Справа № 214/1452/16-к
1-кс/214/1465/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2016 року слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 05.12.2016 року по кримінальному провадженню №0000661 від 12.03.2016 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 190 КК України та ч. 1 ст. 358 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
05.12.2016 року до суду надійшло клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначив, що слідчим відділом Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000661, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190 КК України та ч. 1 ст. 358 КК України за фактом реєстрації прав власності на квартири на підставі підроблених рішень судів та за фактом заволодіння грошовими коштами шляхом обману.

В ході досудового розслідування в якості потерпілого визнано громадянина ОСОБА_4 , який здійснював купівлю квартири АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за продавцем ОСОБА_5 на підставі підробленого рішення суду.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 також був покупцем квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Договір купівлі-продажу вказаної квартири посвідчено 21.05.2016 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
Продавцем у вказаному договорі зазначений громадянин ОСОБА_7 , який, нібито, набув права власності на квартиру по АДРЕСА_1 на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13.12.2012 року у справі № 435/6169/12.
У провадженні Саксаганського районного суду дійсно знаходилась цивільна справа № 435/6169/12, і за результатами розгляду вказаної справи судом прийнято рішення 13.12.2012 року. Однак, позивачем у вказаній справі був громадянин ОСОБА_8 , а предметом спору - квартира за адресою: АДРЕСА_4 .
На даний час право власності на вказану квартиру зареєстровано за громадянином ОСОБА_9 , який набув права власності на квартиру на підставі договору купівлі-продажу укладеного з ОСОБА_4 28.05.2016 року.

В даному випадку є достатні підстави вважати, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , є доказом вчинення кримінального правопорушення та повністю відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Прокурор про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, однак, в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду поданого ним клопотання.

Суд, дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000661, у рамках якого було подано клопотання та докази по даних матеріалах, приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Так, до клопотання додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000661 від 11.11.2016 року, згідно №6 якого порушено кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відповідно до фабули: невстановлені особи 21.05.2016 року, шляхом обману, використовуючи завідомо підроблене рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, не маючи майнових прав на кв. АДРЕСА_5 , ввівши в оману покупця ОСОБА_4 здійснили продаж вказаної квартири та заволоділи коштами покупця у сумі 4500доларів США, чим завдали ОСОБА_4 майнової шкоди на вказану суму.
Крім того, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виявлено, що потерпілий ОСОБА_4 був покупцем квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Договір купівлі-продажу вказаної квартири посвідчено 21.05.2016 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
Продавцем у вказаному договорі зазначений громадянин ОСОБА_7 , який, нібито, набув права власності на квартиру по АДРЕСА_1 на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13.12.2012 року у справі № 435/6169/12 .
У провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу дійсно знаходилась цивільна справа № 435/6169/12, за результатами розгляду якої судом прийнято рішення 13.12.2012 року. Однак, позивачем у вказаній справі був громадянин ОСОБА_8 , а предметом спору була квартира за адресою: АДРЕСА_4 .
Таким чином, є всі підстави вважати, що право власності на вказану вище квартиру набуто зазначеною особою незаконно, на підставі підробленого рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу.
На даний час право власності на вказану квартиру зареєстровано за громадянином ОСОБА_9 , який набув права власності на квартиру на підставі договору купівлі-продажу укладеного з ОСОБА_4 28.05.2016 року.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Відповідно до ч 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається наявність достатніх підстав вважати, що об`єкт нерухомості, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , повністю відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є об`єктом кримінально-протиправних дій та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час цього кримінального провадження, а отже, клопотання прокурора про арешт вказаного майна підлягає задоволенню, враховуючи співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 05.12.2016 року, по кримінальному провадженню №0000661 від 12.03.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190 КК України та ч. 1 ст. 358 КК України про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за громадянином ОСОБА_9 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаною квартирою.
Ухвала виконується негайно управлінням з питань реєстрації виконкому Криворізької міської ради (м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1) шляхом невідкладного внесення відомостей про обтяження на квартири до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Копію ухвали про арешт майна направити до управління з питань реєстрації виконкому Криворізької міської ради (м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1) для виконання, а ОСОБА_9 , після вирішення питання про арешт майна для відома та з метою забезпечення збереження речових доказів.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1