Справа № 438/53/15-к
Провадження № 1-кп/442/11/2017
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі

колегії суддів: головуючого-судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

з участю секретаря: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі справу на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженнівнесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000596 від 03 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Борислава, Львівської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, неодруженої, на утриманні якої неповнолітній син, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

з участю сторін:

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченої: ОСОБА_5

її захисника адвоката: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_5 , 02.10.2014 року близько 16:30 год. за попередньою змовою групою із невстановленою досудовим розслідуванням особою проникли через вхідні двері у приміщення будинку АДРЕСА_2 , де нанесли неодноразові удари по тілу потерпілої ОСОБА_8 та скоїли напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, внаслідок чого спричинили їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеня, забійної рани лобно - тім`яної ділянки голови, саден на обличчі, різаних ран на передній поверхні правої гомілки, синців на правому та лівому оці, лівому лікті, зовнішній поверхні правого передпліччя. Закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку легкого ступеня згідно висновку судово-медичного експерта № 638 від 07 листопада 2014 року за категорією тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я, а синці та садна - до категорії легких тілесних ушкоджень. Після чого відкрито заволоділи майном потерпілої ОСОБА_8 , а саме грошовими коштами у сумі 60 гривень, чим спричинили потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою причетність до інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення за ч.3 ст. 187 КК України заперечила та пояснила, що по сусідству з нею проживала ОСОБА_8 02.10.2014 року до неї в гості приїхали подруги, для продовження святкування дня народження її сина. Під час святкування вирішила придбати ще спиртного, знаючи що ОСОБА_8 продає самогон, вона разом із знайомою з Закарпаття (пригадати ім`я якої не може) направилась до ОСОБА_8 . Вона раніше теж заходила до неї в будинок, так як купляла в неї молоко. В будинок вони зайшли близько 15.30 год., двері їм особисто відкрила потерпіла. Вони зайшли в будинок, в якому було двоє невідомих їй мужчин. ОСОБА_8 з незрозумілих для неї причин почала на неї кричати та шарпати за одяг. Вона її відштовхнула руками, ОСОБА_8 зашпорталась та впала на підлогу. Чоловіки підняли ОСОБА_8 , і вона з своєю знайомою вийшли з будинку. В будинку ОСОБА_8 вони були близько 10 хв., вона жодних тілесних ушкоджень потерпілій не завдавала та грошей в неї не вимагала. Припускає, що при падінні потерпіла могла розбити голову. Зазначила, що з ножем в будинок потерпілої вона не заходила, шкодує що взагалі в той день зайшла до потерпілої.

Незважаючи на не визнання обвинуваченою своєї вини у пред`явленому обвинувачені, її винність у вчиненні злочину при викладених вище обставинах, доведена зібраними в ході досудового слідства та підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами у справі:

-прослуханими в судовому засіданні показами потерпілої ОСОБА_8 , які вона давала в судовому засіданні про те, що 02.10.2014 року вона перебувала за місцем свого проживання одна, близько 16.30 год. почула як хтось стукає до неї у двері, одразу ж підійшла до дверей і побачила, що на порозі будинку знаходяться дві циганки віком близько 25-30 років. Одну з них вона впізнала бо це була її сусідка, вона мала характерну прикмету, у неї западало одне око, однак не пригадує котре саме. Коли побачила їх на порозі, то вона злякалася, а циганка, яку вона впізнала (із хворим оком), кулаком руки вдарила її у груди, від чого вона впала, а вони стали наносити їй множинні удари руками і в ході цього та циганка, яку вона впізнала, погрожуючи їй насильством, стала вимагати у неї гроші, а саме лаялася нецензурною лайкою, казала щоб вона давала їй гроші, питалася у неї де вона сховала гроші. Циганка взяла в руки ніж та нанесла їй ним тілесні ушкодження в ділянку правої ноги та голови, від цього вона втрачала свідомість та приходила до себе. Тоді, коли прийшла до себе, то боячись за своє життя сказала циганам, що дасть їм гроші, але для цього їй треба вийти на вулицю, так як її заощадження знаходяться під собачою будкою закопані. Саме в цей час хтось постукав до неї у двері, і зайшла дочка її брата ОСОБА_9 , і циганки втекли із її будинку через інші двері . Коли оглянула будинок, то виявила відсутність грошових коштів у сумі 60 гривень, і обстановка у її будинку повністю була порушена;

