Справа №592/5851/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/261/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2017 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 квітня 2017 року за №0001625 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Старший слідчий СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_8 , а саме на мобільний телефон «Samsung J7» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 . Свої вимоги мотивує тим, що вказаний мобільний телефон має силу речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою ОСОБА_8 спілкувалась з особою, що може бути причетна до вчинення кримінального правопорушення, а тому вилучений предмет може бути використаний як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування в рамках даного провадження, при цьому як самостійно, так і в сукупності з іншими доказами матиме суттєве значення для з`ясування обставин вчинення злочину та для подальшого проведення слідчих дій з використанням інформації, що може в ньому міститись.

Так, слідчим управлінням ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001625 від 27 квітня 2017 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2017 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на мобільний телефон «Samsung J7» ОСОБА_8 . Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованістю даного клопотання та наявністю підстав, що свідчать про необхідність забезпечення збереження даного майна з метою встановлення усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

У поданій апеляційній скарзі представник власника майна адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, в свою чергу порушує питання про його скасування, при цьому просить поновити строк на оскарження вказаної ухвали з огляду на те, що ОСОБА_8 у зазначений термін об`єктивно не мала можливості оскаржити вказане судове рішення, оскільки судовий розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся за її відсутності, а копію судового рішення вона отримала поштовим відправленням лише 03 червня 2017 року. Вимоги апеляційної скарги представник мотивує тим, що органом досудового розслідування безпідставно під час проведення обшуку було вилучено мобільний телефон, оскільки питання про його вилучення у клопотанні слідчого не ставилось, при цьому судовий розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся за відсутності власника майна ОСОБА_8 . Зауважує, що його підзахисна є непрямим свідком у вказаному кримінальному провадженні, її мобільний телефон не є предметом чи знаряддям злочину, даний пристрій є її власністю, де міститься інформація, яка з огляду на положення Конституції України, є таємною та охороняється Законом, що залишено поза увагою суду та не враховано при застосуванні відповідного заходу забезпечення кримінального провадження. Наголошує, що положення ч.2 ст.167, ч.4 ст.171, ч.2 ст.172 КПК України, якими керувався суд при постановленні оскаржуваного судового рішення, жодним чином не можуть бути застосовані до майна ОСОБА_8 , внаслідок чого ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи адвоката та власника майна на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Враховуючи положення ч.3 ст.395 КПК України колегія суддів вважає, що строк на оскарження ухвали слідчого судді апелянтом не пропущено, оскільки розгляд справи у суді 29 травня 2017 року відбувся без повідомлення ОСОБА_8 та оскаржуване судове рішення вона отримала лише 03 червня 2017 року.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч.ч.3,5 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора. При цьому під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом вимог ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Проаналізувавши наведені норми права та обставини кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя дійшов передчасного висновку про задоволення клопотання слідчого з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів даного провадження, 29 травня 2017 року старший слідчий СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, мотивуючи свої вимоги тим, що мобільний телефон «Samsung J7», що належить ОСОБА_8 , має силу речового доказу у кримінальному провадженні, може бути використаний як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування в рамках даного провадження, а також необхідний для подальшого проведення слідчих дій з використанням інформації, що може в ньому міститись.

В свою чергу слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого та накладаючи арешт на вказане майно, свої висновки мотивував наявністю тих підстав, що вказане майно дійсно має силу речового доказу та на підставі п.п.1,2,3,4 ч.2 ст.170 КПК України, з метою забезпечення збереження речового доказу, його спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), наклав арешт на мобільний телефон «Samsung J7», що належить ОСОБА_8 .

Між тим, колегія суддів зауважує, що будь-яких даних про те, що дане майно, на яке накладено арешт, є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, а також можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні, ні клопотання слідчого, ні матеріали вказаного провадження не містять.

При цьому, правові підстави, на які послався слідчий суддя та якими обґрунтовував свої висновки при застосуванні відповідного засобу забезпечення кримінального провадження, зокрема спеціальна конфіскація вказаного пристрою, конфіскація зазначеного майна як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) колегія суддів вважає безпідставними, оскільки мобільний телефон, на який накладено арешт, належить свідку ОСОБА_8 , при цьому матеріали вказаного провадження не містять жодних даних про належність даного пристрою особі, відносно якої проводиться досудове розслідування за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та яка, внаслідок визнання її винною, буде нести відповідальність за скоєне.

Таким чином, дані обставини вказують на те, що орган досудового розслідування, звертаючись до суду з відповідним клопотанням, належним чином не мотивував необхідність арешту вказаного майна, що ставить під сумнів обґрунтованість вказаного процесуального документу.

З огляду на те, що вказані недоліки досудового розслідування залишилися поза увагою слідчого судді, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2017 року про накладення арешту на майно слід визнати незаконною і скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнивши вимоги апеляційної скарги представника власника майна, відмовивши у задоволенні клопотання слідчого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376,404,405,407,409,412, 418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2017 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0001625 від 27 квітня 2017 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 про накладення арешту на мобільний телефон «Samsung J7» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 . що належить ОСОБА_8 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4