Справа № 713/688/17
Провадження №1-кп/713/104/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.06.2017 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , представника служби у справах дітей Вижницької РДА ОСОБА_6 законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 04.03.2017 року по обвинуваченню неповнолітнього:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нове Село Із`яславського району Хмельницької області , місце реєстрації АДРЕСА_1 місце проживання АДРЕСА_2 , не одруженого, студента 1-го курсу «Кутського ПТУ №36», раніше не судимого ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_5 в лютому місяці 2017 року, (точна дата досудовим розслідуванням не встановлена), перебуваючи на території Вижницького міського ринку, що в м. Вижниця Чернівецької області, знаходячись всередині торгового кіоску, в якому здійснює продаж та відновлення мобільних телефонів ОСОБА_8 , скориставшись відсутністю уваги з боку останнього, діючи умисно, шляхом вільного доступу, із нічим не захищеної вітрини. таємно викрав бувші у користуванні мобільні телефони марки «Lenovo А 6020», вартістю 2 000 грн. та марки «Samsung S 5282», вартістю 250 грн., якими в подальшому розпорядився на власним розсуд.

Внаслідок крадіжки мобільного телефону марки «Lenovo А 6020», вартістю 2 000 грн. та мобільного телефону марки «Samsung S 5282», вартістю 250 грн. ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2250 грн.

В суді неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав посилався на обставини вказані в обвинувальному акті. Просив суворо не карати.

Захисник обвинуваченого просив звільнити обвинуваченого від покарання, застосувавши примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_7 ..

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7

підтримала клопотання захисника.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна(крадіжка).

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного.

Під час здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх суд зобов`язаний забезпечувати точне й неухильне застосування чинного законодавства, своєчасний та якісний їх розгляд, керуватися Конституцією, Кримінальним кодексом, Кримінальним процесуальним кодексом, положеннями інших нормативно-правових актів, міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою, зокрема, Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.89, Мінімальними стандартними правилами ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29.11.85 («Пекінські правила»), а також враховувати практику Європейського суду з прав людини.

Крім того, суд враховує що закріплений законом особливий підхід до неповнолітніх зумовлює застосування інших, відмінних від тих, які застосовуються до дорослих, форм реалізації кримінальної відповідальності; дотримуватися принципу найкращих інтересів дитини, закріпленого в ст.3 Конвенції ООН про права дитини, який полягає в тому, що, якщо певна правова норма може по-різному тлумачитися, застосуванню підлягає те тлумачення, яке найкращим чином відповідає інтересам дитини.

Під час постановлення вироку щодо неповнолітньої особи суд повинен суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання та ухвалювати рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленим в ст.3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень гл.29 КПК і розд.XI КК.

Однією з форм правосуддя є відновне правосуддя, основною метою якого є створення умов для примирення потерпілих і правопорушників та усунення наслідків, спричинених злочином, реалізація якої дає змогу досягти найкращого співвідношення врахування інтересів потерпілого та відповідальності правопорушника. Так, відповідно до п.10 Зауважень загального порядку №10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей» прикладом якнайкращого забезпечення інтересів дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей-правопорушників. На цьому наголошується й в п.23.2 рекомендації СМ/Rес(2008)11 Комітету міністрів Ради Європи державам членам «Про європейські правила стосовно неповнолітніх правопорушників, щодо яких застосовуються санкції або заходи», зокрема, що перевагу слід надавати таким санкціям та заходам, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню збитків, завданих правопорушенням, яке вчинила неповнолітня особа.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до абз. 2 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16 квітня 2004 року № 5 роз`яснено, що перелік видів покарань, визначений у ст. 98 КК, є вичерпним. Інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття. Визначаючи розмір покарання таким особам, суд має виходити з відповідних положень статей 99 - 102 КК.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.

Обставин, які б обтяжували покарання судом не встановлено.

При обранні ОСОБА_5 , покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, з яких згідно ст.12 КК України віднесений до категорії середньої тяжкості, дані про особу винного, який має задовільний стан здоров`я та загального розвитку, по місцю проживання та навчання характеризується позитивно, після вчинення злочину не допускав інших правопорушень, належно себе поводив у побуті, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, навчається, характеризується позитивно і призначає йому покарання у межах санкції ст.185 ч.1 КК України.

З урахуванням викладеного, суд вважає можливим звільнити неповнолітнього ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 105 КК України із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд неповнолітнього ОСОБА_5 матері ОСОБА_7 строком на 1 (один) рік.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в ході досудового розслідування, не застосовані.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Неповнолітнього ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 80 (вісімдесяти ) годин громадських робіт.

На підставі ст. 105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_5 від покарання та застосувати до нього заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жительки АДРЕСА_2 строком на 1 (один) рік.

Речові докази: мобільні телефони марки «Lenovo А 6020», марки «Samsung S 5282», які передані на зберігання ОСОБА_8 , залишити за ним.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1