ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/5871/16-к
Провадження № 1-кс/210/286/17

"09" березня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного, - адвоката: ОСОБА_5 ,

підозрюваного: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, винесене по кримінальному провадженню №0003076 від 21 жовтня 2016 року, старшим слідчим СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_4 , та погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області юристом 1-го класу ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Грабово Закарпатської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, розлученого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 25 жовтня 1988 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.141 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 02 років позбавлення волі;

2) 11 травня 1992 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.229 КК України, до покарання у вигляді 02 років позбавлення волі. Звільнений по відбуттю строку покарання 23 березня 1994 року;

3) 23 листопада 1995 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст.140 ч.2, ч.3, 42 КК України, до покарання у вигляді 06 років позбавлення волі. Звільнився 27 жовтня 1998 року на підставі Закону України «Про амністію»;

4) 28 липня 1999 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст.140 ч.2, ч.3, 42 КК України, до покарання у вигляді 05 років позбавлення волі. Звільнився 30 березня 2003 року умовно-достроково з не відбутим строком 2 місяці 26 днів;

5) 11 березня 2004 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.3, 309 ч.4, 70 КК України, до покарання у вигляді 04 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 24 жовтня 2007 року на підставі постанови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області на не відбутий строк 2 місяці 17 днів;

6) 06 жовтня 2008 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст.263 ч.2 КК України, до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень;

7) 17 червня 2009 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст.277 ч.1, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 03 років позбавлення волі. Звільнився 18 березня 2011 року умовно-достроково на не відбутий строк 10 місяців 16 днів;

8) 11 липня 2016 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 03 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 02 роки, -

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся старший слідчий СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_4 , із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні слідчого відділення Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003076 від 21 жовтня 2016 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_6 , раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, відповідних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та в період випробувального терміну вчинив новий аналогічний умисний корисливий злочин.

Так, ОСОБА_6 повторно, 20 жовтня 2016 року, близько 12 години 55 хвилин, знаходячись в відділі чоловічого одягу в приміщенні магазину «Моддус», розташованого по вул. Віталія Матусевича, 2-а в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і звернення його у свою користь, діючи з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, з прилавку у вищевказаному відділі, таємно викрав новий чоловічий спортивний костюм фірма «Puma», сірого кольору, виробництва Турція, розмір S, color Gray, арт.333-1, склад 61%-cotton, 39% polyester, article FERRARI. 333.SP, вартістю 1499,50 гривень (відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №15 від 08 грудня 2016 року), що належить ОСОБА_7 , який сховав під одягнену на ньому куртку.

Таким чином ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки відразу після цього він був помічений працівниками магазину «Моддус», які затримали його на вулиці біля входу до магазину, яким він віддав викрадене у потерпілої ОСОБА_7 майно. Після чого працівники магазину викликали працівників поліції.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України, як крадіжка, за ознаками замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

В ході проведення досудового розслідування органом досудового розслідування зібрано сукупність належних і достатніх доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є підставою для обґрунтованої підозри.

26 грудня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості, який відповідно до ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Приймаючі до уваги, що ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не встав, та маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, в період випробувального терміну знову вчинив умисний злочин середньої тяжкості, а також те, що він переховувався від органів досудового розслідування, до слідчого на виклики не прибув, залишив місце реєстрації та мешкання, тобто є підстави для обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного слідчий просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні слідчий та прокурор, кожен окремо надали пояснення в обґрунтування клопотання, підтримали його у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у ньому, просили слідчого суддю його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти клопотання не заперечували.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали провадження додані до клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 26 грудня 2016 року ОСОБА_6 , в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню, відомості про котре було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003076 від 21 жовтня 2016 року, було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до ст.194 ч.1 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципів правової визначеності та презумпції невинуватості, особа вважається невинуватою, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку; кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод №ETS 005 від 04 листопада 1950 року, ратифікована 17 липня 1997 року, набрала чинності 11 вересня 1997 року, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до принципів Конвенції, - пропорційності та забезпечення рівності інтересів, - коли мова йде про обмеження тих чи інших прав і свобод, суд завжди звертає увагу на кілька параметрів, встановлених Конвенцією, яким мають відповідати застосовані державою заходи щодо цих прав, а саме: 1) наявність правових підстав для обмеження прав і свобод; 2) наявність легітимної мети для застосування обмежень; 3) пропорційність вжитих державою заходів щодо обмеження прав і свобод з огляду на легітимну мету, якої держава намагалася досягти.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами. У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення.

В ході розгляду клопотання прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, перебуваючи на іспитовому терміні на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, переховувався від слідства.

Крім того, останній не має місця роботи, і перебуваючи на волі, може продовжити переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, та незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Вказане свідчить про неможливість запобігання ризикам, та застосуванням більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_6 , окрім як тримання під вартою.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В силу ст.183 ч.2 п.5 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Враховуючи те, що в діях підозрюваного вбачаються ознаки складу злочину, за яким йому пред`явлено підозру, та який є злочином середньої тяжкості (в силу ст.12 КК України), прокурором доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваного існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, в період дії іспитового терміну, на шлях виправлення останній не став, належних висновків для себе не зробив, скоїв злочин середньої тяжкості. Також не має постійного місця роботи, і перебуваючи на волі, переховувався від органів досудового розслідування та суду, а також може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, та незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останнього, вважаю, що підозрюваному доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою при фактичних обставинах цієї справи та висунутої проти ОСОБА_6 підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому, тримання під вартою відповідає меті застосування запобіжних заходів, визначеної у ст.177 КПК України, особі підозрюваного, тяжкості покарання.

Слідчий суддя не вбачає підстав для застосування більш м`яких запобіжний заходів.

Відповідно до ст.183 ч.3 КПК України при постановлені ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, в межах, передбачених ст.182 КПК України.

Слідчим суддею оцінено репутацію підозрюваного, а саме, те що він раніше судимий, джерел доходу не має, підозрюється у вчиненні умисного, корисливого злочину середньої тяжкості, вчинив новий злочин маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, перебуваючи на іспитовому терміні, а тому, слідчий суддя вважає, що відповідно до ст.182 ч.5 КПК України визначити заставу у розмірі 20-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України.

Відповідно до ст.219 ч.1 п.1 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчинені злочину. Згідно зі ст.197 КПК України, а саме ч.1 строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шести десяти днів.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-178, 183 ч.2 п.5, 184, 194 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Винесене по кримінальному провадженню №0003076 від 21 жовтня 2016 року, старшим слідчим СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_4 , та погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області юристом 1-го класу ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, терміном на 60 днів, тобто до 07 травня 2017 року включно.

Розмір застави визначити у межах 20-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 32000,00 гривень (тридцять дві тисячі гривень 00 коп.) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області, та надати документ, що це підтверджує, до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В разі внесення застави, суд на підставі ст.194 ч.ч.5, 6 КПК України вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_6 строком на два місяці з моменту внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду та прибувати до вказаних осіб негайно за викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Попередити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.183 ч.ч.7-10 КПК України.

Термін дії ухвали, - до 07 травня 2017 року включно.

Копії ухвали вручити прокурору, слідчому, підозрюваному, його захиснику, та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1