Справа № 212/3154/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3, 289 ч.2, 357ч.3 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000472 від 13.02.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ст.ст.185 ч.3, 289 ч.2, 357ч.3 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000472 від 13.02.2017 року.

Прокурор просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 проти призначення до судового розгляду заперечували. Звернули увагу суду, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам КПК України. Просили повернути обвинувальний акт з підстав невідповідності його нормам кримінально-процесуального законодавства.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілого, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до висновку про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3, 289 ч.2, 357ч.3 КК України виходячи з наступного.

При перевірці матеріалів провадження встановлено, що до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000472 від 13.02.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.185 ч.3, 289 ч.2, 357ч.3 КК України, з якого вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_9 у лютому 2017 року здійснили крадіжку транспортного засобу.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Тобто після отримання обвинувального акта суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суд може повернути обвинувальний акт прокурору лише за наявності суттєвих недоліків у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, які можуть потягти за собою порушення права на захист.

Дійсно, в реєстрі матеріалів досудового розслідування розділ містяться дані п. 18 про допит свідка ОСОБА_9 , стосовно повідомлення про підозру ОСОБА_9 та виділення матеріалів досудового розслідування (без зазначення особи) в окреме провадження. У викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та у формулюванні висунутого обвинувачення зазначено про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за попередньою змовою з ОСОБА_9 .

Водночас, відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення.

Згідно з ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року звернув увагу на вказівку у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції щодо необхідності приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (п. 79 рішення у справі «Камасінскі проти Австрії» від 19 грудня 1989 року).

Також, Європейський суд з прав людини вказує про необхідність аналізувати положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (п. 52 рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» від 25 березня 1999 року; п. 58 рішення у справі «Матточіа проти Італії» від 25 липня 2000 року; п. 34 рішення у справі «І.Н. та інші проти Австрії» від 20 квітня 2006 року).

А тому виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення у співучасті з посиланням на конкретних осіб, щодо яких дане кримінальне провадження не розглядається і відомості про засудження яких відсутні, є неприпустимим, адже є порушенням принципу презумпції невинуватості.

Стороні обвинувачення при усуненні недоліків необхідно звернути увагу, що пряме зазначення конкретного прізвища особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, сумісно з ОСОБА_4 при відсутності визначеного його процесуального статусу, відсутності даних про наявність відносно нього обвинувального вироку, який набрав чинності є порушенням загальних засад кримінального провадження: принципу верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступу до правосуддя та інших, що у сукупності може ставити під сумнів законність будь-якого вироку, що буде постановлений за наслідками розгляду кримінального провадження на підставі складеного обвинувального акту у такий спосіб.

До того ж, це суперечить правовій позиції Верховного суду України, викладеній в Постанові ВСУ від 03.03.2016 року у справі №5-347кс15, положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики, порушує права та свободи інших осіб.
За правилами ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Незважаючи на те, що даний обвинувальний акт складено лише відносно ОСОБА_4 , його зміст стосується обвинувачення у цьому ж злочині і іншої особи.

Наведене порушення свідчить про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, що, з урахуванням положень ст.ст. 2, 7, ст.9 ч.6, ст.ст. 21, 22, ч.4 ст.291 КПК України, визнається судом істотним порушенням вимог КПК України, яке фактично нівелює принципи безсторонності, об`єктивності та неупередженості суду до початку судового розгляду та унеможливлює призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, а з урахуванням положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.
До того ж, слід звернути увагу на таке, зі змісту обвинувального акту встановлено, що перебуваючи всередині приміщення гаражу № НОМЕР_1 ГБК «Жовтневий» розташованого за адресою: вул. М. Світальського, 18 Г в Покровському районі м. Кривого Рогу, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , побачили автомобіль марки Мерседес 180С», 1993 року випуску, д.р.н. НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відчинивши незачинені двері транспортного засобу, виявили в замку запалювання ключі.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, що на правах фактичної власності належить ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , відчинивши ворота гаражу, завів вказаний транспортний засіб та на автомобілі марки «Мерседес 180С», 1993 року випуску, д.р.н. НОМЕР_2 , належному ОСОБА_6 , покинули місце вчинення злочину, тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом. Спричинивши ОСОБА_6 матеріального збитку, який відповідно до висновку експерта становить 114894.46 гривень (а.м.к.п. 2-3).

З огляду на те, що автомобіль повернутий власнику, в обвинувальному акті не конкретизовано в чому, в який спосіб і в якій сумі злочином завдані збитки.

Слід погодитись також з думкою захисника обвинуваченого та потерпілого, що зазначення в обвинувальному акті належного ОСОБА_6 , викраденого майна, без зазначення вартості кожної окремої речі (відповідно до експертної оцінки) не відповідає вимогам КПК України.

Суд вважає за необхідне зауважити, що, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд не дає оцінку ні пред`явленому обвинуваченню, ні правовій кваліфікації.

Можливість зміни обвинувачення в суді не можуть бути прийняті до уваги, оскільки правова кваліфікація повинна чітко відповідати нормі закону України про кримінальну відповідальність і не допускає довільного трактування, а зміна обвинувачення в суді згідно з ч.1 ст.338 КПК України відбувається, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, а не з метою усунення недоліків обвинувального акта.

Оскільки зазначені вище грубі порушення вимог кримінального процесуального законодавства України унеможливлюють розгляд кримінального провадження судом з дотриманням принципу законності, передбаченого ст.9 КПК України, та перешкоджають призначенню справи до судового розгляду, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України та усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 ст.ст.185 ч.3, 289 ч.2, 357 ч.3 КК України внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000472 від 13.02.2017 року, повернути прокурору Криворізької місцевої прокуратури № 2 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Суддя: ОСОБА_1