АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 29 червня 2017 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 червня 2017 року, щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Житомир, громадянина України, працюючого виконуючим обов`язків заступника начальника відділення поліції начальника слідчого відділення Кагарлицького ВП ГУНПУ в Київській області, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В ухвалі, слідчий суддя враховуючи дані про особу підозрюваного в їх сукупності, зокрема те, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тяжких наслідків від злочину не настало, перевіривши доводи клопотання на предмет наявності ризиків, вказав, що одного лише зазначення в клопотанні про те, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, без достатнього обґрунтування, є недостатнім та прокурором у клопотанні не були доведені обставини, зазначені у п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а тому слідчий суддя прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладення на останнього, на два місяці з дня постановления ухвали, зобов`язань.
На думку адвоката, вказана ухвала слідчого судді є такою, що прийнята з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.
Так, судом не враховано, що 19 травня 2017 року прокурор уже звертався до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , та під час розгляду вказаного клопотання слідчим суддею було вжито заходів, передбачених ст. 206 КПК України, внаслідок чого ОСОБА_6 був негайно звільнений з-під варти в залі суду.
Клопотання, яке було подане 22 травня 2017 року є ідентичне за змістом та додатками до нього з клопотанням від 19 травня 2017 року, а судові провадження за клопотаннями про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відрізнялися лише поясненнями, наданими сторонами в судових засіданнях.
Як зазначає сторона захисту, слідчий суддя дійшовши до висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу, самостійно, без відповідного клопотання слідчого чи прокурора позбавлений можливості застосування відносно підозрюваного запобіжних заходів, навіть більш м`яких, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інші способи неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів провадження, Військовою прокуратурою Дарницького гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 12 квітня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000042, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
17 травня 207 року о 14 год. 19 хв. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та наступного дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
19 травня 2017 року ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва було відмовлено в обранні відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та звільнено останнього з-під варти.
22 травня 2017 року прокурор військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_7 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 червня 2017 рокувідмовлено у задоволенні вищезазначеного клопотання прокурора та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із зазначеними обставинами для вирішення справи згідно з вимогами чинного законодавства судом враховано вагомість наявних доказів, які свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, характеризуючі дані підозрюваного, його майновий стан, міцність соціальних зв`язків та доведеність органом досудового розслідування ризиків, передбаченим ст. 177 КПК України та необхідність застосування до останнього запобіжного заходу.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з прийнятим рішенням слідчого судді щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки орган досудового розслідування в повному обсязі довів суду обставини, за якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, який в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, органами досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які оцінені слідчим суддею в межах КПК України наданих на даній стадії кримінального провадження, що дає законні підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу, а тому доводи сторони захисту з цього приводу є безпідставними.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, всупереч доводам апеляційної скарги.

Так, оцінюючи доводи та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати його, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Також слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно прийняти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року).

З огляду на викладені обставини, та враховуючи положення ч. 4 ст. 194 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляційної скарги, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки останній підозрюється в одержанні неправомірної вигоди, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище за попередньою змовою групою осіб, а тому враховуючи всі обставини у їх сукупності, підстав для відмови в застосуванні не встановлено.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про можливу причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Таким чином, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а тому доводи захисника в тому числі і ті, на які звертається увага в апеляційній скарзі є непереконливими.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 червня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/3236/2017 Категорія: ст. 179 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_8 Доповідач: ОСОБА_1