Справа № 317/4373/14-к
Справа №317/4373/14-к
Провадження №1-кп/333/5/17
29 березня 2017 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя судом присяжних у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
присяжних ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
за участю секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
захисників обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 ,
захисника обвинуваченої ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 ,
обвинувачених ОСОБА_9 ,
ОСОБА_12 ,
ОСОБА_14 ,
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Василівка Запорізької області, українця, громадянина України, освіта вища, офіційно не працюючого, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15 п.п.1, 5, 6, 8, 9, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 п.п.1, 5, 9, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,
ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, приватного підприємця, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15 п.п.1, 5, 6, 8, 9, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 п.п.1, 5, 9, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,
ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м.Василівка Запорізької області, українки, громадянки України, освіта вища, розлученої, маючої на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , працюючої бухгалтером-економістом у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Вікл Ко ЛТД», зареєстрованої і проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,
за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.5 ст.27 п.п.1, 5, 6, 8, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 ч.5 ст.27 ч.4 ст.187 КК України,
Однак, постановою старшого прокурора прокуратури Запорізької області ОСОБА_23 від 22.09.2011 року в порушенні кримінальної справи за фактом вчинення працівниками міліції відносно ОСОБА_12 злочинів, передбачених ст.ст.365, 373 КК України, відмовлено (том 9 а.с.99-101). Відповідно до відповіді прокуратури Запорізької області №06/1-3616-11 від 03.08.2012 року, прокуратурою області не знайдено підстав для скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 22.09.2011 року, яка була винесена за наслідками проведеної прокуратурою Запорізької області дослідчої перевірки за заявою ОСОБА_12 щодо неправомірних дій окремих співробітників ГУМВС України в Запорізькій області (том 23 а.с.64). Постановою старшого прокурора прокуратури Запорізької області ОСОБА_24 від 28.07.2011 року в порушенні кримінальної справи відносно співробітників УКР ГУМВС в Запорізькій області ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 за фактом вчинення відносно ОСОБА_9 злочину відмовлено, у зв`язку з відсутністю в їх діях складу злочину, передбаченого ст.365 КК України (том 17 а.с.71-73).
Для України нормою міжнародного договору, яка є частиною національного законодавства, є Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, де у пункті 1 статті 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою, і без укладання спеціальної угоди, юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.
У статті 1 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року підтверджено обов`язковість виконання Україною рішення Європейського Суду з прав людини щодо України (стаття 46), а статтями 13 і 17 передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права» і змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.
Конвенція містить положення про те, що «Високі Договірні Сторони (якою є і Україна) гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі І цієї Конвенції».
Крім того, статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Положення статті 9 КПК України додатково конкретизують зміст статті 8 КПК України положенням, що під час кримінального провадження суд, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Обидві норми статей 8 і 9 КПК України передбачають застосування норм КПК України у кримінальному провадженні з урахуванням практики Суду.
Як визначив Європейський суд з прав людини у справі «Вергельський проти України» (п.97 рішення від 12 березня 2009 року) та у справі «Яременко проти України» (п.57 рішення від 12 червня 2008 року), в тих справах, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана поганому поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень в порушення ст.3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити у світлі загального обов`язку держави відповідно до ст.1 Конвенції, вимагає за своїм змістом, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування незалежним органом.
В іншому рішенні Європейського суду («Коробов проти України») вказано, що розслідування небезпідставних скарг про жорстоке поводження має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатися з`ясувати те, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки про закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, а також показань очевидців та експертних висновків.
Такі засади кримінального провадження, як верховенство права, законність (статті 8, 9 КПК України), передбачають застосування кримінального процесуального законодавства України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Показання ОСОБА_12 і ОСОБА_9 про застосування до них недозволених методів ведення слідства, належним чином під час досудового розслідування не перевірялися, ефективної перевірки зазначених показань останніх в установлений законом спосіб проведено не було. Було проведено лише формальні перевірки, на підставі яких прийнято рішення про закриття кримінального провадження за фактами, викладеними у скаргах ОСОБА_12 і ОСОБА_9 , у зв`язку з відсутністю складу злочину в діях певних працівників міліції.
