Справа № 760/9999/17
Провадження № 1-кп/760/1081/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 cерпня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого- судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2015 року за №009525 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тбілісі, Грузія, громадянина Грузії, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 приблизно 14.04.2012 року о 15 годині, перебуваючи поблизу Центрального автовокзалу м. Миколаєва за адресою: м. Миколаїв, проспект Жовтневий,21, зустрівся з наглядно знайомою йому невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, яка запропонувала ОСОБА_6 підробити офіційний документ на його ім.»я, а саме: тимчасову посвідку на постійне місце проживання в Україні, тобто документ, що містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію , яка підтверджує і посвідчує певні факти, які привели до наслідків правового характеру і можуть бути використані як документ, з метою тривалого проживання на території України, на що останній погодився.

Вступивши в попередню змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на підроблення офіційного документу,який видається установою, яка має право видавати такі документи, і яка надає права з метою використання його підроблювачем, 14.04.2012 року приблизно о 17.00 год., перебуваючи поблизу Центрального автовокзалу м. Миколаєва за адресою: м. Миколаїв, проспект Жовтневий,21, ОСОБА_6 надав невстановленій досудовим розслідуванням особі фотокартку із власним зображенням, паспорт громадянина Грузії, у якому містились його анкетні дані.

Після чого, невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, в невстановлений час та місці підробила офіційний документ, шляхом внесення в пустий бланк посвідчення тимчасової посвідки на постійне місце проживання в Україні недостовірні відомості, а саме « серія НОМЕР_1 » на ім.»я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Грузія, м. Тбілісі, січень 2010 року з Грузії, АДРЕСА_3 , видане ВСГІРФО ММУ УМВС України в Миколаївській області, дозвіл від 14 травня 2012 року, підстава видачі п.1 ч.3 ст.4 Закону України « Про імміграцію», безстроково, підпис посадової особи ОСОБА_8 », вклеїла у вищевказаний бланк посвідчення фотокартку ОСОБА_6 та внесла на бланк посвідчення тимчасової посвідки за допомогою безпосереднього кліше два підроблених відбитки круглої форми з зображенням герба України і текстом:» Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області Служба громадянства міграції та реєстрації фізичних осіб *14-03*».

Приблизно 14.05.2012 року о 15.00 год. невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи біля Центрального автовокзалу м. Миколаєва за адресою: м. Миколаїв, проспект Жовтневий,21, передала ОСОБА_6 підроблений офіційний документ, а останній в свою чергу передав невстановленій досудовим розслідуванням особі, грошові кошти в сумі 4 000 гривень за виготовлення підробленої посвідки.

Згідно висновку експерта Головного ЕКЦ ДПС № 194/864 від 10.11.2015 року вищевказане посвідчення не відповідає аналогічним документам, які видавалися уповноваженими підрозділами служби громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ММУ УМВС України в Миколаївській області.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, або звільняє від обов`язків , з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 358 КК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 достеменно знаючи, що посвідчення посвідки на постійне місце проживання в Україні серії НОМЕР_1 на його ім.»я являється підробленою, 30.09.2015 року приблизно о 02.00 год. знаходячись в пункту пропуску аеропорту « Київ»/Жуляни/ що розташований за адресою: м. Київ, вул.Медова,2 використав його під час проходження паспортного контролю, пред`явивши працівникам паспортної служби ВСП « Жуляни».

Згідно висновку експерта Головного ЕКЦ ДПС № 194/864 від 10.11.2015 року тимчасова посвідка на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 на ім.»я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає аналогічним документам, які видавалися уповноваженими підрозділами служби громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ММУ УМВС України в Миколаївській області.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документу, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 358 КК України.

22.03.2017 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №009525 та підозрюваним ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного провадження обставин, ОСОБА_6 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинення кримінальних правопорушень, а саме за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання заявив, що здатен виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості від 22.03.2017 року.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 згідно із ст. 12 КК України є злочинами невеликої та середньої тяжкості від якого потерпілих не має.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч. 3 ст. 358, за ч. 4 ст.358 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_6 узгодженого сторонами цієї угоди покарання.
Під час проведення досудового розслідування експертами ГЕКЦ Прикордонної служби України проводилась експертиза № 194/864 від 10.11.2015 року витрати на проведення якої складають 491.04 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений винний у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 491.04 гривень.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 122, 374, 474 та 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.03.2017 року укладену між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22.03.2017 року покарання :

-за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік,

-за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.

За сукупністю злочинів, відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді обмеження волі строком на 1 рік 1 місяць.

На підставі ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробовуванням на 1 рік/Один/ поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 491.04 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Солом`янський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1 .