Єдиний унікальний номер: 448/521/17
Провадження № 1-кп/448/80/17
У Х В А Л А
17.08.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників, адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м.Мостиська кримінальне провадження №0000146 від 05 березня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Ухвалою від 26.06.2017 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід - тримання під вартою. Строк дії вищевказаного запобіжного заходу спливає 24.08.2017р.

Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду клопотання в якому просить змінити запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт. Своє клопотання обґрунтовує тим, що він хворіє та у нього на даний час вдома є дружина з малолітню дитину, а також і те, що дружина перебуває у стані вагітності від нього. Вказував, що дружина сама не в стані утримувати сім`ю, оскільки завжди таку утримував він, а тому звертається до суду із вищевказаним клопотанням.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 , підтримав заявлене його підзахисним клопотання та вважає, що прокурором не доведено під ставність утримання його підзахисного під вартою.

В судовому засіданні прокурор висловив думку про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та просить відмовити у задоволенні його клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки ризики, які були встановленні під час обрання запобіжного заходу обвинуваченому не відпали і не зменшилися, а також те, що судовий розгляд по даному кримінальному правопорушенні на даний час ще не розпочато та таким чином обвинувачений, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у провадженні, які на даний час не допитані, з метою зміни ними показань, а також узгоджувати свої показання з їхніми показаннями.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та вивчивши матеріали такого, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.4 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Частиною першою ст.12 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може утримуватись під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі доведення того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст.201 ч.3 КПК України клопотання про зміну запобіжного заходу має містити копії матеріалів, якими він обґрунтовує доводи клопотання.

У ході розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, раніше судимий, тому є підстави вважати, що обвинувачений буде переховуватись від суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Слід також зазначити і те, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у провадженні, які на даний час не допитані, з метою зміни ними показань, а також узгоджувати свої показання з їхніми показаннями, надавати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, а також схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань.
Таким чином, оцінюючи викладені в клопотанні обвинуваченим ОСОБА_4 обставини, які на його думку свідчать про наявність підстав для зміни запобіжного заходу, суд вважає, що такі не вказують на суттєву зміну обставин, які впливають на рішення про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватими у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а також враховуючи, що існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення і можливості обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, суд дійшов до висновку про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу - тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризиків.

Суд також вважає, що продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не буде порушувати його Конституційних прав та свобод, а також ст.ст.5, 6 Європейської конвенції «Про захист прав і основних свобод людини, оскільки прийняте судом рішення не буде суперечити вищенаведеним законодавчим актам».

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України).

Згідно із ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Із врахуванням фізичного, майнового та сімейного стану підозрюваного, суд відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України визначає підозрюваному заставу у межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 128000 гривень, яку вважає достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

При цьому, у разі внесення застави у розмірі визначеному в ухвалі, вважаю за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Згідно ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.8 цієї статті, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 180-183, 194, 318, 331, 350, 372 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_6 , про зміну йому запобіжного заходу, на домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 15.10.2017р. включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 , заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень.

У разі внесення застави у розмірі, визначеному в ухвалі, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 , прибувати за кожною вимогою до Мостиського районного суду Львівської області, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження та прокурорів, які здійснюють повноваження прокурора у кримінальному провадженні, а також покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1) прибувати до прокурорів Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури, які здійснюють повноваження прокурора у кримінальному провадженні, зі встановленою періодичністю один раз на тиждень;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу суду або прокурора;

3) повідомляти суд або прокурора, про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками та іншим обвинуваченим у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до Мостиського районного відділ ДМС України у Львівській області, м. Мостиська вул. Будзиновського, 4, свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії даної ухвали встановити до 15.10.2017 року включно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурорів Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури, які здійснюють повноваження прокурора у кримінальному провадженні.

Копію ухвали направити для відома начальнику Львівського слідчого ізолятора.

Копію даної ухвали негайно після її оголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 ..

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1