Так, прокурором було залишено поза увагою те, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_12 №1486 від 05.07.2011 року (том 9 а.с.92-93), у останнього виявлено садно в правої виличної області, синці в області обох плечових суглобів, садна в області правого лучезапястного суглоба, синець в області лівого лучезапястного суглоба у ОСОБА_12 , давність утворення яких складає приблизно 1 добу на момент освідування, тобто у період, коли він був затриманий і утримувався під вартою (згідно з протоколом затримання особи від 05.07.2011 року ОСОБА_12 був затриманий 05.07.2011 року о 00-45 годині). При цьому прокурором не було встановлено за яких обставин ОСОБА_12 , перебуваючи під вартою, отримав зазначені тілесні ушкодження.
Крім того, в матеріалах кримінального провадження міститься протокол явки з повинною ОСОБА_12 від 06.07.2011 року, відібраної в приміщенні кабінету №10 Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 10 а.с.3-5) і протокол явки з повинною ОСОБА_12 від 16.09.2011 року, складений в приміщенні УУР ГУМВС України в Запорізькій області (том 10 а.с.81-84). Однак, прокурором не було перевірено доводи ОСОБА_12 про те, що явки з повинною була написана ним саме під тиском працівників міліції, в той час, коли він був затриманий іутримувався під вартою.
При цьому, з матеріалів провадження вбачається, що у присутності захисника ОСОБА_12 неодноразово відмовлявся свідчити щодо себе на підставі ст.63 Конституції України. Так, в матеріалах кримінального провадження міститься: протокол допиту підозрюваного ОСОБА_12 від 05.07.2011 року, проведеного старшим слідчим СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_28 , з якого суд встановив, що ОСОБА_12 в присутності захисника ОСОБА_29 на підставі ст.63 Конституції України відмовився надавати покази і просив перенести допит на 06.07.2011 року (том 24 а.с.115-116); протокол додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_12 від 06.07.2011 року, проведеного старшим слідчим СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_28 , з якого суд встановив, що ОСОБА_12 в присутності захисника ОСОБА_29 на підставі ст.63 Конституції України відмовився надавати покази (том 24 а.с.119-120); протокол допиту обвинуваченого ОСОБА_12 від 07.07.2011 року, проведеного старшим слідчим СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_28 , з якого суд встановив, що ОСОБА_12 в присутності захисника ОСОБА_29 по висунутому обвинуваченню вину не визнав повністю і на підставі ст.63 Конституції України відмовився надавати покази (том 24 а.с.121); протокол допиту обвинуваченого ОСОБА_12 від 20.07.2011 року, проведеного старшим слідчим СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_28 , з якого суд встановив, що ОСОБА_12 в присутності захисника ОСОБА_29 по висунутому обвинуваченню вину не визнав повністю і на підставі ст.63 Конституції України відмовився надавати покази (том 24 а.с.122-123); протокол допиту обвинуваченого ОСОБА_12 від 03.08.2011 року, проведеного старшим слідчим СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_30 , з якого суд встановив, що ОСОБА_12 в присутності захисника ОСОБА_29 по висунутому обвинуваченню вину не визнав повністю і на підставі ст.63 Конституції України відмовився надавати покази (том 24 а.с.124-125).
Також суд звертає увагу на те, що, приймаючи постанову про закриття кримінального провадження щодо певних працівників міліції у зв`язку з відсутністю в їх діях складу злочинів, передбачених ст.ст.365, 373 КК України, орган прокуратури фактично підтвердив наявність самої події отримання ОСОБА_12 тілесних ушкоджень у той період, коли він був під контролем держави.
Керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.1 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст.ст.8, 9 КПК України, суд
Про прийняті заходи негайно повідомити у Комунарський районний суд м.Запоріжжя.
Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий Суддя Присяжні
суддя
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5