-даними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_9 , яка суду пояснила, що у АДРЕСА_2 проживала її родичка - особа похилого віку ОСОБА_8 , яка в 2017 році померла. ОСОБА_8 була особою похилого віку і проживала одна, однак так як потребувала догляду, вона залишалась ночувати у неї, оскільки та боялась залишатися вдома одна. Так, 02.10.2014 року вона близько 20 години прийшла до своєї родички і коли зайшла в середину, то побачила, що та закривавлена а обстановка в будинку порушена, одразу ж запитала у ОСОБА_8 що сталося, на що остання пояснила, що на неї вчинили напад двоє жінок. Після чого вона викликала швидку медичну допомогу, міліцію, а також свого чоловіка. Також ОСОБА_9 додала, що на її родичку ОСОБА_8 раніше вчиняли напади, окрім цього оскільки ОСОБА_8 особа похилого віку, вона останні місці забирала у неї пенсію для догляду за останньою, того факту що у ОСОБА_8 могли бути власні кошти вона не заперечує;
-даними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_10 , яка суду пояснила, що є сусідкою ОСОБА_8 02.10.2014 року близько 17 год. 00 хв. вона через своє вікно побачила, що біля вхідних дверей ОСОБА_8 знаходились двоє жінок, яким відкрила вхідні двері ОСОБА_8 та впустила їх до будинку, після чого закрила двері та лягла спати, оскільки має проблеми з тиском. Щодо вчинення нападу на ОСОБА_8 дізналась від родички ОСОБА_8 , а саме ОСОБА_9 ;
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань з якого вбачається, що невстановлена слідством особа 02.10.2014 року у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_11 ;

- заявою ОСОБА_12 про кримінальне правопорушення;
- заявою ОСОБА_12 на добровільний огляд помешкання ОСОБА_8 ;
-протоколом огляду місця події, та фото таблицею до даного протоколу, з якого вбачається, що об`єктом огляду є приміщення будинку АДРЕСА_2 , з якого вилучено дев`ять слідів із пальців рук, речі в будинку були розкидані, вилучено змиви речовини бурого кольору;
-постановою про призначення дактилоскопічної експертизи;
- висновком дактилоскопічної експертизи № 65 від 14.10.2014 року, з якого вбачається, що шість слідів папілярних узорів пальців рук та один слід долоні руки відкопійованих на відрізках прозорої липкої стрічки та на таблиці до протоколу огляду місця події від 02.10.2014 року вилученні за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 по АДРЕСА_2 придатні для ідентифікації за ними особи;
- постановою про додаткову дактилоскопічну експертизу;
- висновком дактилоскопічної експертизи № 92 від 24.12.2014 року з якого вбачається, що чотири сліди папілярних узорів пальців рук відкопійованих на відрізках №№ 4,5,7,8, які вилучені з місця події 02.10.2014 року, по вул. Шевченка, 106 в м. Борислав залишені середніми та підмізинними пальцями правої руки ОСОБА_5 . Два сліди папілярних узорів пальців рук та один слід папілярного узору долоні руки від копійований на відрізках №№ 3,6,9, які вилучені з того ж місця залишені не ОСОБА_13 , а іншими особами;
- постановою про призначення судово-імунологічної експертизи;
у висновком судово-імунологічної експертизи № 1775/2014-ім від 12.12.2014 року, з якого вбачається, що кров громадянки ОСОБА_5 , 1983 року народження, відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А. анти-В ізосерологічної системи АВО. У слідах на двох марлевих тампонах, просочених речовиною бурого кольору, вилученою при огляді місця події, з будинку ОСОБА_8 (об`єкти №№1,2), виявлена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системою АВО, яка може походити від будь-якої особи з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО в тому числі і від ОСОБА_5 ;

- постановою про призначення судово-медичної експертизи;
висновком судово-медичної експертизи № 638 від 07.11.2014 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_8 89-ти років,виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеня, забійної рани лобно - тім`яної ділянки голови, саден на обличчі, різаних ран на передній поверхні правої гомілки, синців на правому та лівому оці, лівому лікті, зовнішній поверхні правого передпліччя. Закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку легкого ступеня за категорією тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я, а синці та садна - до категорії легких тілесних ушкоджень;

протоколом пред`явлення особи для впізнання від 11.11.2014 року, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 під час впізнання особи, яка відносно неї вчинила злочин, впізнає особу № 3, якою є обвинувачена ОСОБА_5 ;
протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 від 20.12.2014 року, з якого вбачається, що потерпіла детально розповіла та показала, яким чином обвинувачена із невстановленою слідством особою вчинила злочин.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» роз`яснено, що мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність. Додержуючись вимог ст. 277 КПК України, суд повинен навести у вироку мотиви зміни в суді пред`явленого підсудному обвинувачення. При наявності підстав для застосування закону про менш тяжкий злочин ніж той, за яким було пред`явлено обвинувачення, суду належить обґрунтувати у вироку висновок про перекваліфікацію дій підсудного на закон, що передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин, не виправдовуючи підсудного за тим обвинуваченням, яке йому було пред`явлено.
Проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, заслухавши думку сторін кримінального провадження суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 187 КК України, оскільки вона за попередньою змовою групою осіб скоїла напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та поєднаний із проникненням у житло.

Така кваліфікація дій ОСОБА_5 в суду не викликає жодних сумнівів на підставі здобутих та досліджених в судовому засіданні доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 6-1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має щонайменше такі права: мати достатньо часу і можливостей для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати правову допомогу захисника, обраного на власний розсуд, або-якщо він не має достатніх коштів для оплати правової допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, якщо цього вимагають інтереси правосуддя.

Ставити під сумнів покази потерпілої, свідків підстав у суду немає.

Сукупністю перевірених судом доказів, котрі співпадають між собою та об`єктивно доповнюють одні одних, стверджено винність ОСОБА_5 у вчиненні нею злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченої в суду не викликає сумнівів.

Наведені вище докази винності обвинуваченої у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

Суд не може погодитись з думкою обвинуваченої та її захисника щодо перекваліфікації дій обвинуваченої, оскільки, на думку суду така позиція обвинуваченої та сторони її захисту спрямовані на те, щоб ОСОБА_5 уникнула кримінальної відповідальності за скоєний нею злочин, хоч її винуватість в інкримінованому їй злочині повністю знайшла своє підтвердження під час розгляду справи в суді.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченій виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
При призначенні покарання обвинуваченій по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує, що життя людини, відповідно до ст. 3 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю, а в ст. 27 Основного Закону наголошується, що кожна людина має невід`ємне право на життя і ніхто не може свавільно позбавити людину життя.
Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_13 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого злочину, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, спосіб вчинення злочину і його мотиви, особу обвинуваченої, її позитивні характеристики, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, є інвалідом третього групи, те, що на її утриманні знаходиться неповнолітній син, стан її поведінки після скоєння злочину, суспільну небезпеку вчиненого нею злочину, позицію потерпілої, яка просила суворо обвинувачену не карати, прокурора, який просить призначити обвинуваченій покарання у виді 7 років позбавлення волі, а також те, що обвинувачена заперечила свою причетність до інкримінованого їй злочину, обтяжуючу обставину покарання - вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, і вважає за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 187 ч. 3 КК України.
Приймаючи до уваги обставини вчинення злочину та ступінь його тяжкості, перевиховання, виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів можливе лише шляхом застосування до неї покарання у виді позбавлення волі, як необхідне та достатнє.

Підстав для застосування до ОСОБА_5 ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає, з огляду на відсутність у справі сукупності обставин, що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і за переконанням, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Покази обвинуваченої суд оцінює критично, оскільки вважає, що вони не відповідають фактичним обставинам справи, та надані обвинуваченою з метою уникнення кримінального покарання.
З речовими доказами слід поступити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Слід стягнути з обвинуваченої в користь держави витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи № 65 від 14.10.2014 року 393 гривні 12 копійок; за проведення судової дактилоскопічної експертизи № 92 від 24.12.2014 року 491 гривню 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити їй покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Речові докази, а саме конверт із слідами пальців рук і дактилокарту ОСОБА_5 , а також конверт із тампонами зі змивами РБК - залишити при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи № 65 від 14.10.2014 року 393 гривні 12 копійок; за проведення судової дактилоскопічної експертизи № 92 від 24.12.2014 року 491 гривню 40 копійок, а всього 884 гривні 52 копійки.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3