Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2083/17
У Х В А Л А

11 квітня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ЧВК № 62 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання засудженого ОСОБА_5 , 1980 року народження, уродженця м. Прилуки Чернігівської області, раніше не судимого, за цією справою засуджений 20.07.2005 апеляційним судом Донецької області за ст.. 348 КК України до 15 років позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:
Засуджений звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судове засідання ОСОБА_5 не доставлявся, до початку судового засідання подав клопотання про розгляд справи за його участі шляхом відео конференції через адміністрацію Колонії.

Початок строку: 21 листопада 2004 року.

Кінець строку: 14 липня 2018 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.02.2016 зараховано засудженому ОСОБА_5 термін попереднього ув`язнення з 23.10.2004 р. по 02.02.2006 р. в строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.12 КК України він був засуджений за тяжкий злочин.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за тяжкий злочин.

На момент розгляду справи засуджений відбув 2/3 частини призначеного судом строку покарання.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, та повідомив, що засуджений має 15 стягнень та 11 заохочень, що свідчить про те що засуджений не став на шлях виправлення.

В судовому засіданні представник Черкаської виправної колонії №62 заперечив проти задоволення клопотання засудженого, просив відмовити.

Дослідивши надану характеристику, в якій зазначено що засуджений посередньо характеризується, на даний час працевлаштований на виробництві установи на дільниці ДОУ-1 різноробочим, за характером врівноважений, у відношенні до представників адміністрації установи стриманий, приймає активну участь в програмі диференційованого виховного впливу за напрямками «Духовне відродження», «Фізкультура та спорт». Має 15 стягнень, які переважають над 11 заохоченнями, не дивлячись на їх погашення. Має позов у кримінальній справі за виконавчим листом на суму 200000 грн., але зусиль щодо дострокового відшкодування позову не докладає.

Засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення.

Отже, ОСОБА_5 не став на шлях виправлення та не заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення, оскільки встановленого порядку дотримується лише під контролем представників адміністрації установи.

Будь-якої іншої інформації на час розгляду клопотання адміністрація Колонія не підтвердила.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 року за №2 заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Абзац 2 п.17 вказаної постанови зобов`язує суд перед прийняттям рішення ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях установи тощо.

Беручи до уваги комплексний підхід до особи засудженого, враховуючи наявність 15 стягнень, не дивлячись на їх погашення в законодавчому порядку, вони явно перебільшують кількість заохочень, 9 з яких засуджений отримав з 2014 по 2017 рік вже після останнього стягнення у 2013, що свідчить не про бажання стати на шлях виправлення, а про корекцію поведінки для можливості застосування до нього заміни невідбутої частини покарання більш м`яким та про нестабільність поведінки ОСОБА_5 .

Суд також враховує погляд адміністрації установи, де відбуває покарання засуджений, на особу, яка відповідає характеристиці та довідці про стягнення та заохочення у повному обсязі.

Вказане також висвітлено в постанові вищезазначеного Пленуму.

Суд, дослідивши матеріали подання, враховуючи особу засудженого, його вік, стан здоров`я та сімейний стан, дивлячись на позитивні виробничу, вважає, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

На підставі ст.82 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ч.3 ст.154 КВК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - відмовити.

Про прийняте рішення повідомити всіх зацікавлених осіб.

Зобов`язати установу, у якій відбуває покарання ОСОБА_5 , вручити засудженому копію даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1