Справа № 344/5749/16-к
Провадження № 11-кп/779/212/2017
Категорія ч. 2 ст. 309 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000253 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Котовське Вільшанського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, що не працює, раніше судимого: 08.12.2011 року Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1, ст. 309, ч. 1 ст. 317, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до двох років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений по відбутті строку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, з призначенням покарання два роки позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів, відповідно до ст. 100 КПК України,

з участю: прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , що діє в інтересах обвинуваченого просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_7 в часині пред`явленого обвинувачення щодо незаконного зберігання наркотичного засобу амфетаміну за відсутністю в його діях складу злочину та обрати останньому мінімальну міру покарання, передбачену ч. 2 ст. 309 КК України із застосувавши положення ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням. Посилається на те, що під час судового засідання ОСОБА_7 визнав свою вину частково, не заперечував факту зберігання в себе в дома для власних потреб марихуани, в іншій частині обвинувачення, ОСОБА_7 винуватим себе не вважав. В обґрунтування своїх доводів наголошує, що його підзахисному не було відомо про наявність в його будинку амфетаміну, що підтверджується показами останнього під час судового засідання, зокрема, обвинувачений пояснив, що цей наркотичний засіб могла навмисно залишити дівчина на ім`я ОСОБА_9 , яка приходила напередодні до нього в гості та більше з ним не зустрічалась і десь пропала. Апелянт вважає, що обвинувачений не вчиняв будь-яких дій, пов`язаних з фактичним перебуванням наркотичного засобу амфетамімсу у його володінні, що свідчить про відсутність в його діях складу злочину незаконне зберігання наркотичного засобу амфетаміну. Вважає, що в цій частині обвинуваченого належить виправдати. Також апелянт висловив свою незгоду в частині призначеного судом покарання, вважає його надто суворим, та таким, що не відповідає ступені тяжкості та особі обвинуваченого. Вважає, що ОСОБА_7 належить звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі вимог ст. 75 КК України, з урахуванням того, що він щиро розкаявся, характеризується позитивно, склад сім`ї останнього складається з: матері пенсіонерки; вітчима, що не працює; сестри інваліда; та брата, який з родиною не проживає.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 вчинив незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені ст. 307, ст. 317 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_7 у невстановлений слідством період часу та обставинах незаконно придбав порошкоподібну речовину в семи фольгових згортках , які незаконно зберігав по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , без мети збуту.

Крім цього, ОСОБА_7 за місцем свого проживання виготовив саморобний пристрій з наперстком для вживання наркотичного засобу канабіс (марихуана), шляхом викурювання, який зберігав по місцю свого проживання.

29 березня 2016 року в період часу з 11.00 годин по 12.00 годин в ході проведення обшуку будинку по АДРЕСА_2 , в кімнаті, де проживає ОСОБА_7 , в холодильнику виявлено та вилучено шість фольгових згортків із білою порошкоподібною речовиною та на стелажі шафи виявлено та вилучено один фольговий згорток із білою порошкоподібною речовиною. Згідно висновку експерта № 09/ 12-0225 від 07.04.2016 року надані на дослідження порошкоподібні речовини білого кольору в семи фольгових згортках містять психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Загальна кількість психотропної речовини в семи фольгових згортках становить 1,0599 грами.

Крім того, на столі виявлено та вилучено верхню частину пластикової пляшки з наперстком та нагаром темного кольору, на внутрішніх поверхнях яких, згідно висновку експерта № 09/12-0223 від 04.04.2016 року виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, загальна кількість якого становить 0,411 грама.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги, просили вирок суду скасувати, ухвалити новий, яким звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України;

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, вирок суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікація дій обвинувачених в частині зберігання для власної потреби екстракту канабіс ніким не оспорюються і в апеляційному порядку, згідно вимог ст. 404 КПК України, не перевіряються.

Апелянт висловив свою незгоду в частині безпідставного обвинувачення ОСОБА_7 у незаконному зберіганні наркотичного засобу амфетаміну та обраний судом міри покарання.

Проте, вказані доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів не є слушними та не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Свою позицію щодо відсутності в діях обвинуваченого ОСОБА_7 дій пов`язаних з фактичним перебуванням наркотичного засобу амфетамімсу у володінні останнього, мотивує тим, що обвинуваченому не було відомо про наявність в його будинку амфетаміну, що цей наркотичний засіб могла навмисно залишити дівчина на ім`я ОСОБА_9 , яка приходила напередодні до нього в гості та більше з ним не зустрічалась і десь пропала.

В той же час вказані доводи апелянта не підтверджені будь-якими доказами та суперечать матеріалам провадження.

Так, під час проведення обшуку 29.03.2016 року за місцем проживання ОСОБА_7 виявлено та вилучено зокрема фольгові згортки із білою порошкоподібною речовиною, що згідно висновку судово-хімічної експертизи №09/12-0225 від 07.04.2016 року є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетаміном (а.п. 62-63, 72-75).

Обшук був проведений у присутності двох понятих: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_7 , який під час його проведення жодних зауважень або будь-яких клопотань не заявляв.

Протокол про проведення обшуку від 29.03.2016 року проведений відповідно до норм діючого законодавства та підписаний учасниками вказаної слідчої дії, у тому числі й ОСОБА_7 (а.п. 64).

Крім того, в ході судового засідання були допитані в якості свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , що приймали участь як поняті під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , які підтвердили вилучення фольгових згортків з вмістом білої порошковоподібної речовини, ОСОБА_7 пояснював, що це амфетамін (а.п. 113-114).

Таким чином, показання свідків знаходяться у повній відповідності з іншими доказами, зокрема протоколом обшуку від 29.03.2016 року та висновком судово-хімічної експертизи №09/12-0225 від 07.04.2016 року, які суд дослідив у судовому засіданні.

У колегії суддів відсутні жодні сумніви у достовірності та допустимості вказаних доказів по справі.

Враховуючи наведене вище, доводи апелянта в частині відсутності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у незаконному зберіганні наркотичного засобу амфетаміну, розцінюються колегією суддів як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції при розгляді даного кримінального провадження повно, всебічно і об`єктивно досліджені зібрані докази, проаналізовані показання обвинуваченого з іншими матеріалами провадження.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції оцінив зібрані докази в сукупності, дав їм належну правову оцінну та дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_12 інкримінованого його кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Стосовно доводів апелянта в частині суворості призначеного судом покарання, то на думку колегії суддів, вони є безпідставними.

У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначене в межах, встановлених у санкції зазначеної статті Особливої частини Кримінального кодексу України з урахуванням Загальної частини цього кодексу з урахуванням ступеню тяжкості скоєного ним злочину, а саме те, що він вчинив умисний злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, який відноситься до категорії злочину середнього ступеню тяжкості.

При призначенні покарання суд першої інстанції врахував також дані, що характеризують особу винного, а саме те, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних речовин, у вчиненому розкаюється, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується, за місцем мешкання, не працює.

Обставин, що обтяжують покарання суд визнав рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з положення ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги щодо суворості призначеного покарання є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, а призначене покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження нових злочинів, та підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, колегією суддів не вбачається.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, колегіє суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, засудженим у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_2