АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 184/1773/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/79/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 31 січня 2017 року апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2016 року по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000678, відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, місця реєстрації не має, місце проживання АДРЕСА_1 раніше судимого:
- 22.11.2012 року Нікопольським міськрайонним судом за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст.186, ч. 1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднаний не відбутий термін покарання по вироку міськрайонного суду м. Нікополь від 28.07.2008 року до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 15.04.2015 року на підставі ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06.04.2015 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково, не відбутий термін 4 місяці 25 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.
ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 12 291 (дванадцять тисяч двісті дев`яносто одна) гривня 40 копійок та моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень. В іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 528 (п`ятсот двадцять вісім) гривень 04 копійки.
Питання з речовими доказами вирішено.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити, зазначити у вступній частині вироку всі непогашені в силу ст.89 КК України, судимості ОСОБА_6 .
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 зазначає про те, що розгляд кримінального провадження відносно нього було проведено судом с порушеннями норм кримінального процесуального законодавства, тому він вважає вирок суду незаконним.
Вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2016 року ОСОБА_6 був визнаний винним та засуджений за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185КК України за наступних обставин.

Так, 01.07.2016 року близько 15 години ОСОБА_6 знаходився біля території домоволодіння АДРЕСА_2 , де переконавшись, що за вказаною адресою в цей час нікого з мешканців будинку не має, з корисливих спонукань у нього виник злочинний намір, спрямований на незаконне проникнення до гаражу, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_7 , з метою таємного викрадення майна останнього.
В цей же день та час, знаходячись там же, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, переконавшись, що ніхто не бачить його протиправних дій, переліз через паркан вищевказаного домоволодіння, потрапивши на територію, де шляхом вільного відчинення дверей гаражу, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 , незаконно проник до приміщення гаражу. Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і, бажаючи їх настання, умисно, повторно, з корисливих спонукань, таємно, викрав майно належне ОСОБА_7 , а саме:
- електричну мотокосу марки «EXPERT GARDEN», потужністю 1200 Вт, вартість якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи №6/12.1/1539 від 20.07.2016 року, складає 800 гривень;
- мийку високого тиску марки «KRANZLE» моделі «1151», вартість якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи №6/12.1/1539 від 20.07.2016 року, складає 15 753,35 гривень;
- болгарку марки «Бош», вартість якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи №4153-16 від 17.08.2016 року, складає 1973,70 гривень;
- ударний дриль жовтого кольору, вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи №4153-16 від 17.08.2016 року, складає 1360 гривень;
- електричний дриль марки «Бош», вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи №4153-16 від 17.08.2016 року, складає 1955 гривень;
- електричний дриль помаранчевого кольору, вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи №4153-16 від 17.08.2016 року, складає 1445 гривень;
- електричний лобзик марки «Бош», вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи №4153-16 від 17.08.2016 року, складає 1530 гривень;
- шліфувально-циркулярний станок, вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи №4153-16 від 17.08.2016 року, складає 2295 гривень;
- шпатель великий, вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи №4153-16 від 17.08.2016 року, складає 42,50 гривні;
- середній шпатель в кількості 3 штуки, вартість однієї одиниці якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи №4153-16 від 17.08.2016 року, складає 25,50 гривень - всього на суму 76,50 гривень;
- маленький шпатель в кількості 2 штуки, вартість однієї одиниці якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи №4153-16 від 17.08.2016 року, складає 9,35 гривень - всього на суму 18,70 гривень;
- рівень будівельний довжиною 1 м, вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи №4153-16 від 17.08.2016 року, складає 297,50 гривень;
- пляшку олії об`ємом 6 л, 1л якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи №4153-16 від 17.08.2016 року, складає 25 гривень - всього на суму 150 гривень;
- радіоприймач в кількості 2 штуки, вартість однієї одиниці якого, відповідно до висновку товарознавчої експертизи №4153-16 від 17.08.2016 року, складає 85 гривень - всього на суму 170 гривень;
- тачку садову, із алюміневого матеріалу, вартість якої, відповідно до висновку товарознавчої експертизи №4153-16 від 17.08.2016 року, складає 425 гривень;
- змішувач для ванної кімнати марки «Хайба», вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи №4153-16 від 17.08.2016 року, складає 127,50 гривень;
- будівельний степлер, вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи №4153-16 від 17.08.2016 року, складає 850 гривень.
Після вчинення злочину, ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився за власним розсудом, завдавши потерпілому ОСОБА_7 , матеріального збитку на загальну суму 29 269,75 гривень.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на те, що вирок суду є незаконним, необґрунтованим через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та підлягає зміні. Судом першої інстанції не було зазначено у вступній частині вироку всі непогашені і незняті судимості обвинуваченого ОСОБА_6 . Прокурор зазначає, що всі судимості зазначені в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження обвинуваченого ОСОБА_6 на момент постановлення вироку не погашені та підлягають зазначенню у вступній частині вироку.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений посилається на те, що вирок суду є незаконним, через порушення вимог кримінального процесуального кодексу України, а саме суд незаконно розглянув кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Обвинувачений вказує, що під час судового розгляду 22.11.2016 року суд не надав йому можливості ознайомитись з обвинувальним актом, та стороною обвинувачення даний обвинувальний акт йому не було вручено.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого.
Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд обґрунтовує вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими у сукупності судом відповідно до статті 94 КПК України, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав ухвалення свого рішення.

