Справа № 368/543/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/765/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 29.06.2017

УХВАЛА
Іменем України
29 червня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря: ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 24.05.2017 року, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про скорочення наполовину невідбутої частини основного покарання по акту амністії, було відмовлено,-

ВСТАНОВИЛА:
03 лютого 2016 року вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_7 було визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України та засуджено на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки, який ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 18.04.2016 року залишено без змін.
28.04.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява засудженого ОСОБА_7 який відбуває покарання у Державній установі Кагарлицька ВК 115, про застосування до нього ст. 6 Закону України «Про амністію в 2014 році».
Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 24 квітня 2017 року в задоволенні клопотання відмовлено, мотивуючи тим, що на момент вступу в дію зазначеного ЗУ «Про амністію в 2014 році» ОСОБА_7 не мав статусу засудженого і не відбував покарання, а тому на нього не поширюється дія ст. 6 вказаного Закону.
Не погоджуючись з хвалою суду, засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про застосування до нього положень ЗУ «Про амністію в 2014 році».
Вважає, що дія ЗУ «Про амністію в 2014 році» поширюється на осіб, які вчинили злочин до дня набрання чинності цього закону, тому його заява підлягає до задоволення.
Заслухавши доповідача, пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечила щодо задоволення поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Однак, суд першої інстанції при розгляді клопотання зазначених вимог закону в повній мірі не дотримався, що призвело до прийняття рішення, яке не відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо його законності.
Як вбачається з матеріалів провадження вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 лютого 2016 року ОСОБА_7 було визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України та засуджено на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки, який ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 18.04.2016 року залишено без змін.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_7 ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VII від 08 квітня 2014 року, суд першої інстанції послався на те, що засуджений на момент набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» у статусі засудженого не перебував, покарання у виді позбавлення волі не відбував, а відтак до нього не може бути застосована ст. 6 зазначеного Закону.
Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_7 почав відбувати покарання 31.05.2016 року, кінець строку відбуття покарання 31.03.2020 року.

На час розгляду справи в апеляційній інстанції 29.06.2017 року невідбута частина покарання у виді позбавлення волі, призначеного ОСОБА_7 вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03.02.2016 року, становить 2 роки 11 місяців 2 дні.
Згідно із ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», підлягають скороченню наполовину невідбута частина покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону. Положення вказаної норми закону свідчить про поширення її дії на засуджених за вчинення злочинів будь-якого ступеню тяжкості, незалежно від строку відбутого ними покарання.
Як вбачається з вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 лютого 2016 року, ОСОБА_7 вчинив злочин 04.08.2013 року, тобто до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», а тому, відповідно до ст. 12 зазначеного Закону, його дія поширюється і на засудженого ОСОБА_7 .
Тому колегія судді вважає, що незалежно від того, чи відбував покарання засуджений ОСОБА_7 на час прийняття ЗУ «Про амністію» чи ні, він підпадає під дію цього закону, так як ст. 12 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено, що дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Будь-які застереження щодо незастосування зазначеного Закону, передбачені ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», чи ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» щодо засудженого ОСОБА_7 відсутні.
Тому, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування щодо засудженого ОСОБА_7 ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, з ухваленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 24.05.2017 року - скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
На підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» скоротити наполовину засудженому ОСОБА_7 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 лютого 2016 року, що становить 2 роки 11 місяців 2 дні.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 у той же строк, з дня отримання копії ухвали.

Судді: