Єдиний унікальний № 500/779/14-к
Провадження № 1-кп/500/144/17
УХВАЛА

про зміну запобіжного заходу

10 серпня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003008 від 08.10.2016 р. за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кілія Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України, 02 листопада 2016 року обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 15 ч. 3 185 ч. 3, 162 ч. 1, 186 ч. 2, 186 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 червня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 серпня 2017 року.

Прокурором надано суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком на шістдесят днів, в якому прокурор посилається на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зникли, а саме є всі підстави вважати що при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він може продовжити злочинну діяльність і вчиняти злочини, оскільки він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та знову обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, санкції яких передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років, в період, коли судом розглядалися інші кримінальні провадження відносно нього, ОСОБА_4 ніде не працює та не навчається.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечують проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисником ОСОБА_5 подане клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що розгляд справи затягується і невідомо коли він буде закінчений, а також на погіршення стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 .

При розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Європейського суду з прав людини зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Враховуючи норми національного та міжнародного права, беручи до уваги поганий стан здоров`я обвинуваченого, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 тривалий час перебуває під вартою у цьому кримінальному провадженні без остаточного рішення, суд дійшов висновку про те, що тримання обвинуваченого під вартою на теперішній час не є виправданим заходом, оскільки прокурором не доведено, що за допомогою більш м`якого запобіжного заходу неможливо запобігти існуючим ризикам, у зв`язку з чим відносно обвинуваченого ОСОБА_4 слід змінити запобіжний захід на інший.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання ризикам, встановленим під час судового розгляду, буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, на даний час не може запобігти доведеним під час розгляду вищезазначеним ризикам. Суд вважає за необхідне встановити обмеження обвинуваченому ОСОБА_4 залишати житло в нічний час.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали кримінального провадження, суд змінює обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт на строк два місяці.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 183, 193, 194, 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_4 відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

Змінити ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 15 ч. 3 185 ч. 3, 162 ч. 1, 186 ч. 2, 186 ч. 3 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто строком до 10 жовтня 2017 року, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Встановивши такі обмеження:

- заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 в період часу з 21:00 години до 07:00 години ранку наступної доби.

- зобов`язати ОСОБА_4 з`являтися до суду за першою вимогою, не залишати місце проживання у визначений час без дозволу суду.

Копію ухвали направити начальнику Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області для виконання, прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури, обвинуваченому ОСОБА_4 та його захиснику до відома.

Ухвала припиняє свою дію 10 жовтня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя