Справа № 369/2217/17
Провадження № 1-кс/369/466/17
У Х В А Л А

03 березня 2017 року м. Київ
Києво- Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
Клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 працюючи на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Вишнівського відділення поліції, маючи спеціальне звання лейтенант поліції та являючись працівником правоохоронного органу разом з ОСОБА_6 працюючого на посаді поліцейського сектора реагування патрульної поліції № 2 Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, маючи спеціальне звання сержант поліції та являючись працівником правоохоронного органу 08 листопада 2016 року о 20 год. 00 хв. заступили на добове чергування у складі екіпажу ГРПП № 106 та здійснювали охорону громадського порядку і отримали закріплену за ними табельну вогнепальну зброю.
08 листопада 2016 року о 19 год. до ЧЧ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення по спецлінії «102» про вчинення сімейної сварки за адресою: АДРЕСА_1 . По приїзду за вказаною адресою, працівники поліції перебували у форменному одязі та представили службові посвідчення, чим підтвердили свої повноваження працівників правоохоронного органу. На місці події поліцейський сектора реагування патрульної поліції № 2
Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 та дільничний офіцер поліції сектора превенції Вишнівського відділення поліції ОСОБА_5 , почали опитувати ОСОБА_7 про обставини вчиненого правопорушення та запропонували пред`явити документи, що підтверджуюють його особу. Останній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, став висловлюватись на адресу працівників поліції нецензурними словами, ображав їх честь та гідність, а також погрожував їм застосуванням насильства у виді заподіяння тілесних ушкоджень, тим самим перешкоджав працівникам правоохоронного органу виконувати свої службові обов`язки. На неодноразові законні вимоги працівників поліції припинити протиправні дії ОСОБА_7 не реагував.
Після неодноразового попередження про застосування спеціальних засобів, ОСОБА_7 протиправні дії не припинив та наближався до ОСОБА_6 , погрожуючи при цьому нанести останньому тілесні ушкодження металевим прутом.
В результаті чого ОСОБА_6 застосував відносно ОСОБА_7 прийоми рукопашного бою, однак останній продовжив чинити опір і ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вдвох впали на землю. Внаслідок незаконних дій ОСОБА_7 , під час падіння ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.
В подальшому, ОСОБА_7 , погрожуючи нанести працівникам поліції тілесні ушкодження, продовжив чинити відносно останніх опір, а саме металевим прутом наніс ОСОБА_5 один удар по лівому плечі та один удар по правому передпліччі, після чого витягнув з металевого прута предмет з тонким шилоподібним лезом довжиною близько 35-40 см та наніс один удар ОСОБА_5 в область грудної клітки.
Після цього ОСОБА_7 на неодноразові попередження працівників поліції про застосування табельної вогнепальної зброї не відреагував, скоротив допустиму відстань у зв`язку з цим, дільничним офіцером поліції ОСОБА_8 та поліцейським ОСОБА_6 після здійснення попереджувальних пострілів вгору, застосовано відносно ОСОБА_7 зброю для припинення незаконних дій з боку останнього.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 177 від 10.12.2016 у ОСОБА_5 виявлено синці обличчя та верхніх кінцівок, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Також, згідно висновку судово-медичної експертизи № 19/Д від 28.01.2017 у ОСОБА_6 виявлено підпахвовий вивих голівки лівої плечової кістки, що відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для його загоєння та відновлення функції необхідно термін більше 21 дня.
Слідчий вказує, що у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, підозрюється: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Київ, маючий середню освіту, працюючий димарем ПП «ВД», зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
08.11.2016 ОСОБА_7 був затриманий відповідно до ст. 208 КПК України.
09.11.2016 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.
10.11.2016 ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 10 січня 2017 року.
05.01.2017 постановою керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської область строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців.
Постановою заступника прокурора Київської області від 07.02.2017 продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 4 місяців, тобто до 09 березня 2017 року.
23.02.2017 та 24.02.2017 на адресу проживання підозрюваного ОСОБА_7 направлено повідомлення про завершення досудового розслідування та необхідність з`явитись до слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 24.02.2017 на 10 год. і 27.02.2017 на 16 год.
Крім цього, 24.02.2017 на адресу здійснення адвокатської діяльності захисника ОСОБА_9 направлено повідомлення про завершення досудового розслідування та необхідність з`явитись до слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на 27.02.2017 на 16 год.
