Справа № 727/5342/17
Провадження № 1-кп/727/262/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю потерпілої ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, працюючого охоронцем, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судимого: вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.01.2005 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.189, п.6 ч.2 ст.115 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 13 років; звільненого умовно-достроково від відбування покарання 09.06.2016 року на підставі ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 01.06.2016 року на невідбутий строк 6 місяців 9 днів, -

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Так, 24 травня 2017 року, приблизно о 22:10 годині, ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи корисливу мету, направлену на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, повторно, відкрито, перебуваючи в м.Чернівці по вул.Мусоргського, біля будинку №2, одягнувши на голову балаклаву, підійшов до потерпілої ОСОБА_5 із-за спини, штовхнув її, від чого вона впала на землю та з метою подолання супротиву потерпілої наніс декілька ударів кулаком в область голови та рук, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці чола справа, в ділянці правої щоки, в надбрівній ділянці зліва, в вилицевій ділянці зліва з переходом на скроневу ділянку, в предкозелковій ділянці справа, в ділянці лівої вушної раковини, в завушній ділянці зліва, в потиличній ділянці зліва; садна по задньо-зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, передньо зовнішній поверхні гомілки у верхній третині, по тильній поверхні нігтьової фаланги 5-го пальця правої кисті, по тильній поверхні нігтьової фаланги 1-го пальця лівої кисті, по тильній поверхні основної фаланги 5-го пальця лівої кисті, підконюнктивальний крововилив в лівій ділянці лівого очного яблука у внутрішніх квадратах, які відповідно до висновку експерта №621 екс від 25.05.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, при цьому намагався вирвати з рук потерпілої належну їй сумку чорного кольору, вартістю 400 гривень, в якій знаходилися: парасолька, вартістю 120 грн., гаманець світло-коричневого кольору, вартістю 100 грн., в якому знаходилися грошові кошти в сумі 150 грн., а також грошові кошти в сумі 410 грн. Однак протиправні дії ОСОБА_6 були помічені сторонньою особою, яка почувши крики потерпілої про допомогу, почала наближатися до місця вчинення злочину, у зв`язку з чим ОСОБА_6 з метою уникнення відповідальності, не вчинивши всіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, втік з місця скоєння злочину.

Сам обвинувачений в судовому засіданні свою вину у скоєному визнав повністю та пояснив, що того дня йому зателефонували з роботи, з приводу того, що там перебувають троє п`яних чоловіків. Це було приблизно о 20:30 год. Він одягнув формений одяг охоронця та пішов на роботу, однак там уже нікого не було. Через деякий час обвинувачений зустрів свого знайомого ОСОБА_7 , з яким випив 2 пляшки пива. Вони пішли в напрямку «Черемошу». Коли побачив потерпілу, яку раніше не знав, то ОСОБА_7 сказав, щоб той ішов уперед, а він його потім наздожене. Після цього обвинувачений одягнув на голову балаклаву та наблизившись до потерпілої, штовхнув її у спину, внаслідок чого остання впала. Почав тягнути сумку потерпілої з метою викрадення, однак та чинила йому спротив та почала кричати. Обвинувачений наніс їй кілька ударів по руках для того, щоб вона відпустила сумку, потім ударив її рукою по голові, щоб вона не кричала. Згодом обвинувачений почув чоловічий голос та пішов в сторону вулиці Полєтаєва, зняв при цьому балаклаву. Ствердив, що сумку потерпілої так і не вирвав. Обвинувачений зателефонував своєму знайомому ОСОБА_7 , той сказав, що чекає на нього на зупинці громадського транспорту. Також цієї ж ночі в районі автовокзалу приблизно о 24-й годині його затримали працівники поліції. При цьому, обвинувачений ствердив, що на вчинення злочину його штовхнуло важке матеріальне становище, наявність на утриманні 2-х малолітніх дітей, які хворіли. Просив вибачення у потерпілої. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати, врахувати те, що у нього на утриманні перебувають малолітні діти.

Показання ОСОБА_6 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що працює касиром у ТЦ «Епіцентр». 24.05.2017 року вона пішла з роботи додому раніше ніж зазвичай. Йшла пішки. Вулиці Мусоргського та ОСОБА_8 того вечора були пустими. Ідучи відчула позаду себе важке дихання, потім удар в спину. Сумку в цей час тримала у правій руці, у лівій телефон. Упала на лівий бік, телефон випав з рук. Обвинувачений почав наносити їй удари по голові та руках та намагався відібрати сумку. ЇЇ годинник, що перебував на лівій руці від удару обвинуваченого розбився. Вказала, що в сумці перебували ключі від її квартири, тому вона міцно тримала сумку. Також обвинувачений наніс їй ряд ударів у голову кулаком, виривав сумку, внаслідок чого у сумки відірвалась одна лямка. При цьому вона добре бачила обличчя нападника та кричала. Потім почула якийсь голос та нападник її кинув і попрямував спокійною ходою геть з місця події. Згодом вона викликала поліцію, надала їм точні дані з приводу опису нападника, який був у балаклаві та печатках. Ствердила, що це все тривало десь 2-3 хвилини, під час нападу обвинувачений їй нічого не говорив. Також вказала суду, що будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого у неї немає, міру покарання залишає на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_6 погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його, як особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинений повторно, кваліфіковані правильно.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст.12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше судимою (т.2 а.п.66-67), по місцю роботи характеризується виключно позитивно (т.2 а.п.72-а), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т.2 а.п.74).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Так, враховуючи те, що злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 належить до категорії тяжких злочинів, той факт, що обвинувачений є особою раніше судимою, в тому числі за вчинення умисного корисливого злочину, вчинив злочин в період непогашеної судимості, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 не можливе без реального відбування покарання, підстав для застосування до ОСОБА_6 вимог ст.ст.75, 76 КК України немає.

Разом з тим, враховуючи те, що обвинувачений винним себе визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, у потерпілої до обвинуваченого немає претензій матеріального характеру, а також враховуючи те, що у нього на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, дружина ОСОБА_6 ОСОБА_9 перебуває на 14-му тижні вагітності, суд приходить до висновку, що до обвинуваченого ОСОБА_6 можливо застосувати вимоги ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.186 КК України, а саме у вигляді 2-х років та 6-ти місяців позбавлення волі.

Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Керуючись ст.72 ч.5 КК України, ст.ст. 100, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання за даною статтею КК України із застосуванням вимог ст. 69 КК України у вигляді 2 -х років 6-ти місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою. Строк покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 26 травня 2017 року.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання термін перебування останнього під вартою в Чернівецькій УВП №33 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - з моменту затримання по 20 червня 2017 року.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: балаклаву та перчатки, які згідно постанови слідчого від 26.05.2017 року визнані речовими доказами по кримінальному провадженню (т.2 а.п.18) та згідно квитанції №3746 (т.2 а.п.19) передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці, а обвинуваченим, який утримується під вартою, з моменту вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1