Справа №474/815/16-к
Провадження №1-кп/474/61/16

ВИРОК
Іменем України
(на підставі угоди про примирення)
06.12.16року Врадіївський районний суд
Миколаївської області
В складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника обвинуваченої ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
під час судового засідання в залі суду с.м.т. Врадіївка, розглянувши кримінальне провадження, винесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000415 від 04.11.2016р. відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не працюючої, освіта середня, раніше судимої 02.06.2016р. Миколаївським районним судом Одеської області за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, із звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік (покарання не відбуте)
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 03.11.2016р. біля 08.30 год. перебуваючи в житловому будинку по АДРЕСА_2 , належному ОСОБА_6 , повторно, переслідуючи корисливу мету та умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, викрала належні ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 500 грн. однією купюрою, які знаходилися в жіночій сумочці потерпілої, спричинивши останній збитки на вказану суму.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК України, - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
В ході судового розгляду, після дослідження доказів, сторона обвинувачення (потерпіла) та захисту ініціювали та досягли укладення угоди про примирення, та просили її затвердити.
В угоді про примирення сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст. 185 КК України, а також узгодили покарання обвинуваченій та дали згоду на його призначення за ч.2 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 грн. Погодили що покарання у вигляді штрафу та покарання призначене вироком Миколаївського районного суду Одеської області від від 02.06.2016р. за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі із звільненням від відбуванням покарання з випробувальним строком на 1 рік на підставі ст.ст. 75, 76 КК України - виконувати самостійно.
В угоді сторони також зазначили, що розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, підтвердили відшкодування матеріальної шкоди в сумі 500 грн. та моральної шкоди в сумі 500 грн., заподіяної потерпілій обвинуваченою, відповідно до наданої суду розписки потерпілої, в якій окрім того вона підтвердила відсутність матеріальних та моральних претензій.
Прокурор просить затвердити угоду про примирення.
Обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, щиро розкаялася, їй зрозумілі обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 ч. 3, 424 КПК України та права передбачені ч.5 ст.474 КПК України, зокрема на судовий розгляд під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого їй кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів.
Потерпіла також просила суд затвердити угоду про примирення, їй зрозумілі обмеження права оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст.394 ч.3, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
На підставі ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ч.3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди. При цьому суд повинен з`ясувати в обвинуваченого обставини передбачені ч. ч.5, 6, 7 цієї статті.
Суд переконався, що кримінальні правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до категорії середньої тяжкості, обвинуваченою під час кримінального провадження дії сторін та інших учасників не оскаржувались, укладення угоди сторонами є добровільним волевиявленням, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді. Що обвинувачена цілком розуміє право на справедливий судовий розгляд під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину даного кримінального правопорушення, у вчинені якого її обвинувачують. Їй зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, зокрема щодо обмеження права оскарження вироку, вид покарання.
Судом також встановлено, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, дії обвинуваченої кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Сторонам угоди роз`яснено, що у разі невиконання угоди про примирення потерпіла чи прокурор, відповідно, мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом
Відповідно до п.п. 11,12,20 Постанови Пленуму ВССУ України від 11.12.2015р. №13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися у будь-який момент після повідомлення особі про підозру і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Сторони угоди (незалежно від її виду) зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання та звільнення від його відбування з випробуванням (якщо домовленості щодо такого звільнення мали місце та сторони дійшли згоди).
Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи:
- положення пунктів 1-2 ч. 1 ст. 65 КК, тобто 1) у межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК, та 2) відповідно до положень Загальної частини КК. Зокрема, у випадку, коли в санкції статті (санкції частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, не встановлено мінімальної межі покарання, сторони мають виходити із положень розділу X Загальної частини КК;

- ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК). За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статей 65, 75 КК мають право, використовуючи положення ст. 69 КК, узгоджувати: а) основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або б) інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин; в) не визначати додаткове покарання, передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК як обов`язкове, за винятком випадків, встановлених ч. 2 ст. 69 КК.
Якщо ж підозрюваний чи обвинувачений у період відбування покарання за вчинене кримінальне правопорушення вчинив інше кримінальне правопорушення, у провадженні щодо якого у подальшому було укладено угоду, суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду, призначає узгоджену сторонами міру покарання, а остаточне покарання визначає, керуючись правилами статей 71, 72 КК.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та повне відшкодування матеріальної, моральної шкоди.

Обставини які обтяжують покарання відсутні.

Особа винної по місцю проживання характеризується позитивно.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правивих підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою і призначення їй узгодженої сторонами міри покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст. 185 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Та з врахуванням положень ч.3 ст. 72 КК України, вважає, що покарання у вигляді штрафу за цим вироком та покарання призначене вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 02.06.2016р. за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі із звільненням від відбуванням покарання з випробувальним строком на 1 рік на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, складанню не підлягають та виконуються самостійно.
Щодо запобіжного заходу обраного до обвинуваченої у ході досудового розслідування, у виді домашнього арешту, то суд вважає його таким що підлягає залиш6енню до набрання вироком законної сили, з огляду на те, що обвинувачена є особою раніше судимою, та будучи звільненою від відбування покарання з випробувальним терміном, в період іспитового строку вчинила новий злочин середньої тяжкості.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376, 469-475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Угоду про примирення від 06.12.2016 року по кримінальному провадженню №0000415 від 04.11.2016р., що укладена між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 - затвердити.
Визнати ОСОБА_4 винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Відповідно до ч.3 ст. 72 КК України, покарання у вигляді штрафу за цим вироком та покарання призначене вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 02.06.2016р. за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі із звільненням від відбуванням покарання з випробувальним строком на 1 рік на підставі ст.ст. 75, 76 КК України - виконувати самостійно.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попереднім домашній арешт.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1