Провадження № 1кп-200-77-17
У Х В А Л А

Іменем УКРАЇНИ

04 серпня 2017 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі : ОСОБА_4

з участю: прокурора: ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8

представника ПрАТ «Метлайф»: ОСОБА_9

обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, який мешкає та зареєстрований в АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.4 ст.190 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Дніпропетровська, яка мешкає в АДРЕСА_2 , зареєстрована в АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м.Дніпропетровська, яка мешкає в АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В судовому засіданні прокурор вважав доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою, так як на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, не має міцних соціальних зв`язків, обвинувачений може впливати на свідків, які не допитані судом.

Захисник ОСОБА_13 заперечував проти продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як прокурором не доведені ризики, передбачені КПК України, не надано доказів, що обвинувачений може впливати на свідків, так як покази свідків по кримінальному провадженню не суперечать позиції обвинуваченого ОСОБА_10 . Обвинувачений має міцні соціальні зв`язки. ОСОБА_10 тривалий час перебуває під вартою і у випадку засудження його до позбавлення волі він має право на умовно-дострокове звільнення. Обвинувачений перебував під час досудового слідства на домашньому арешті та не порушував умови запобіжного заходу. Визначення судом застави у розмірі 9 880 000 гривень не відповідає вимогам рішень ЄСПЛ та є непомірним для обвинуваченого, який не має у власності будь-якого рухомого чи нерухомого майна, а також доходу, оскільки утримується близько двох років під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_10 заперечував проти продовження застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як прокурором не надано доказів існування ризиків в розумінні ст.84 КПК України, не надані докази обґрунтованості підозри, яка пред`явлена йому. Він знаходиться під вартою тривалий час. Знаходячись на домашньому арешті, він довів достатність застосування до нього даного виду запобіжного заходу та відсутність ризиків. Крім того, вказав на необхідність надання судом оцінки його аргументам та твердженням під час вирішення питання про доцільність продовження запобіжного заходу та визначення розміру заставу в попередніх ухвалах суду щодо цих питань. Також, під час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою, судом не враховуються рішення ЄСПЛ та практика національних судів з цих питань.

Вислухавши думку учасників процесу щодо доцільності продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів, з урахуванням положень діючого законодавства, вважає необхідним продовжити дію щодо обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з наступних підстав.

Відповідно до ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, положення якої передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; данні щодо особистості міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, вік, наявність постійного місця роботи, репутацію, розмір майнової шкоди у завданні якої обвинувачується особа та інші відомості.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено судом, ОСОБА_10 під час досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого у подальшому продовжувався та визначалася сума застави у розмірі 9 880 000 гривень, у разі внесення якої на ОСОБА_10 покладалися певні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України. При цьому судом при обранні та продовженні ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувались ризики, передбачені ст.177 КПК України, - що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі. Вказані ризики, а саме ризик можливості переховування обвинуваченого від суду та ризик впливу на свідків на час розгляду у суді кримінального провадження не відпали та продовжують існувати з наступних підстав. Так, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, а саме в організації заволодіння грошовими коштами в сумі 9 880 000 гривень шляхом шахрайства, групою осіб зв`язаною родинними зв`язками з використанням зникнення його з місця свого постійного проживання у м.Дніпропетровську на тривалий час. Суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності його вини, та серйозність висунутого ОСОБА_10 обвинувачення, дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_10 може переховуватися від суду. Крім того, ОСОБА_10 не має міцних соціальних зв`язків, оскільки не одружений, не мешкає спільно зі своєю неповнолітньою дитиною, проживає разом з матір`ю, яка також є обвинуваченою по цій справі.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_10 , що під час вирішення питання про запобіжний захід суд повинен перевіряти обґрунтованість підозри, суд не приймає до уваги, так як вирішення питання обґрунтованості підозри можливо лише під час досудового слідства, а під час судового розгляду учасники процесу надають суду докази доведеності або недоведеності висунутого обвинувачення, які суд оцінює в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення по справі. Викладення судом на стадії судового розгляду справи в будь-якій формі своєї думки щодо обгрунтованності підозри може бути розцінене учасниками процесу як упередженість.

