Справа №127/469/13- к
Провадження №1-в/127/157/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про роз`яснення вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 23.03.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_4 про роз`яснення вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 23.03.2015 року, яка мотивована наступним. 02.03.2010 року відносно нього було порушено кримінальну справу. 13.04.2010 року постановою Ленінського районного суду м. Вінниці ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. У 2012 році вказана справа перебувала на розгляді Суворовського районного суду м. Одеси. Ухвалою вищевказаного суду від 31.08.2012 року справа направлена на додаткове розслідування. При цьому в ухвалі зазначено, що міру запобіжного заходу ОСОБА_4 слід залишити без змін. 04.01.2013 року прокуратурою Вінницької області до Вінницького міського суду Вінницької області направлено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, де зазначено, що відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На час надходження акту до суду він утримувався під вартою в Одеському СІЗО та рахувався також за іншими судами. На той час була лише одна постанова суду про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - Ленінського районного суду м. Вінниці від 13.04.2010 року.

В резолютивній частині вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 23.03.2015 року відсутнє будь-яке посилання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу. В своїй заяві ОСОБА_4 просить роз`яснити, чи скасовувався судом вказаний захід забезпечення кримінального провадження, застосований під час досудового розслідування, та чи означає відсутність посилання у вироку суду від 23.03.2015 року на запобіжний захід продовження строку тримання під вартою на підставі постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 13.04.2010 року в рамках вказаного провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд роз`яснити ОСОБА_4 вирок суду від 23.03.2015 року.

Інші учасники провадження в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду заяви судом були повідомлені завчасно та належними чином.

Суд, дослідивши заяву, матеріали кримінального провадження № 127/469/13-к за обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 126 КК України та клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , дійшов наступних висновків.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 23.03.2015 року ОСОБА_4 виправдано за ч. 1 ст. 126 КК України у зв`язку з недоведеністю його вини у злочині. Даний вирок суду набув законної сили 27.10.2015 року на підставі ухвали Апеляційного суду Вінницької області.

Дане кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальним актом 09.01.2013 р. і розглядалося відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України в редакції 2012 року, і застосування будь-яких заходів забезпечення кримінального провадження мало відбуватися за правилами саме цього кодексу. З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачалося, що 13.04.2010 р. постановою суду ОСОБА_4 обирався запобіжний захід у вигляді взяття під варту, але на момент надходження кримінального провадження до суду ця постанова вже втратила чинність, і якщо до ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні застосовувалися будь-які заходи забезпечення кримінального провадження, суду мали бути надані відповідні документи, які б це підтверджували. Такі документи суду прокурором не надавалися, тому суд виходив із того, що щодо ОСОБА_4 запобіжний захід на момент надходження кримінального провадження до суду не застосовано. Сумнівів, що ОСОБА_4 незаконно утримується під вартою, в суду не виникало, оскільки із матеріалів кримінального провадження слідувало, що він засуджений до покарання у виді позбавлення волі та відбуває таке покарання. З заявою в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконного утримання під вартою він не звертався.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження, які зберігаються в архіві суду, постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 13.04.2010 року, чи будь якого іншого документу, який підтверджує, що ОСОБА_4 на досудовому слідстві було обрано запобіжний захід, немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 380 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Роз`яснити ОСОБА_4 , що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 23.03.2015 року не вирішувалося питання щодо запобіжного заходу останньому, оскільки прокурором не було надано документів, які підтверджують, що ОСОБА_4 на досудовому слідстві було обрано запобіжний захід тримання під вартою. Жоден захід забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, судом під час судового провадження не скасовувався та не продовжувався з причин відсутності такого.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя :