н/п 1-кс/640/403/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова скаргу представника власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаком» та ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність старшого слідчого четвертого відділу РКП СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області лейтенанта податкової міліції ОСОБА_4 та/або прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

18.01.2017 до суду надійшла скарга представників власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаком» та ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність старшого слідчого четвертого відділу РКП СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області лейтенанта податкової міліції ОСОБА_4 та/або прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у якій скаржник просить:
На обґрунтування доводів скарги скаржник, посилаючись на п.1 ч.1 ст.303, ст.115, ч.3 ст.173 КПК України, практику Європейського суду з прав людини, ст.55 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначив наступне.
Старший слідчий четвертого відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області лейтенант податкової міліції ОСОБА_4 11 січня 2017 року звернувся до Київського районного суду міста Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на вилучене у ТОВ «Мегаком» та ОСОБА_5 майно.
В резолютивній частині вказаної ухвали прямо вказано, що вона підлягає негайному виконанню. Незважаючи на те, що обов`язок щодо повернення тимчасово вилученого майна підлягав виконанню негайно після проголошення ухвали, тобто 13 січня 2017 року, протягом трьох діб жодної дії з боку слідчого або прокурора вчинено не було.
У зв`язку з цим, намагаючись надати можливість добровільно виконати обов`язок слідчому та прокурору щодо повернення тимчасово вилученого майна, представник скаржників 17.01.2017 о 09 годині 20 хвилин звернувся до канцелярії прокуратури Харківської області та до канцелярії ГУ ДФС у Харківській області того ж дня приблизно о 10 годині 50 хвилин, з вимогою про повернення тимчасово вилученого майна.
Таким чином, вважає, що бездіяльність слідчого полягає у нездійсненні дій щодо повернення тимчасово вилученого майна його власнику, хоча законом встановлений обов`язок слідчого ці дії вчинити негайно після відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
У судове засідання скаржник не з`явився, проте 24.01.2017 до суду надійшло клопотання про розгляд скарги за його відсутності та підтримання скарги у повному обсязі (а.с.36).
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи імперативно встановлені скорочені терміни розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України, а також те, що скаржник про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином і з урахуванням принципу диспозитивності був наділений судом можливістю скористатися своїм правом надати докази на підтвердження своїх вимог, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності заявника.
Прокурор відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечував, вказав, що були вжиті заходи щодо повернення майна, проте майно повернуто не було не з вини органу досудового розслідування.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, встановив наступне.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, серед яких, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено право володільця тимчасово вилученого майна оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Згідно резолютивної частини вищевказаної ухвали, ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Відповідно до ч.2 ст.400 КПК України, подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексам.
При цьому, посилання прокурора та слідчого на намагання повернення майна власникам, а саме направлення 19.01.2017 представнику власників вилученого ТОВ «Мегаком» та ОСОБА_5 ОСОБА_6 листа про повернення вилученого майна не свідчить про отримання вказаного листа власниками майна чи їх представником.
Керуючись ст.ст.303-307,309,372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу представника власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаком» та ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність старшого слідчого четвертого відділу РКП СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області лейтенанта податкової міліції ОСОБА_4 та/або прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1