Посилання захисту та обвинуваченого ОСОБА_10 як на підставу, яка обґрунтовує недоцільність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на рішення ЄСПЛ Харченко проти України, Нечипорук і Йонкало проти України, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, Мюррей проти Об`єднаного Королівства, Єлоєв проти України, Воляник проти України, Маккей проти Сполученого Королівства, а також Луценко проти України, Гроссман проти Росії, Худойоров проти Росії, Левада проти України, Темченко проти України, Гудзь проти України, Хайредінов проти України, Моорен проти Німеччини, Нештак проти Словаччини, Ноймейстер проти Австрії, Чанєв проти України, а також тези, викладені у статті А.Бойко «Про відповідальність слідчих суддів за порушення норм процесуального права та обов`язків в суді щодо захисту прав людини у процесі ухвалення судового рішення про застосування тримання під вартою щодо учасників Революції гідності» та рішення національних судів щодо вирішення питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки суд при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходить з оцінки досліджених конкретних аргументів, прав та свобод людини, а не матеріалів, які характеризують справу або виключно з тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Обставини, які стали підставами для розгляду вищевказаних справ в ЄСПЛ не стосуються питань щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час судового розгляду справ по суті за аналогічних обставин і тих аргументів, які навела сторона захисту, тези викладені в статтях носять інформаційний характер та є особистою думкою автора, а рішення судів України, на які посилається обвинувачений, не можуть бути прийняті судом, оскільки вони не є нормативно-правовими актами та джерелом права.

Посилання захисту про наявність у ОСОБА_10 міцних соціальних зв`язків як на підставу у відмові в задоволенні клопотання прокурора, суд вважає безпідставним та необґрунтованим, оскільки наявність у обвинуваченого неповнолітньої дитини була врахована судом при обранні та подальшому продовженні застосування обраного запобіжного заходу ОСОБА_10 , і з урахуванням обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, суспільної небезпеки даного кримінального правопорушення, вищезазначені доводи не свідчать про відсутність перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду.

Також враховуючи стадію судового провадження, коли свідки не допитані, докази сторонами кримінального провадження судом не досліджувалися, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_10 впливу на свідків.

З урахуванням вищевикладеного та стадії судового провадження, підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який не вбачається.

При цьому, колегія суддів також не вбачає підстав для зменшення розміру визначеної раніше застави, оскільки з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 та розміру завданих збитків, подання представником ПрАТ «МЕТЛАЙФ» позовної заяви про стягнення з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 10 393 240 грн. 75 коп., саме встановлена судом сума, як застава, здатна забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_10 покладених на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, і зазначених в ухвалі суду.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_10 , що він утримується незаконно під вартою, оскільки судом під час вирішення питань про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у підготовчому судовому засіданні в порушення тез, викладених в інформаційному листі «Щодо вжиття заходів загального характеру зумовлених порушеннями ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», які встановлені рішенням ЄСПЛ від 09.10.2014 у справі Чанєв проти України» від 30.12.2016 та в порушення рішення ЄСПЛ у справі Чанєв проти України безпідставно та помилково застосовувалася ст.331 КПК України, що є неприпустимим і являється безумовною підставою для його звільнення з-під варти суд не приймає до уваги, так як питання щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого вирішуються судом у кожному конкретному випадку з дотриманням вимог ст.ст.177, 178 КПК України, шляхом оцінки в сукупності всіх обставин, ризиків та наданих сторонами кримінального провадження матеріалів.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, а також особистості та поведінки обвинуваченого, застосування більш м`якого запобіжного заходу , не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_10 .

На підставі викладеного, суд вважає доцільним продовжити застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст.177-178,182, 183, 331, 350 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 02 жовтня 2017 року.
Залишити ОСОБА_10 заставу у розмірі 9 880 000 гривень.

Покласти на ОСОБА_10 , у разі внесення застави у визначеному судом розмірі, наступні обов`язки:

-прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає в місті Дніпропетровську без дозволу суду.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3