Справа № 761/9388/17
Провадження № 1-кс/761/5892/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю представника особи, в інтересах якої подано клопотання ОСОБА_2

прокурора КМП №10 ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту транспортного засобу, накладеного ухвалою слідчого судді від 28.12.2016 року в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0001680,

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту транспортного засобу, накладеного ухвалою слідчого судді від 28.12.2016 року в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0001680.

В обґрунтування клопотання заявником зазначено, що 04.12.2016 року з автостоянки готельно-ресторанного комплексу «Рим» в Київській обл., м.Буча по вул.Шевченка, 1 А співробітниками Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві було незаконно вилучено належний ОСОБА_5 автомобіль «Ауді А8» з усіма речами, які у ньому знаходились.

При цьому, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року було задоволено клопотання слідчого про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0001680, та накладено арешт на автомобіль марки «Audi», моделі «A8L», номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 .
Як підставу для скасування арешту майна адвокат ОСОБА_5 посилається на те, що арешт судом накладено безпідставно та необґрунтовано, без належного вивчення обставин та матеріалів кримінального провадження, при цьому накладений арешт на автомобіль позбавляє його володільця права вільно користуватись та розпоряджатись належним їй майном
Заявник у судовому засіданні підтримала заявлене клопотання та просила про його задоволення.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказавши на те, що заявником не наведено будь-яких нових доводів щодо існування підстав для скасування майна, які не перевірялись судом апеляційної інстанції, при цьому клопотання адвокатом подано до суду із порушенням вимог ст. 132 КПК України.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, заслухавши особу, яка його подала та прокурора, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 28 грудня 2016 року було накладено арешт на автомобіль марки «Audi», моделі «A8L», номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 .
Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення арешту слугувала наявність обгрунтованих відомостей про те, що автомобіль на який слідчий просить накласти арешт, відповідає вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки є доказом злочину та може містити на собі сліди злочину, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні слідчого.
При цьому, ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 08.02.2017 року ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 28.02.2016 року, якою було накладено арешт на автомобіль марки «Audi», моделі «A8L», номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 залишено без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 без задоволення.
Так, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Враховуючи викладене вище слідчий суддя приходить до висновку, що доводи представника володільця майна про те, що арешт на рухоме майно (автомобіль), було накладено необгрунтовано, зважаючи на те, що вказане майно є доказом злочину та може містити на собі сліди злочину, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
В той же час інших підстав для скасування арешту майна, а саме доводів про те, що насьогодні у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, у клопотанні не наведено, що, у відповідності до вимог ст. 22 КПК України, покладається на сторони у кримінальному процесі.
Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, разом з тим проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя :