Справа № 138/309/17
Провадження №:1-кс/138/58/17

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2017 року м. Могилів-Подільський
Слідча суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду клопотання слідчої СВ Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 погоджене прокурором Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Могилів-Подільський, Вінницької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.296 КК України,
06.02.2017 слідча СВ Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 звернулася до міськрайонного суду з вказаним вище клопотанням, яке мотивовано таким.
ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він близько 02:00 години, перебуваючи біля приміщення будинку культури «Дружба», що по вул. Київській, 28/2 в м. Могилеві-Подільському Вінницької області, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, безпричинно, з хуліганських спонукань, ігноруючи існуючі правила поведінки в суспільстві, прагнучи протиставити себе суспільству та окремим громадянам за рахунок приниження інших осіб, наніс, заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень предметом, а саме дерев`яною битою, ОСОБА_7 один удар в область обличчя, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження: забій м`яких тканин лівого ока та синець на верхньому повіці лівого ока, рана в лобній ділянці зліва, яка розташована від середини лівої брови вверх і вправо, які виникли одномоментно від дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, якою могла бути і деревинна бита, можливо 11.12.2016 та належать згідно висновку судово-медичного експерта № 413/123 від 27.12.2016 до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричиняють короткочасний розлад здоров`я більше 6 діб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме: у хуліганстві грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 11 грудня 2016 року, близько 02:00 години, перебуваючи біля приміщення будинку культури «Дружба», що по вул. Київській, 28/2 в м. Могилеві-Подільському Вінницької області, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, безпричинно, з хуліганських спонукань, ігноруючи існуючі правила поведінки в суспільстві, прагнучи протиставити себе суспільству та окремим громадянам за рахунок приниження інших осіб, вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_7 .
Зокрема, ОСОБА_4 взявши із багажного відділення автомобіля марки «Део Ланос», державний номерний знак якого досудовим слідством не встановлено, що був припаркований по вулиці Київській, 30-а в м. Могилеві-Подільському заздалегідь заготовлену для нанесення тілесних ушкоджень дерев`яну биту та, підбігши з даною битою до ОСОБА_7 , тримаючи її в руках, непомітно для останнього, наніс один удар нею по його обличчю, внаслідок чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження: забій м`яких тканин лівого ока та синець на верхньому повіці лівого ока, рана в лобній ділянці зліва, яка розташована від середини лівої брови вверх і вправо, які виникли одномоментно від дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, якою могла бути і деревинна бита, можливо 11.12.2016 року та належать згідно висновку судово-медичного експерта № 413/123 від 27.12.2016 до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричиняють короткочасний розлад здоров`я більше 6 діб.
Вина підозрюваного ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 12.12.2016; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 14.12.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 12.12.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.12.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.12.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 12.12.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 12.12.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 13.12.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 14.12.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 14.12.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 15.12.2016; протоколом огляду предмету від 16.12.2016; висновком експерта № 391 від 12.12.2016; додатковим висновком судово-медичного експерта № 413/123 від 27.12.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 23.01.2016; протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_8 від 23.01.2017; протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_11 від 23.01.2017; протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_10 від 23.01.2017; протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_9 від 23.01.2017; протоколом проведення слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_7 від 23.01.2017; повідомленням про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України від 03.02.2017.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 3 ч. 1 вказаної статті, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Підставами вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те що, він не одружений, не має утриманців, не має офіційного місця роботи та зможе змінити своє місце проживання з метою уникнення кримінального покарання.
Підставами вважати, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідків є те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до семи років, а тому перебуваючи на свободі у ОСОБА_4 буде можливість, впливати та чинити тиск на свідків та потерпілого з метою зміни їхніх показів, крім того, ОСОБА_4 із багатьма свідками проживає в одному місті та знає їх місце проживання та коло спілкування, а тому може вжити заходів щодо тиску на них.
Ці обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_4 розуміючи той факт, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі за вчинений ним злочин може легко переїжджати з місця на місце і переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності.
З урахуванням вище викладеного, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження є доцільним обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою так, як більш м`які запобіжні заходи, зокрема застава та домашній арешт є недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам. Також, жодна особа не висловила намір особистої поруки за підозрюваного, а особисте зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, так як останній матиме можливість вільно пересуватись та уникати органів досудового розслідування та суду.
Враховуючи вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 відсутність у нього утриманців, що потребує його перебування на свободі, можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також ту обставину, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідча за погодженням з прокурором в клопотанні просять обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив вимоги клопотання задовольнити. Надав суду додатково копію протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 07.02.2017 в обґрунтування доводів клопотання щодо наявності ризику впливу підозрюваного на свідків.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Не заперечував проти обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу. Суду пояснив, зокрема, що подія мала місце ще на початку грудня 2016 року і з того часу жодного разу не було факту його ухилення від явки до слідчого чи прокурора, а також до суду. Він не намагався вплинути на жодного із свідків чи на потерпілого. Заперечував вчинення хуліганства зазначаючи, що він захищав під час бійки, яка виникла не з його вини, своїх двох менших братів. Там було багато осіб і він злякався за життя та здоров`я, братів та своє життя та здоров`я і був змушений захищатись. Побачивши, як його братів б`ють, він їх намагався захистити. Йому теж було завдано тілесних ушкоджень, а тому він також звернувся до поліції із відповідною заявою відносно ОСОБА_7 . Провадження по його заяві порушено за ст. 125 КК України.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки такий захід є найсуворішим і його можу бути застосовано лише до певного кола осіб і за певних підстав. Суду пояснила, зокрема, що сторона захисту не погоджується з тією правовою кваліфікацією правопорушення, яка вказана в клопотанні, оскільки жодних хуліганських дій її підзахисний не вчиняв і такого мотиву не мав. Відбулась звичайна бійка між особами, при якій вони завдали один одному тілесні ушкодження. Попередня правова кваліфікація по заяві ОСОБА_7 була ст. 125 КК України. Під час події вказана особа також завдала ОСОБА_4 тілесні ушкодження, в зв`язку з чим він теж повідомив про такий злочин відділ поліції і відповідні відомості були внесені до ЄРДР з такою ж попередньою правовою кваліфікацією, а саме ст. 125 КК України. На підтвердження зазначених обставин захисник надала суду витяг з ЄРДР. Також, пояснила, що її підзахисний жодного разу не ухилявся від явки до слідчого, прокурора чи суду, навіть на телефонні виклики. Так само, він не спілкується та не впливає і не має такого наміру відносно потерпілого чи свідків. З ними він бачився у відділенні поліції після події. Факт того, що її підзахисний один раз бачив в місті Могилів-Подільському, яке є невеликим містом, свідка ОСОБА_11 не свідчить про те, що він впливав на нього. Показання свідка надані прокурору в день розгляду даного клопотання базуються лише на його особистих припущеннях. Одночасно, захисник не заперечувала проти обрання відносно її підзахисного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Слідча в судове засідання не з`явилась, що не перешкоджає розгляду клопотання і, проти цього не заперечували сторони кримінального провадження.
Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Так, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією ч.4 ст. 296 КК України і санкцією даної норми передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Він вчасно отримав копію вказаного клопотання та доданих до нього матеріалів, про що свідчить його підпис на клопотанні та його пояснення надані ним в судовому засіданні. Таке клопотання також було вручено захиснику підозрюваного більш ніж за три години до судового засідання.
За правилом ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу, як вказано в ст. 131 КПК України, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Слідча суддя вважає, що ні слідча в клопотанні, ні прокурор в судовому засіданні не довели, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як тримання під вартою. Також те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, що погоджено прокурором та те, що лише такий захід може забезпечити виконання завдання щодо запобігання тим ризикам про які вказано в клопотанні, а саме переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
З огляду на зміст доказів наданих слідчий суддя приходить до таких висновків.
Слідчий суддя при вирішенні клопотання про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження не вирішує питання наявності події та складу злочину в діях конкретної особи, однак при вирішенні такого питання слідчий та/або прокурор мають довести наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, в даному випадку обґрунтованої підозри повідомленої ОСОБА_4 у вчиненні злочину за ч.4 ст. 296 КК України.
При вирішенні даного питання слідчий суддя зважає на те, що родовим і безпосереднім об`єктом злочину за ст. 296 КК України є громадський порядок. Додаткові факультативні безпосередні об`єкти злочину - здоров`я особи, авторитет органів державної влади й об`єднань громадян, власність, громадська безпека тощо.
Відповідно до клопотання та повідомлення про підозру, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вичинені злочину за ч.4 ст. 194 КК України, а саме хуліганства грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Частина 4 ст. 296 КК України передбачає відповідальність за дії, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Об`єктивна сторона злочину (ч. 1 ст. 296 КК) характеризується діями, що грубо порушують громадський порядок і супроводжуються особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Грубе порушення громадського порядку - це заподіяння йому істотної шкоди, що створює значні труднощі впорядкованому функціонуванню суспільних відносин (наприклад, порушення спокою людей у нічний час, особливо непристойні рухи тіла перед обуреною цим публікою, осквернення громадських та інших місць роботи, відпочинку чи побуту людей та ін.). Особлива зухвалість - це грубе порушення громадського порядку, що супроводжувалося, приміром, насильством із заподіянням тілесних ушкоджень або знущанням над особою, яке тривалий час і вперто не припинялось або було пов`язане зі знищенням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства громадського транспорту тощо.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом і мотивом явної неповаги до суспільства.
Докази зібрані на стадії досудового розслідування, на час вирішення даного клопотання, не свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину саме за ч.4 ст. 296 КК України, оскільки відсутні докази наявності обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони такого злочину, як мотивом явної неповаги до суспільства.
Докази додані до клопотання свідчать лише про те, що потерпілому були завдані легкі тілесні ушкодження. Про це йде мова, як в його заяві про вчинення злочину так і у висновку експерта. В протоколах допиту потерпілого та усіх свідків, а також в протоколах слідчих експериментів йде мова про бійку, і ніхто не вказує, що таку бійку розпочато саме ОСОБА_4 . Також вказано, що в бійці брали учать, тим чи іншим чином, як два брати підозрюваного так і інші особи в тому числі і потерпілий ОСОБА_7 . При чому покази потерпілого та свідків різняться і, такі розбіжності досудове розслідування ще не усунуло. Слідчому судді не надано протоколу допиту підозрюваного та протоколів одночасних допитів чи інших документ на підтвердження такого факту. На даному етапі досудового розслідування матеріали провадження не містять доказів на спростування доводів ОСОБА_4 , що його метою було лише захист свого життя та здоров`я та життя і здоров`я його дох менших братів.
Стороною захисту суду надано витяг з ЄРДР з якого слідує, що 13.12.2016 за заявою ОСОБА_4 було розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженні з попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст. 125 КК України. Відповідно до фабули витягу до чергової частини відділу поліції надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що 10.12.2016 близько 02 год. 30 хв. хлопець на ім`я ОСОБА_18 перебуваючи неподалік Будинку Культури, що по вул. Київській в м. Могилів-Подільському, спричинив йому тілесні ушкодження.
Тобто, на час вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу, в діях підозрюваного вбачається склад іншого правопорушення - ч.2 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Одночасно слідчий суддя звертає увагу на те, що суб`єктивна сторона злочину за ст. 125 КК України характеризується прямим або непрямим умислом. Якщо умисел винного було спрямовано на заподіяння тяжких тілесних чи середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а в результаті його дій потерпілому було заподіяно лише легкі тілесні ушкодження, вчинене слід кваліфікувати за спрямованістю умислу - за відповідними частинами статей 15 і 121 або 122 КК України.
Разом з тим, про такі спрямованості умислу ОСОБА_4 в клопотання не вказано.
За правилом ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Санкція ч.2 ст. 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Тобто, згідно положень ст.12 КК України такий злочин є злочином невеликої тяжкості.
Враховуючи вказані вище обставини та положення ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування відсутні законних підстави для обрання відносно ОСОБА_4 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.
При вирішенні питання про обрання іншого запобіжного заходу слідчий суддя зважає на те, що проти цього не заперечував ні підозрюваний ОСОБА_4 ні його захисник.
Слідчий суддя зважає також на те, що ОСОБА_4 не одружений, однак, як слідує з показань свідка ОСОБА_19 вони проживають з ним однією сім`єю та спільно виховують її малолітнього сина. Він має роботу та отримує не стабільний, однак дохід, за який вони проживають. Він має постійне місце реєстрації в квартирі в місті Могилеві-Подільському де в даний час робить ремонт і вони мають намір одружитись та там проживати.
З матеріалів, які характеризують підозрюваного слідує, що він раніше не судимий, прийнятий на роботу водієм, на громадських засадах, в листопаді 2015 року до громадської організації «Антикорупційна Ліга Вінниччини», а до того, з листопада 2013 до травня 2015 року, ніс службу в лавах Збройних Сил України де має позитивну характеристику, був нагороджений пам`ятною медаллю «ЗА ПАТРІОТИЗМ ДО УКРАЇНИ» у 2016 році, має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій. У лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліку підозрюваний не перебуває.
З метою забезпечення дієвості та оперативності даного кримінального провадження, гарантування належної процесуальної поведінки підозрюваного слідчий суддя, зважаючи на зазначені вище обставини, зокрема, те, що подія мала місце майже два місяці тому, і враховуючи суть ризиків про які вказано в клопотанні, а саме ухилення від явки до слідчого, прокурора, суду, що є лише можливим, а не реальним ризиком, оскільки жодного такого факту не було, а також ризик впливу на свідків та потерпілого вважає, що достатнім заходом для запобігання цьому, на даному етапі досудового розслідування, буде запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладенням на підозрюваного окремих обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.
Прокурором не доведено під час розгляду клопотання що застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі особистого зобов`язання та покладення на підозрюваного ряду обов`язків передбачених ст. 194 КК України, є недостатнім для запобігання вказаним вище ризикам.
Зважаючи на недоведеність наявності обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, у вчиненні злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі слідчий суддя також вважає неможливим застосування такого запобіжного заходу, як домашній арешт згідно ст. 181 КПК України. Також, неможливість обрання такого заходу, як застава, оскільки підозрюваний працює на громадських засадах. Також, особисту поруку, оскільки жодна особа не висловила такого наміру.
Усе вказане вище дає підстави суду вважати, що до ОСОБА_4 може бути застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який цілком може запобігти ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_4 для своєчасного досудового розслідування даного провадження, як запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Крім того, з метою забезпечення своєчасного, у встановлені КПК України строки, за-вершення даного кримінального провадження, необхідно зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 на строк 60 днів: 1) прибувати до слідчого два рази на тиждень по вівторках і четвергах з 9 до 11 го-дини; 2) не відлучатися з м.Могилів-Подільського Вінницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 та усіма свідками сторони обвинувачення; 5) здати на зберігання до Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.12, 125, ч.4 ст.296 КК України, ст.ст. 131, 132, 176-184, 186, 193, 194, 196, 369-372 КПК України, слідча суддя
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк 60 днів до 07.04.2017 включно такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого два рази на тиждень по вівторках і четвергах з 9 до 11 го-дини;
2) не відлучатися з м.Могилів-Подільського Вінницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 та усіма свідками сторони обвинувачення;
5) здати на зберігання до Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Підозрюваному ОСОБА_4 письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Вручити копію вступної та резолютивної частини підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення та його захиснику.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих СВ Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 та ОСОБА_20 .
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 08.02.2017 о 14 год. 00 хв.
Слідча суддя: ОСОБА_1