактних зобов"язань. Даний факт свідчить про те, що наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду в ОСОБА_5 немає і не було.

Останній має постійне місце проживання, не судимий, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, займається суспільно-корисливою працею.

Диспозиція ст. 233 КК України передбачає незаконну приватизацію державного комунального майна, а санкція статті передбачає покарання у виді штрафу, і відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до ст. 11 КК України - злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння ( дія або бездіяльність), вчинене суб"єктом злочину.

Кримінальний закон дає вичерпний перелік злочинів, а ч. 3 ст. 3 КК наголошує, що злочинність діяння визначається тільки Кримінальним Кодексом. Якщо діяння становить певну небезпеку для суспільних відносин, то воно обов"язково передбачає певне покарання.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

П.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року справа «Хайреддінов проти України», береться до уваги, що «ризик втечі або уникнення правосуддя» зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, трохи пом`якшує цей страх і зменшує його наміри втекти (7). При обґрунтуванні цієї підстави необхідне дослідження характеристики особистості, утримуваної під вартою. При цьому на користь звільнення свідчать: відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (21, с.98). Справа ЄСПЧ «Пунцельт проти Чехії».

Аналізуючи норму ст. 176 КПК України суд слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжні заходи - це заходи процесуального примусу попереджувального характеру, пов"язані з позбавленням або обмеженням свобод підозрюваного, обвинуваченого. При вирішення питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя керується правилом принципу презумції невинуватості про те, що всі сумніви щодо доведеності обставин-підстав обрання запобіжного заходу тлумачаться на користь підозрюваного, обвинуваченого.

Запобіжний захід обирається виключно з метою забеспечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, зокрема для забеспечення виконання покладених на нього обов"язків, передбачених ч. 7 ст. 42 та іншими нормами КПК.

Підставами застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри та наявність ризиків. Наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити одну чи кілька із наведених дій означає наявність даних, які свідчать про обгрунтовану ймовірність вчинення ним таких дій. Самі по собі ці дані, за відсутності загальної та особливої складових, не дають слідчому судді права на застосування запобіжного заходу.

Таким чином, слідчий не довів жодного ризику щодо моживої поведінки підозрюваного, а обов"язок надання доказів стосовно обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, лежить на слідчому, прокурору, а тому характеризуючи особу ОСОБА_5 немає підстав в даний час стверджувати, про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України на запобігання, яких спрямоване застосування запобіжного заходу.

Згідно з положенням Конвенції про захист прав людини, а також загальної спрямованості реформи кримінального судочинства на гуманізацію й підвищення гарантій захисту прав особи, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя приходить до переконання про відмову в обранні ОСОБА_5 міри запобіжного заходу .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 193-174, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області ст.л-та поліції ОСОБА_4 про обрання міри запобіжного заходу у виді особистого зобов"язання ОСОБА_5 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1