Номер провадження 1-кс/643/2363/16
УХВАЛА

21.12.2016 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на дії слідчого,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою, в якій просить: визнати його потерпілим, згідно поданої ним заяви від 22.11.2016 року, та скасувати рішення слідчого, яке він отримав 08.12.2016 року.
Слідчим суддею під час дослідження матеріалів скарги, встановлено наступне.
22.11.2016 року ОСОБА_2 до органу досудового розслідування подано заяву, в якій він просить визнати його потерпілим у зазначеному вище кримінальному провадженні з підстав того, що ним здійснювались витрати на лікування сина, який потерпів від злочину, в зв`язку з чим завдано матеріальну та моральну шкоду.
У відповідь на вказану заяву, Московський ВП ГУНП в Харківській області листом від 23.11.2016 року повідомив ОСОБА_2 , що кримінальне провадження закрите, в зв`язку з чим слідчі дії в ньому не проводяться, а потерпілим у кримінальному провадженні було визнано його сина ОСОБА_3 .
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для розгляду по суті вимог ОСОБА_2 про скасування постанови про закриття кримінального провадження, слідчий суддя керується наступним.
Виключний перелік осіб, які мають право оскаржувати вказане рішення слідчого, визначений п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України.
З постанови слідчого від 17.07.2016 року вбачається, що заявником у кримінальному провадженні був ОСОБА_3 , 1988 року народження, який звернувся до органу досудового розслідування з заявою щодо вчинення відносно нього злочину.
Даних відносно того, що ОСОБА_2 є представником або законним представником потерпілого ОСОБА_3 , слідчому судді не надано.
Таким чином, ОСОБА_2 не є заявником, потерпілим, а також представником чи законним представником останніх, тобто не є особою, яка має право оскаржувати рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Враховуючи наведене, слідчий суддя на підставі п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України повертає скаргу в частині вимог про скасування постанови про закриття кримінального провадження.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для розгляду по суті вимог ОСОБА_2 про визнання його потерпілим, слідчий суддя керується наступним.
Виходячи з найменування, структури та положень глави 24 КПК України, параграфу 1 вказаної глави, а також ст. 283, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є однією з форм закінчення досудового розслідування.
Враховуючи, що станом на час отримання клопотання ОСОБА_2 про визнання його потерпілим, відповідне кримінальне провадження було закрито, ОСОБА_2 не був особою, яка має право заявляти відповідне клопотання та у слідчого були відсутні підстави розглядати вказане клопотання по суті в порядку КПК України.
Відповідно, у слідчого судді також відсутні підстави розглядати по суті скаргу на бездіяльність слідчого в частині вирішення клопотання ОСОБА_2 про визнання його потерпілим, оскільки, як вбачається з найменування ст. 303 КПК України, а також положень п. 1, п. 5 ч. 1 вказаної статті, відповідні бездіяльність та рішення з приводу визнання особи потерпілою, можуть бути оскаржені виключно під час досудового розслідування, яке в даному випадку є закінченим, в зв`язку з чим ОСОБА_2 не є особою, яка має право звертатись із відповідною скаргою до слідчого судді.
Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_2 просить визнати його потерпілим.
Між тим слідчий суддя, виходячи з положень ст. 303, 307 КПК України, може постановити ухвалу або про зобов`язання слідчого розглянути клопотання про визнання особи потерпілим, або про скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
КПК України до повноважень слідчого судді не віднесено ухвалення судового рішення про визнання особи потерпілою, оскільки вирішення вказаних питань відноситься до виключної компетенції органу досудового розслідування.
Як вбачається з правових позицій, висловлених в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 20.10.2015 року, справа №5-2049км15, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу.
З правових позицій, висловлених в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 26.01.2016 року, справа №5-2474км15 вбачається, що якщо прийняття певного рішення прямо не передбачено кримінальним процесуальним законом, воно може бути прийняте судом, якщо відповідає вимогам розумності й справедливості.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку щодо відсутності підстав для розгляду по суті вимог ОСОБА_2 про визнання його потерпілим та повертає скаргу останньому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, оскільки кримінальне провадження закрито та він не є особою, яка має право подавати скаргу на вказані вище бездіяльність або рішення слідчого.
Керуючись ст. 283, 284, 303, 304, 369-372 КПК України,
Скаргу ОСОБА_2 повернути особі, яка її подала.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Слідчий суддя ОСОБА_1