Станом на 28.02.2017 жодного повідомлення про поважність причин для неприбуття на виклик ні слідчий, ні прокурор у вказаному кримінальному провадженні не отримували, до ознайомлення з матеріалами ні підозрюваний, ні захисник не приступили.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, підозрюється: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Київ, маючий середню освіту, працюючий димарем ПП «ВД», зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
08.11.2016 ОСОБА_7 був затриманий відповідно до ст. 208 КПК України.
09.11.2016 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.
10.11.2016 ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 10 січня 2017 року.
05.01.2017 постановою керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської область строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців.
Постановою заступника прокурора Київської області від 07.02.2017 продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 4 місяців, тобто до 09 березня 2017 року.
23.02.2017 та 24.02.2017 на адресу проживання підозрюваного ОСОБА_7 направлено повідомлення про завершення досудового розслідування та необхідність з`явитись до слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 24.02.2017 на 10 год. і 27.02.2017 на 16 год.
Крім цього, 24.02.2017 на адресу здійснення адвокатської діяльності захисника ОСОБА_9 направлено повідомлення про завершення досудового розслідування та необхідність з`явитись до слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на 27.02.2017 на 16 год.
Станом на 28.02.2017 жодного повідомлення про поважність причин для неприбуття на виклик ні слідчий, ні прокурор у вказаному кримінальному провадженні не отримували, до ознайомлення з матеріалами ні підозрюваний, ні захисник не приступили.
У відповідності до вимог ст. 290 КПК України, після завершення досудового розслідування прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати, зокрема, стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування, з забезпеченням права робити копії або відображення матеріалів.
Право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.
Отже, право на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальному провадженні є складовими конституційного права на захист.
Водночас, ознайомлення підозрюваного чи його захисника з матеріалами досудового розслідування є елементом кримінального судочинства і його порядок відповідно до п. 14 ч.1 ст. 92 Конституції України визначається законами України.
Відтак, право на таке ознайомлення не є абсолютним, про що також зазначив Конституційний Суд України у рішенні по справі № 1-4/2012 про ознайомлення обвинуваченого і захисника з матеріалами кримінальної справи. Ознайомлення обвинуваченого чи його захисника з матеріалами справи в межах розумних строків відповідає завданням кримінального судочинства, визначеним у ст. 2 КПК України, що з одного боку забезпечує реалізацію прав і свобод людини і громадянина, а з іншого - вимагає від особи відповідальної поведінки, зумовленої законними потребами, інтересами інших осіб (зокрема, потерпілого) та суспільства в цілому.
Згідно зі ст. 290 КПК України у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.
Конституційний Суд України вважав, що положення КПК України щодо визначення сторонам строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження узгоджуються з практикою Європейського Суду з прав людини та з підпунктом „Ь" пункту 3 статті 6 Конвенції, відповідно до якого кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право мати час і можливості для підготовки свого захисту. Так, Європейський Суд неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23 квітня 1997 року у справі „Ван Мехелен та інші проти Нідерландів", від 25 вересня 2008 року у справі „Полуфакін і Чернишов проти Росії"). Як зауважив Європейський Суд, підпункт „Ь" пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту", а це означає, що така підготовка охоплює все, що є „необхідним" для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення -для цілей підготовки свого захисту - з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі „Корнєв і Карпенко проти України").
Кримінально-процесуальний Кодекс України не містить поняття «затягування процессу ознайомлення з матеріалами кримінального провадження», зазначений інститут кримінального судочинства є оціночною категорією і в кожному разі, з огляду на вищезазначену практику Європейського Суду з прав людини, вирішується судом в залежності від конкретних обставин справи.
Виходячи з вищезазначених положень кримінального процесуального закону України, обмеження в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження може мати місце виключно у випадку умисного зволікання, допущеного стороною кримінального провадження при ознайомленні з вказаними матеріалами.
Викладені у клопотанні cлідчого доводи про необхідність встановлення строку до 01.03.2017 року включно на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування захиснику підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_9 протягом якого він повинен ознайомитися з матеріалами вказаного провадження, слідчий суддя вважає не обґрунтованими.
Керуючись статтями 2, 28, 42, 290, 309, 372 КПК, слідчий суддя,-
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1