Справа № 592/1956/17
Провадження № 1-кп/592/231/17

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми кримінальне провадження № 0000187 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який тимчасово не працює, неодруженого, який має професійно-технічну освіту, українця, громадянина України, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням було встановлено, що 08.01.2017 року приблизно о 5 годині ОСОБА_5 був доставлений до Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області, що розташований за адресою: м. Суми, вул. Першотравнева, 21, де останній познайомився з ОСОБА_4 . Приблизно о 7 годині ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вийшли з приміщення Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області та вирішили спільно розпити спиртне вдома у ОСОБА_6 . По дорозі до місця проживання ОСОБА_6 побачив, що з кишені куртки ОСОБА_4 визирає мобільний телефон Lenovo А6020 та в цей час у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном, користуючись відсутністю нагляду за майном, усвідомлюючи те, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 таємно, умисно, з корисливою метою здійснив крадіжку мобільного телефону Lenovo А6020 , вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/224е від 30.01.2017 року становить 3863 грн. . В подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 3863 грн. . Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку) .

14.02.2017 року потерпілий ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 уклали угоду про примирення. Приймаючи до уваги те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до злочинів середньої тяжкості, підозрюваний в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, враховуючи те, що потерпілий ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 примирилися, то сторони погоджуються на призначенні покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Із запропонованими видом покарання та мірою покарання потерпілий та підозрюваний згодні. Потерпілому та підозрюваному роз`яснено про те, що в результаті укладення угоди про примирення підозрюваного з потерпілим вони позбавляються права на оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Встановивши особу ОСОБА_5 , суд роз`яснив йому суть обвинувачення, з`ясував, що воно йому зрозуміле, що він визнає себе винним. Після роз`яснення суті обвинувачення ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення під час відкритого судового засідання суд з`ясував у ОСОБА_5 , що той цілком розуміє: - що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; - наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України; - характер обвинувачення; - вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час відкритого судового засідання з`ясував у потерпілого, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Суд з`ясував, що ОСОБА_5 правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. ст. 468 475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного та скороченого розгляду.

Суд переконався у судовому засіданні шляхом проведення опитування сторін, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд з`ясував у ОСОБА_5 , що він реально зможе виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, зокрема вчинити дії, перелік яких в ній зазначено.

Суд перевірив угоду на відповідність вимогам КПК України. При цьому: - умови угоди не суперечать вимогам КПК України, під час досудового розслідування не була допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке не є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; - умови угоди відповідають інтересам суспільства; - умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; - обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не існує; - можливість виконання ОСОБА_5 взятих на себе за угодою зобов`язань очевидна.

Суд перевірив угоду на відповідність вимогам закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, щодо узгоджених виду та міри покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю злочину; - добровільне усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було.

Заслухавши прокурора щодо наведеного, думку сторін щодо можливості затвердження угоди, яка розглядається, які не заперечували проти затвердження угоди про примирення, суд переконався, що угода може бути затверджена, що можливо ухвалити вирок, яким затвердити угоду і призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов потерпілим до обвинуваченого пред`явлений не був.

З обвинуваченого ОСОБА_5 слід стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/224е від 30.01.2017 року в сумі 263,88 грн. .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 468, 469, 471, 473 476 КПК України; ст. ст. 53, 185 КК України, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 14.02.2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/224е від 30.01.2017 року в сумі 263,88 грн. .

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1