Справа № 456/3527/16-к
Провадження № 1-кп/456/63/2017
ВИРОК
іменем України
15 лютого 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей - ОСОБА_8 ,

представника поліції у справах дітей - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта базова середня,неодруженої, депутатом не являється, студентки 1-го курсу ВПУ № 29 м. Львова, вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.10.2015 року засудженої за ч. 1 ст. 185 КК України до 6 місяців позбавлення волі, згідно ст. 105 КК України звільнена від покарання із передачею під нагляд опікуна терміном на 1 рік, згідно ст.88 КК України раніше не судимій, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 10 жовтня 2016 року, близько 18:30 години, разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 перебували в приміщенні готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , де остання попросила у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung», який він їй передав.
В подальшому неповнолітня ОСОБА_4 , керуючись прямим умислом на заволодіння чужим майном та корисливим мотивом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , отримавши від останнього його мобільний телефон марки Samsung GALAXY вартістю 2 290 грн., в якому знаходилися сім-карта мобільного оператора «МТС» вартістю 10 грн. та сім-карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 10 грн.,запевнивши ОСОБА_5 , що поверне його, заволоділа вказаним мобільним телефоном та пішла з місця події, завдавши шкоди потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 2 310 гривень.
13.10.2016 року неповнолітня ОСОБА_4 мобільний телефон, яким незаконно заволоділа, здала у ломбард, що знаходиться по вул.С.Стрільців, 17/2 в м.Стрию, тим самим розпорядилася незаконно отриманим майном.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєному визнала та показала, що 10 жовтня 2016 року, разом із ОСОБА_5 перебували в приміщенні готелю «Геолог» за адресою: АДРЕСА_2 , де вона попросила у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung», який він їй передав. В подальшому,запевнивши ОСОБА_5 , що поверне йому телефон, заволоділа вказаним мобільним телефоном та пішла з місця події, який в подальшому здала у ломбард. На даний час вона щиро розкаюється у скоєному та просила суд суворо її не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд допитавши обвинувачену в присутності законного представника, потерпілого та дослідивши характеризуючі дані прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою.

Обтяжуючих вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Пом`якшуючими вину обвинуваченої ОСОБА_4 обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вбачає вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

При визначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, той факт, що вона є неповнолітньою, повністю визнала свою вину, активно сприяла у розкритті кримінального правопорушення, щиро розкаялась.

З урахуванням наведених обставин суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу, оскільки обвинувачена ОСОБА_4 навчається у ВПУ № 29 у м. Львові, отримує стипендію, що сама ж підтвердила в судовому засіданні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не обиралась.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області з підстав передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий-суддя ОСОБА_1