Справа № 314/4523/14-к Провадження № 1-кс/314/236/2014

УХВАЛА
16 липня 2014 року м. Вільнянськ
Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області капітана міліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором прокуратури Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю, уродженець м. Вільнянськ, Вільнянського району, Запорізької області, громадянину України, освіта середня, не працює, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 22.01.2014 року Вільнянським районним судом в Запорізькій області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, в силу ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 3 роки,
16.07.2014 року до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, ОСОБА_5 .
Згідно з матеріалами клопотання, 13 липня 2014 року приблизно о 07 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на алеї поблизу магазину «АТБ», по вул. Леніна, м. Вільнянськ, Запорізької області, маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи повторно, шляхом ривка своєю правою рукою, вихопив з правої руки, прямуючого на зустріч неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон «NOKIA AHA», вартістю 600 гривень, який належить останньому, після чого зник у невідомому напрямку.
Тим самим, своїми умисними діями, ОСОБА_5 повторно відкрито, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, викрав вказаний мобільний телефон неповнолітнього ОСОБА_6 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, ознаками якого є: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Підставою до внесення клопотання стало те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування або суду і незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали вказане клопотання, просили його задовольнити, обґрунтовуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тими обставинами, що ОСОБА_5 раніше судимий за скоєння корисливого тяжкого злочину та знаходиться на випробувальному терміні, також ОСОБА_5 ніде не працює, законних джерел для існування не має, на життя заробляє шляхом вчинення умисних корисливих злочинів, що свідчить про можливість вчинення ним нових кримінальних правопорушень з метою отримання коштів для існування. Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень і наступного покарання, підозрюваний ОСОБА_5 з урахуванням встановлених обставин, може переховуватися від органів досудового розслідування.
Крім цього, просили взяти до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків (відсутнє постійне місце працевлаштування), раніше судимий, знаходиться на випробувальному терміні, що свідчить про асоціальну поведінку останнього, ведення аморального образу життя, яке не є загальноприйнятим в суспільних нормах поведінки особи, та схильність останнього до вчинення інших кримінальних правопорушень.
Підозрюваний просив суд не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, пояснивши, що не має наміру переховуватися від слідства та суду. Також зазначив, що за першою вимогою з`являється до слідчого.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вислухавши думку прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до положень ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами.
У клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування цих ризиків зазначає, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, може впливати на свідків та потерпілих, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з тим, слідчий суддя не може погодитися з такими висновками сторони обвинувачення.
Так, твердження слідчого про тяжкість вчиненого злочину не є достатнім для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У справі Мамедова проти Росії 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Ризики переховування підозрюваного від правосуддя, перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення інших кримінальних правопорушень не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий їх незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Також судом встановлено, що ОСОБА_5 добровільно з`являється до органу досудового розслідування на кожну вимогу слідчого. Даний факт у судовому засіданні було підтверджено слідчим ОСОБА_4 .
Не надано слідчим і прокурором доказів, які б свідчили про вплив підозрюваного на потерпілих та свідків.
Також в матеріалах клопотання є характеристика з місця проживання, яка не містить даних про асоціальну поведінку ОСОБА_5 , ведення аморального образу життя, яке не є загальноприйнятим в суспільних нормах поведінки особи, та схильність останнього до вчинення інших кримінальних правопорушень.
Окрім того встановлено, що ОСОБА_5 у повному обсязі відшкодував потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду, а також моральну, претензій не має.
Слідчий суддя не приймає доводи слідчого та прокурора з приводу того, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної поведінки підозрюваного, оскільки вважає, що з цього приводу не наведено переконливих доказів, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_5 буде переховуватися від слідства та суду, впливати на потерпілих та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , наявність доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, факт того, що він з`являється до органів досудового слідства, слідчий суддя дійшов до висновку, що для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, достатньо застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Керуючись ст.ст. 131-132, 177-179, 183-184, 193-194, 196 КПК України,
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області капітана міліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором прокуратури Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому у період часу з 20-00 год. до 06-00 год. залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по обставинам кримінального провадження в якому він являється підозрюваним, за винятком випадків, коли це необхідно для відшкодування завданої злочином шкоди.
Визначити строк дії ухвали тривалістю два місяці до 16 вересня 2014 року.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати Вiльнянському РВ ГУМВС України в Запорізькій області для негайного виконання і постановки підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік, про що необхідно повідомити слідчого.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

16.07.2014 м.Вільнянськ

17.07.2014