Провадження №1-кс/127/3983/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2017 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ВВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 000496, -

В С Т А Н О В И В:

16.05.2017 року до суду надійшла вищевказана скарга ОСОБА_4 , якою останній просив визнати визнати бездіяльність слідчого поліції ГУПНП України у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_5 щодо неповернення належного скаржнику майна, зокрема: свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_1 автомобіля «BMW-525», білого кольору, ДНЗ НОМЕР_2 , 1992 року випуску, у кримінальному провадженні №000496 від 04.02.2017 та передати скаржнику його майно - автомобіль «BMW-525», білого кольору, ДНЗ НОМЕР_2 , 1992 року випуску, номер кузова автомобіля НОМЕР_3 , на відповідальне зберігання.

Скаргу обґрунтовує тим, що в провадженні слідчого ОСОБА_5 знаходиться кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №000496 за ознаками підробки. Під час досудового розслідування слідчий ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про арешт належного скаржнику майна, зокрема: свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_1 автомобіля «BMW-525», білого кольору, ДНЗ НОМЕР_2 , 1992 року випуску та самого автомобіля, яке ухвалою слідчого судді від 07.02.2017 року було задоволено.

Так, скаржник в серпні 2016 року в м. Очаків Миколаївської області за власні кошти придбав автомобіль марки «BMW-525», білого кольору, ДНЗ НОМЕР_2 , 1992 року випуску у невідомої особи, яка не викликала жодних підозр. При здійсненні купівлі вказаного автомобіля скаржник був разом зі знайомим, який допомагав оглянути автомобіль та документи до нього та жодних підозр у них не виникло, оскільки всі номери автомобіля співпадали із документами.

03.02.2017 року близько 12.20 год. працівниками патрульної поліції зупинено автомобіль марки BMW 525, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та під час перевірки талону на транспортний засіб та номерів агрегатів самого автомобіля було встановлено, що технічний паспорт АКС № НОМЕР_4 , виданий на вищевказаний автомобіль містить ознаки підробки.

З моменту вилучення майна скаржника по проходженню більш як 3 місяці скаржнику нічого не було відомо про вилучений автомобіль.

На звернення скаржника до слідчого про повернення вищевказаного автомобіля йому на правах добросовісного набувача, слідчий відмовив, посилаючись на те, що на автомобіль згідно ухвали Вінницького міського суду від 07.02.2017 року в рамках кримінального провадження було накладено арешт, тому даний транспортний засіб знаходиться у якості речового доказу на законних підставах.

В судовому засіданні скаржник підтримав вимоги, суду пояснив, що сам надав автомобіль, однак мав надію, що йому його власність швидко повернуть. Вважає, що він є потерпілим по кримінальному провадженню №000496, оскільки сплатив за автомобіль власні кошти, однак на даний час не може володіти иа користуватися автомобілем. Крім того, побачив свій автомобіль на арештмайданчику, який знаходиться там в неприпустимих умовах, а саме на відкритому просторі, внаслідок чого з`явилась корозія металу, що призводить до ржавіння транспортного засобу, просив визнати протиправною бездіяльність слідчого щодо неповернення свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_1 , автомобіля «BMW-525», білого кольору, ДНЗ НОМЕР_2 , 1992 року випуску та передати йому на відповідальне зберігання свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_1 автомобіля «BMW-525», білого кольору, ДНЗ НОМЕР_2 , 1992 року випуску та автомобіль «BMW-525», білого кольору, ДНЗ НОМЕР_2 , 1992 року випуску.

Слідчий ОСОБА_3 заперечив щодо даної скарги, пояснив суду, що на транспортний засіб накладений арешт. Вказав, що експертиза свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу ще не закінчена. Просить відмовити скаржнику.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку учасників процесуальної дії, суд находить, що скарга обґрунтована та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 98. КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно до п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Ч.6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що станом на 30.05.2017 року в провадженні слідчого ОСОБА_3 знаходиться кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №000496 за ознаками підробки. Під час досудового розслідування слідчий ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про арешт належного скаржнику майна, зокрема: свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_1 автомобіля «BMW-525», білого кольору, ДНЗ НОМЕР_2 , 1992 року випуску та вказаного автомобіля, яке ухвалою слідчого судді від 07.02.2017 року було задоволено.

Згідно проведеної Вінницьким НДЕКЦ експертизи №18 від 16.03.2017 року зроблено висновок, що ідентифікаційний номер кузова та двигуна наданого на дослідження транспортного засобу «BMW-525», білого кольору, ДНЗ НОМЕР_2 підлягали зміні.

Відповідно до супровідного листа, отриманого Вінницьким НДЕКЦ МВС України 16.02.2017 року речовий доказ - бланк свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_1 автомобіля «BMW-525», білого кольору, ДНЗ АК НОМЕР_5 , 1992 року випуску направлений на криміналістичну експертизу.

Відповідно до постанови про визнання речових доказів від 04 лютого 2017 року вказаний автомобіль перебуває на арештмайданчику у м. Вінниці, вул. Генерала Арабея , 17, 28 та є речовим доказом по кримінальному провадженню.Тобто судом встановлено, що свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_1 автомобіля «BMW-525», білого кольору, ДНЗ НОМЕР_2 , 1992 року випуску на законних правових підставах знаходиться при триваючому на даний час кримінальному провадженні, тому не підлягає вимога ОСОБА_4 про повернення вказаного свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Натомість суд приймає до уваги пояснення скаржника, як добросовісного володільця про можливі негативні наслідки для його власності, у зв`язку з невідповідним збереженням його автомобіля на відкритій місцевості, тому вбачається, що скаржник у відповідності до ч. 6 ст. 100 КПК України може без шкоди для кримінального провадження зберігати спірний автомобіль, а тому суд находить, що слід передати ОСОБА_4 як законному володільцю вказаний автомобіль на відповідальне зберігання.

Крім того, не підлягає задоволенню вимога скаржника щодо визнання протиправною бездіяльності слідчого щодо неповернення майна, оскільки вичерпний перелік рішень слідчого судді за результатами розгляду скарг визначений в ст. 307 КПК України, в якому не вказується про винесення ухвал щодо визнання протиправною бездіяльності слідчого.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 16, 100, 303 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 частково задоволити.

Передати ОСОБА_4 автомобіль «BMW-525», білого кольору, ДНЗ НОМЕР_2 , 1992 року випуску, номер кузова автомобіля НОМЕР_3 , на відповідальне зберігання.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: