Справа № 461/3720/17
Провадження № 1-кс/461/3542/17
УХВАЛА

Іменем України

30.05.2017 р.

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , розглянувши погоджене з прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_2 клопотання ст. слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт транспортного засобу у кримінальному провадженні № 0000475 від 26.05.2017 року за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

29.05.2017 року до Галицького районного суду м. Львова надійшло клопотання ст. слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000475 від 26.05.2017 року за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України.

Як вказано у клопотанні, 25.05.2017 року, приблизно о 13 год. 40 хв. на вул. Урочище Річка, в районі буд. № 7 в с. Пониковиця Бродівського району Львівської області автомобіль NISSAN MICRA реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , здійснив зіткнення з автомобілем FORD MONDEO реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП ОСОБА_4 загинув, транспортні засоби отримали пошкодження. Інші особи отримали тілесні ушкодження.

Слідчий зазначає, що транспортний засіб FORD MONDEO реєстраційний номер НОМЕР_2 був вилучений під час огляду місця події, пошкоджений автомобіль необхідний органу досудового розслідування для проведення необхідних експертиз. Просить слідчого суддю накласти арешт на транспортний засіб як на речовий доказ та визначити місцем зберігання автомобіля територію Бродівського відділу поліції ГУНП у Львівській області.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 237 КПК України).

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на транспортний засіб та заборонити проведення з ним обліково-реєстраційних операцій.

Однак, за межі повноважень слідчого судді виходить вирішення питання про визначення місця зберігання арештованої речі. Зберігання речових доказів здійснюється органом досудового розслідування в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою КМУ від 1911.2012 р. № 1104.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання ст. слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт транспортного засобу у кримінальному провадженні № 0000475 задовольнити частково.

Накласти арешт та заборонити проведення обліково-реєстраційних операцій з автомобілем FORD MONDEO реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на ст. слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1