Зазначені вимоги Закону були дотримані судом першої інстанції.

Як вбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 було здійснено на підставі положень ч.3 ст.349 КПК України.

При цьому, суд першої інстанції дотримався вимог норм ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинуваченого,потерпілого і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оскаржувались, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.
На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ст. 404 ч.1 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувались і стосовно яких, відповідно до вимог ст.349 ч.1 КПК України докази не досліджувались.
Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги обвинуваченого в частині того , що судом при розгляді кримінального провадження були порушені вимоги ст. 349 КПК України.

Як вбачається з вироку суду (т.2 а.кп.88), журналу судового засідання (т.2 а.кп.84) та прослуханого технічного запису судового засідання, прокурором було заявлено клопотання, проводити розгляд кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обвинувачений і потерпілий підтримали клопотання прокурора.

Судом було дотримано вимог ч.3 ст.349 КПК України та з`ясовано, чи правильно розуміють учасники кримінального провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції щодо здійснення спеціального судового провадження.

Крім того, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги обвинуваченого про те, що розгляд кримінального провадження було проведено з порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства, оскільки під час судового розгляду суд не надав йому можливості ознайомитись з обвинувальним актом, та стороною обвинувачення даний обвинувальний акт йому не було вручено, та вважає їхбезпідставними.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 30.03.2016 року обвинувачений ОСОБА_6 отримав копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, що підтверджується власноручно написаною ОСОБА_6 розпискою (т.2 а.кп.13).

Крім того, під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 не зазначав про те, що він не отримав копію обвинувального акту.

Судом досліджено всі обставини справи: допитано обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю і не заперечував проти здійснення спеціального судового провадження в порядку ст.349 КПК України, досліджені письмові докази, що підтверджено матеріалами провадження, журналом судових засідань і звукозаписом судових засідань, що міститься на технічному засобі фіксування судового провадження і в свою чергу спростовує посилання обвинуваченого на те, що вирок суду ухвалений з порушеннями Закону.

Всі пояснення та письмові докази узгоджуються між собою, не містять суперечностей та протиріч і обґрунтовано були прийняті до уваги судом.

З огляду на наведене, всупереч доводам апеляційної скарги обвинуваченого, суд першої інстанції з достатньою повнотою, всебічно, об`єктивно, неупереджено дослідив наявні в матеріалах провадження докази, дав належну оцінку зібраним доказам і на цих підставах прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення, за наведених у вироку обставин, ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та належним чином вмотивував і обґрунтував прийняте рішення.

При призначенні кримінального покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинене кримінальне правопорушення, суд дотримався вимог ст.65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Таким чином, за вчинені злочини судом ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді позбавлення волі, яке відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, вид і розмір якого, також не оскаржується обвинуваченим в апеляційній скарзі.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції , яке полягає в тому , що судом у вступній частині вироку не були зазначені всі непогашені відповідно до ст. 89 КК України , судимості.
Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.374 КПК України, у вступній частині вироку зазначаються прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи, а саме впливають на кваліфікацію дій та призначення покарання.
Суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Під час судового розгляду, відповідно до журналу судових засідань та технічного запису судових засідань, судом досліджувалась довідка про судимості обвинуваченого ОСОБА_6 (т.1 а.кп.77) і суд зазначив у вступній частині вироку судимість, яка має значення для кваліфікації дій обвинуваченого та може бути врахована при призначені покарання, відповідно до вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.11.2012 року , яким ОСОБА_6 було засуджено за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Зазначеним вироком на підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбутий термін покарання по вироку Нікопольського міськрайонного суду від 28.07.2008 року, та остаточно призначено покарання до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі.
У вступній частині вироку також було зазначено про те , що ОСОБА_6 був звільнений 15.04.2015 року від відбування покарання на підставі ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06.04.2015 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково, не відбутий термін 4 місяці 25 днів (т.2 а.кп.87).
Таким чином, судом у вступній частині вироку, відповідно до вимог ст.374 КПК України були зазначені всі відомості про особу обвинуваченого, які мають значення для справи.
Неповноти, істотних порушень в ході судового слідства вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для скасування чи зміни вироку, перевіркою матеріалів кримінального провадження не виявлено. При кваліфікації дій та призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом враховано всі обставини кримінального провадження, тому за викладених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2016 року по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000678 відносно ОСОБА_6 , визнаного винним та засудженого за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185КК України залишити без змін.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі, починаючи з 23 листопада 2016р. до дня набрання вироком законної сили, по 31 січня 2017 року.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.
На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4