У Х В А Л А
Іменем України
28 вересня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «ПОБУТРЕМБУДМАТЕРІАЛИ» про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
Представник ТОВ «Виробниче підприємство «ПОБУТРЕМБУДМАТЕРІАЛИ» вернувся до суду в порядку статті 174 КПК України з вказаним клопотанням, просить скасувати арешт, накладений ухвалою від 18.09.2015 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 по справі № 761/27153/15-к, провадження № 1-кс/761/12627/2015 в межах кримінального провадження № 0009214 від 07.08.2015 року на майно Товариства, а саме: нерухоме майно № 33, загальною площею 639,2 кв.м., що розташоване за адресою: вулиця Прикордонників, будинок 7А, село Старовойтове, Любомльський район, Волинської області.

Представник ТОВ «Виробниче підприємство «ПОБУТРЕМБУДМАТЕРІАЛИ» зазначає, що при розгляді даного питання слідчий суддя у відповідності з ч.2.ст.172 КК України ТОВ «Виробниче підприємство «ПОБУТРЕМБУДМАТЕКРІАЛИ», як власника майна в судове зсідання не викликав, чим позбавив Товариство на гарантоване Конституцією України право на захист та недоторканість майна. ТОВ «Виробниче підприємство «ПОБУТРЕМБУДМАТЕРІАЛИ» володіє вищенаведеним майном на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого ОСОБА_4 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу 29.08.2015 року за реєстровим № 191. ТОВ «Виробниче підприємство «ПОБУТРЕМБУДМАТЕРІАЛИ» жодним чином не перебувало в цивільно-правових відносинах а ні з ТОВ «Портман Тим Україна», а ні з ТОВ «Техно-Сервіс Плюс». Інформація, що надана слідству та суду відносно того, що ТОВ «Техно-Сервіс Плюс» відступило майно, на яке накладено арешт, ТОВ «Будтрейд Плюс» не відповідає дійсності. Крім того, в рамках кримінального провадження № 0009214 підозра особі, як власнику арештованого майна не об`являлась, обвинувальний акт щодо обвинувачення конкретної особи (власнику майна) до суду не направлявся, що позбавляє слідчого суддю застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна. Також кримінальне провадження № 0009214 внесене до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 362 Кримінального кодексу України. Проте ця стаття кримінального закону не передбачає таку міру додаткового покарання як конфіскація майна. Дане кримінальне провадження порушено слідчим відносно дій Державного реєстратора Любомльського РУЮ в Волинській області, які за висновком слідчого підпадають під кваліфікацію ч.2. ст. 362 КК України, і більш того, що саме за дії Державного реєстратора має відповідати зовсім інша особа ТОВ «Техно - Сервіс Плюс», а відшкодування завданої ТОВ «Портман Тим Україна» шкоди на думку слідчого та слідчого судді має відбутися за рахунок майна, що належить іншій юридичні особі ТОВ «Виробниче підприємство «ПОБУТРЕМБУДМАТЕРІАЛИ». При цьому, цивільний позов ТОВ «Портман Тим Україна» пред`явило до ТОВ «Техно - Сервіс Плюс», а решт було накладено на майно ТОВ «Виробниче підприємство «ПОБУТРЕМБУДМАТЕРІАЛИ». Слідчий суддя помилково дійшов висновку про те, що метою накладання арешту на дане майно - є саме забезпечення цивільного позову, але як зазначив сам Скаржник в своєму позові а.с. 32, що арешт на дане майно він просить накласти для дієвості кримінального провадження, щоб в такий незаконний спосіб через органи слідства та суд чинити моральний тиск на осіб, які жодним чином не мають відношення до порушеної кримінальної справи. Помилковим є висновок слідчого СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві та слідчого судді про те, що арештоване майно, а саме: нерухоме майно за № 33, загальною площею 639,2 кв. м., яке розташоване за адресою: вулиця Прикордонників, будинок 7А, село Старовойтове, Любомльський район, Волинської області, є предметом вказаного кримінального правопорушення. Предметом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 362, є інформація, яка оброблюється в ЕОМ, АС, комп`ютерних мережах або зберігається на відповідних носіях, тобто комп`ютерна інформація, а не майно, на яке було накладено арешт. Проте у своїй ухвалі ні слідчий СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві, ні слідчий суддя не зазначив, яким саме чином арештоване майно має відношення до предмету даного кримінального правопорушення, а також яким саме чином не застосування арешту майна, володільцем якого є ТОВ «Виробниче підприємство «ПОБУТРЕМБУДМАТЕРІАЛМ», може привести до зникнення, втрати або пошкодження зазначеного об`єкта нерухомого майна. Все вищенаведене дає підстави для скасування арешту на майно.

В судовому засіданні ініціатор клопотання підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити.

Слідчий СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві старший лейтенант міліції ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, повідомлявся про день та час розгляду клопотання належним чином, що відповідно до приписів КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання по суті.

Вислухавши доводи представника ТОВ «Виробниче підприємство «ПОБУТРЕМБУДМАТЕРІАЛИ», дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що останнє задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так 18.09.2015 р. слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва було задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 про арешт майна ТОВ «Виробниче підприємство «ПОБУТРЕМБУДМАТЕРІАЛИ» в межах кримінального провадження № 0009214 відкритого 07.08.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 362 КК України.

Як свідчить ухвала слідчого судді представник власника майна - ТОВ «Виробниче підприємство «ПОБУТРЕМБУДМАТЕРІАЛИ» в судове засідання не викликався у відповідності до положень ч. 2 ст. 172 КПК України.

Так, відповідно до статті 131 Кримінально процесуального кодексу України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, або розпоряджатися чи користуватися ним.

Згідно до частини першої статті 167 Кримінально процесуального кодексу України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частиною другоюстатті 167 Кримінально процесуального кодексу України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Частинами першою та четвертою статті 170 Кримінально процесуального кодексу України, визначено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у віданні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 Кримінально процесуального кодексу України.

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 КПК України, якою визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на нерухоме майно реєстраційний номер 33, загальною площею 639,2 кв.м., що розташоване за адресою: вулиця Прикордонників, будинок 7А, село Старовойтове, Любомльський район, Волинської області слідчий суддя зазначив, що об`єкт нерухомості є предметом кримінального правопорушення, має на меті забезпечити заявлений цивільний позов та майно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

В судовому засіданні представником потерпілого не було доведено, що у застосуванні такого заході забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала потреба, як і не доведено ту обставину, що арешт у даному кримінальному провадженні накладено необґрунтовано.

Зважаючи на те, що слідчий суддя за результатами розгляду клопотання про арешт майна дійшов висновку, що наявні підстави вважати, що останнє відповідає критеріям, визначеним у другій частині статті 167 КПК України підстави для скасування арешту в розумінні положень 174 КПК відсутні.

Керуючись статтями 131,167,174,309 Кримінально процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «ПОБУТРЕМБУДМАТЕРІАЛИ» про скасування арешту майна залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Натомість заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: