ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванківці Старосинявського району Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ст.ст. 186 ч. 1, 357 ч. 3 КК України,
ОСОБА_5 28 серпня 2016 року близько 21 год. 30 хв., перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Загот Зерно», що по вул. Чорновола в м. Хмельницькому, помітивши ОСОБА_4 , у якої із собою перебувала жіноча сумка з особистими речами всередині, вирішив їх викрасти. З цією метою ОСОБА_5 , прямуючи за ОСОБА_4 , зайшов за останньою в під`їзд № 3 будинку АДРЕСА_2 , де наздогнав та, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, відкрито викрав, а саме шляхом ривка зірвав з її плеча жіночу сумку вартістю 37 грн. 50 коп., всередині якої знаходились: розкладне дзеркальце вартістю 24 грн., туристичний розкладний ніж «Hydrolan» вартістю 59 грн. 50 коп., жіночий гребінець вартістю 55 грн., чохол до мобільного телефону вартістю 10 грн., косметична сумка вартістю 36 грн., мобільний телефон «FLY DS133» вартістю 522 грн. 50 коп., паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 (виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 05.09.1996 р., серія НОМЕР_1 ), а всього викрав належного ОСОБА_4 майна на загальну суму 744 грн. 50 коп. та незаконно заволодів її паспортом, після чого з викраденим втік з місця вчинення злочину.
Винність ОСОБА_5 в скоєнні злочинів підтверджується сукупністю зібраних та досліджених по справі доказів.
Показаннями в судовому засіданні самого обвинуваченого про те, що дійсно у вищевказаний час він зайшов за ОСОБА_4 в під`їзд № 3 будинку АДРЕСА_2 , де шляхом ривка зірвав з її плеча жіночу сумку, всередині якої знаходились розкладне дзеркальце, туристичний розкладний ніж, жіночий гребінець, мобільний телефон з чохлом, косметична сумка та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , після чого втік, проте зранку наступного дня був затриманий працівниками поліції із викраденими речами.
Вищевказані обставини її пограбування підтвердила в суді потерпіла ОСОБА_4 , яка під час пред`явлення їй на досудовому слідстві осіб для впізнання впізнала та прямо вказала на обвинуваченого ОСОБА_5 як на особу, яка її пограбувала за наведених вище обставин (а.с. 77-78).
Місце вчинення злочину міжсходинковий майданчик між 1 та 2 поверхами в під`їзді № 3 будинку АДРЕСА_2 , зафіксовано у відповідному протоколі огляду місця події (а.с. 57-59).
За даними протоколу огляду 29 серпня 2016 року в період часу з 03 год. 40 хв. до 04 год. 00 хв. працівниками поліції в обвинуваченого ОСОБА_5 були виявлені та вилучені викрадені у потерпілої речі, а саме жіноча сумка, всередині якої знаходились мобільний телефон «FLY DS133» з чохлом, дзеркальце, розкладний ніж, гребінець, косметична сумка та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 (а.с. 60-61).
Під час пред`явлення речей для впізнання потерпіла ОСОБА_4 серед інших впізнала належні їй речі, а саме гребінець, жіночу сумку, дзеркальце, ніж, косметичну сумку, чохол до мобільного телефону, які були викрадені у неї обвинуваченим та в подальшому вилучені в останнього працівниками поліції (а.с. 71-76).
Винність ОСОБА_5 у вчиненні злочинів підтверджується також: даними протоколу прийняття заяви потерпілої ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення, в якій остання повідомила про факт її пограбування невідомою на той час особою у вищевказаних місці та час (а.с. 56); висновком товарознавчої експертизи № 886т від 08.09.2016 р. щодо вартості викрадених у потерпілої речей (а.с. 64-67), яка ніким із учасників судового розгляду не оспорюється; речовими доказами вищевказаними речами (а.с. 68).
Показання обвинуваченого про те, що умислу на викрадення майна потерпілої у нього не було, суд визнає неправдивими і даними з метою уникнути відповідальності за фактично вчинене, а тому відхиляє їх. Ці ствердження обвинуваченого повністю спростовуються вищенаведеними дослідженими судом належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема показаннями самого обвинуваченого та потерпілої, які є послідовними, логічними, переконливими, узгоджуються між собою та з іншими наведеними доказами по справі, а тому суд не знаходить підстав ставити їх під сумнів. Підстав для оговору потерпілою обвинуваченого не встановлено.
Аналізуючи докази, що мають значення для встановлення змісту та спрямованості умислу обвинуваченого при скоєнні злочину, суд виходить із сукупності всіх встановлених обставин вчиненого діяння і приходить до переконання про наявність у ОСОБА_5 умислу на відкрите викрадення належного потерпілій майна з корисливих мотивів і мети. Про це зокрема свідчать характер та послідовність дій обвинуваченого, як то переслідування потерпілої до безлюдного місця (під`їзду будинку), виривання у ней сумки шляхом ривка, втеча з місця події після вигуків останньої про допомогу, залишення при собі викрадених речей до моменту їх вилучення працівниками поліції.
Ствердження обвинуваченого про сприйняття потерпілої за свою знайому і намагання таким чином з нею пожартувати, є неправдивими, оскільки окрім вищенаведеного спростовуються показаннями потерпілої про те, що перед її пограбуванням ОСОБА_5 перебував разом з нею в маршрутному транспортному засобі та намагався з нею спілкуватись, а відтак розумів та усвідомлював, що вона не є його знайомою. Ці ствердження ОСОБА_5 очевидно свідчать про його намір в такий спосіб уникнути відповідальності за вчинений злочин.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведеність в ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Умисел останнього на відкрите викрадення чужого майна, серед якого виявився паспорт потерпілої, був невизначеним, а тому його дії органом досудового розслідування кваліфіковано вірно.
Таким чином дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), та ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, що пом`якшує йому покарання. Також суд враховує відсутність обставин, які б обтяжували ОСОБА_5 покарання, проте він характеризується посередньо, не працює, свою вину у вчиненні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії невеликої та середньої тяжкості, визнав частково та у скоєному фактично не розкаявся.
При цьому суд не визнає в якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, його повне визнання вини та щире каяття (про що зазначено в обвинувальному акті), оскільки в силу п. 1) ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття передбачає дійсне, а не уявне визнання особою своєї провини у вчиненому злочині, осуд своєї злочинної поведінки. Таких обставин в ході судового розгляду не встановлено, а заяви ОСОБА_5 про повне визнання своєї вини та вибачення перед потерпілою, з огляду на його заперечення обставин (корисливих мотиву і мети) вчинення злочинів та поведінку під час судового розгляду, суд розцінює як не щирі і зроблені з єдиною метою пом`якшити покарання.
Приймаючи до уваги характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку скоєних злочинів, з урахуванням особи винного, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, за ч. 3 ст. 357 КК України у виді арешту, в межах санкцій цих статей та в силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно визначити його шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Разом з тим, приймаючи до уваги особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутність обставини, які б обтяжували йому покарання, позицію прокурора та потерпілої про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а також інші в сукупності обставини і їх поєднання, які знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку у відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього визначені ст. 76 цього ж Кодексу певні обов`язки.
На думку суду таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів. Підстав для призначення ОСОБА_5 більш м`якого покарання із передбачених санкціями статей, які йому інкримінуються, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів та особу винного, суд не вбачає.
Процесуальні витрати по справі за проведення товарознавчої експертизи (а.с. 63) в силу ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави. Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч. 1, 357 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання:
-за ст. 186 ч. 1 КК України 1 (один) рік позбавлення волі,
-за ст. 357 ч. 3 КК України 1 (один) місяць арешту.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити його у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази (а.с. 68-69) залишити потерпілій ОСОБА_4 за належністю.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 351 грн. 84 коп. процесуальних витрат.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: