Справа № 353/818/16-к
Провадження № 1-кп/342/115/2016
27 грудня 2016 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Злочин вчинено при наступних обставинах:
31.07.2016 року, близько 12:00 год., до ОСОБА_4 , який проживає в АДРЕСА_1 у гості прийшли ОСОБА_5 . ОСОБА_6 та ОСОБА_7 які присіли за столик на подвір`ю та спільно із ОСОБА_4 почали розпивати спиртні напої. Близько 17:00 год., під час розпивання спиртних напоїв, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 розпочалася словесна суперечка, яка переросла в конфлікт та шарпанину. В подальшому, ОСОБА_4 , який знаходився неподалік, побачив суперечку між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 і вирішив втрутитись в конфлікт з метою його припинення. Тоді, ОСОБА_4 тримаючи в правій руці кухонного ножа (який згідно висновку експерта №1.2-1861/16 від 12.09.2016 року не відноситься до холодної зброї, а є ножем господарсько-побутового призначення), яким чистив рибу на подвір`ї, наблизився до ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , однак, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не звертали увагу на ОСОБА_4 , а продовжували між собою конфліктувати. Після чого, ОСОБА_4 обурившись тим, що на нього не звертають увагу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи спричинити ОСОБА_5 тілесні ушкодження, з мотивів особистих раптово виниклих неприязних стосунків, умисно наніс декілька ударів ножем в область грудної клітки ОСОБА_5 , внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани в ділянці передньо-бокової поверхні грудної клітки зліва з розвитком лівобічного гемотораксу, яка згідно висновку експерта №538 від 29.09.2016 р. відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя у момент спричинення.
Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, та вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.
Прокурор та потерпілий також визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, запропонували суду провести розгляд даного кримінального провадження, в порядку ч.3ст.349 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого, потерпілого та дослідив дані, які характеризують особу обвинуваченого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що дійсно 31.07.2016 року у гості, на храм, до нього до дому, прийшли ОСОБА_5 . ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які присіли за столик на подвір`ю та спільно із ним почали розпивати спиртні напої. Зазначає, що ОСОБА_7 прийшов до нього уже випившим. Пізніше між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 розпочалася сварка, яка переросла в конфлікт та шарпанину. Він в той час знаходився неподалік, на пеньку чистив ножем рибу, а ОСОБА_8 стояв поблизу, але не втручався. Побачивши суперечку між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , вирішив їх розборонити та припинити конфлікт. Тримаючи в правій руці кухонний ніж, яким чистив рибу на подвір`ї, підійшов до ОСОБА_5 і ОСОБА_7 і сказав їм щоб вони перестали шарпатися і припинили конфлікт. Однак, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не звертали увагу на нього, а продовжували між собою конфліктувати. Після чого, він розізлився і наніс один удар ножем в грудну клітку і ще пару ударів ножем у руку ОСОБА_5 . Після чого, спам`ятався і зупинився. Дружина обробила рани ОСОБА_5 , він запропонував ОСОБА_5 викликати швидку допомогу, на що той відмовився і відповівши, що добре себе почуває, пішов додому. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворого його не карати, не позбавляти його волі, оскільки являється єдиним годувальником сім`ї, має на утриманні одну неповнолітню доньку 2004 року народження, перестарілу матір 1932 року народження, яка уже три роки сама самостійно не ходить і потребує стороннього догляду, обіцяє стати на шлях виправлення. Зазначає, що повністю відшкодував завдані збитки потерпілому, негативно ставиться до скоєного.
Потрепілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 31.07.2016 року прийшов до ОСОБА_4 , який проживає в АДРЕСА_1 у гості, де були вже ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. Вони всі разом присіли за столик, на подвір`ю та спільно із ОСОБА_9 почали розпивати спиртні напої. Трохи попивши, ОСОБА_4 відійшов до пеньків чистити рибу. Між ним та ОСОБА_7 почалась словесна суперечка, яка перейшла у шарпанину. Під-час конфлікту до них із ОСОБА_7 , тримаючи у руках ніж, яким чистив рибу, підійшов ОСОБА_9 та запропонував їм припинити конфлікт. Однак, на слова ОСОБА_4 вони не відреагувала, а продовжували шарпатися і сваритися. Після чого ОСОБА_4 наніс йому ножем, яким чистив рибу, один удар в грудну клітку і ще пару ударів у руку. В подальшому дружина ОСОБА_4 обробила йому рани, ОСОБА_4 запропонував викликати йому швидку допомогу, на що він відмовився і пішов додому. По дорозі додому йому стало погано, люди викликали швидку допомогу, яка забрала його в лікарню. Зазначає, що ОСОБА_4 повністю відшкодував йому завдані збитки, вони з ним помирились. Просить суд суворо не карати ОСОБА_4 та не позбавляти його волі.
Таким чином, вина ОСОБА_4 у вчинені злочину доведена повністю. Він вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Його дії за ч. 1 ст. 121 КК України кваліфіковані вірно.
При обранні міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах Тлумацької ЦРЛ не перебуває, розлучений, але на утриманні має одну неповнолітню дитину, 2004 року народження та матір похилого віку, 1932 року народження, яка потребує стороннього догляду, являється єдиним годувальником сім`ї.
Обставини, що пом`якшують покарання є щире каяття, вперше притягається до кримінальної відповідальності, повністю відшкодував заподіяні збитки потерпілому, після вчинення злочину надавав допомогу потерпілому.
Обтяжуючих обставин судом не встановлено.
При призначенні покарання суд також враховує і думку потерпілого ОСОБА_5 який, в судовому засіданні, вказав, що будь-яких претензій майнового та матеріального характеру до ОСОБА_4 не має, просить суд обвинуваченого суворо не карати, призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, всі пом`якшуючі обставини справи, так як обтяжуючих не встановлено, особу обвинуваченого, думку потерпілого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України - у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього певних обов`язків передбачених ст.76 КК України, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов в кримінальному проваджені не заявлявся.
Питання речових доказів та судових витрат, суд вирішує відповідно з вимогами ст.100, 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
У відповідності до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
Речові докази по справі, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Тлумацького ВП ГУ НПУ:
- 4 (чотири) предмети схожі на ножі, які упаковано в спец-пакет №2194040; дві пластикових пляшки, два стакани та кружку, які упаковано в поліетиленовий пакет; взірці крові ОСОБА_5 , взірці крові ОСОБА_4 , взірці змивів з рук ОСОБА_4 , які упаковано у паперові конверти та опечатано знищити;
-жіноче плаття синього кольору із речовиною бурого кольору, шорти камуфляжні зеленого кольору, футболку сірого кольору - повернути ОСОБА_4
- футболку зеленого кольору, яка належить ОСОБА_5 - повернути ОСОБА_5 .
Цивільний позов не заявлявся.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч.2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1