Справа № 346/603/17
Провадження № 1-в/346/56/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, українця, громадянина України, засудженого 05.05.2014 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст. 289 КК України. На підставі ст.71 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з конфіскацією майна. Згідно з ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 04.02.2016 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 зараховано в строк відбування вказаного покарання строк його попереднього ув`язнення з 24.03.2014 року до 10.06.2014 року, що становить 2 місяці 16 днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-

початок строку: 24.03.2014 р.

кінець строку: 08.07.2018 р.

в с т а н о в и в :

засуджений звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому вказано, що за вищевказаним вироком він відбуває покарання в Коломийській ВК ( №41), за час перебування в якій він характеризується позитивно, правил внутрішнього розпорядку установи не порушував, брав участь в масових заходах установи, працевлаштований в останній, йому оголошено 3 заохочення. Тому він просить прийняти рішення, яким умовно-достроково звільнити його від невідбутої частини покарання.

В судовому засіданні засуджений вказане клопотання підтримав із зазначених підстав, просить це клопотання задовольнити.

Представник адміністрації колонії в судовому засіданні пояснив, що засуджений дійсно працевлаштований на виробництві колонії, однак, він не довів свого виправлення, оскільки на засудженого 28.12.2016 року накладено дисциплінарне стягнення за порушення розпорядку дня. Тому йому відмовлено на засіданні адміністративної комісії 20.01.2017 року з розгляду питання умовно-дострокового звільнення.

Прокурор проти вказаного клопотання заперечив, оскільки одними з обов`язкових умов для застосування до засудженого ст.81 КК України є його належна поведінка та сумлінне ставлення до праці. Однак, засуджений не довів свого виправлення, так як має непогашене і не зняте у встановленому законом порядку дисциплінарне стягнення.

Суд, заслухавши вказаних учасників, вивчивши матеріали, які наявні в особовій справі засудженого, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений відбув визначену частину покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з положеннями п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» при вирішенні даних питань судам слід брати до уваги поведінку засудженого протягом всього періоду відбування засудженим покарання.

У відповідності до п. 17 цієї постанови оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений з 01.07.2014 року відбуває в Коломийській виправній колонії (№41) покарання, призначене вищевказаним вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 за весь час відбування покарання у виправній колонії (№41) накладено 1 дисциплінарне стягнення (28.12.2016 року ) у виді догани за порушення розпорядку дня, яке не зняте і непогашене у встановленому законом порядку.

Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_5 останній брав участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт», «Творчість» та «Підготовка до звільнення», в Коломийському навчальному центрі №41 здобув професію «Столяр будівельний», намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування (арк. особ. справи 76).

Згідно з витягу з протоколу № 1 від 12.01.2017 року засідання адміністративної комісії з розгляду питань умовно-дострокового звільнення засудженому ОСОБА_5 у направленні матеріалів до суду про умовно-дострокове звільнення відмовлено, оскільки він не довів свого виправлення (арк. особ. справи 81).

Випискою з протоколу №2 від 20.01.2017 року засідання адміністративної комісії з розгляду питань умовно-дострокового звільнення встановлено, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення (арк. особ.справи 83).

Таким чином, на переконання суду, з врахуванням згаданих вище обставин, відбуття засудженим 2/3 частин покарання, участь засудженого в громадському житті колонії, виконання програм з самообслуговування, реалізація програм диференційованого впливу, охайність та здобуття освіти в даному випадку не може бути достатньою підставою для застосування ст. 81 КК України, та свідчити, що засуджений довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Згідно матеріалів Коломийської ВК (№41) вбачається, що засуджений ОСОБА_5 сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення. Тому суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного та ст.81 КК України, керуючись ст.336, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування основного остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, визначеного вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області 08.05.2014 року, відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_1