Справа № 131/1223/15-к
У Х В А ЛА
про призначення справи до судового розгляду

25 травня 2017 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
представника потерпілого адвоката ОСОБА_8

при розгляді у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000141 від 26.12.2012 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллінці Вінницької області, проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Іллінці Вінницької області, проживає по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про здійснення судового виклику до суду для допиту свідків згідно доданого реєстру матеріалів досудового розслідування. Не заперечував проти призначення справи до судового розгляду.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_7 , представник потерпілого ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечували проти призначення справи щодо судового розгляду.

Крім цього, потерпілий ОСОБА_7 та представник потерпілого ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні заявили клопотання до долучення до матеріалів кримінального провадження цивільного позову (з доповненнями) від 25.05.2017 року, в рахунок забезпечення якого просять накласти арешт шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування на рухоме та нерухоме майно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти заявленого клопотання.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 заперечували проти клопотання про накладення арешту.

Інших клопотань учасниками судового провадження під час підготовчого засідання про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, витребування певних речей чи документів, обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу, не заявлялось.

В підготовчому провадженні з`ясовано, що судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні.

В підготовчому провадженні з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

В підготовчому провадженні з`ясовано, що кримінальне провадження підсудне Оратівському районному суду Вінницької області.

В підготовчому провадженні дату та місце проведення судового розгляду визначено.

Щодо клопотання потерпілого ОСОБА_7 та представника потерпілого ОСОБА_8 про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно як захід забезпечення цивільного позову суд, вважає, що воно підлягає частковому задоволенню на підставі слідуючого.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених КПК.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної на моральної шкоди коштів в сумі 343334,83 грн., яких 43334,83 грн. матеріальної шкоди та 300000 грн. моральної шкоди.
Потерпілий ОСОБА_7 в рахунок забезпечення цивільного позову просять накласти арешт шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування на рухоме та нерухоме майно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Як роз`яснено у п. п. 3, 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію з прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 Європейський суд з прав людини констатував таке:«…Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова системи Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося не виконаним на шкоду одній із сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, не передбачав би при цьому гарантії виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію».

Також варто зазначити, що Європейським судом з прав людини було постановлене «пілотне» рішення у справі «Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine) від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04, у якому Суд констатував, що ця справа стосується існуючої проблеми, яка постійно нагадує про себе, породжуючи порушення Конвенції, які найчастіше виявляє Суд у справах проти України; більше ніж половина рішень, винесених проти України, стосуються питання тривалого невиконання остаточних судових рішень.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову, як один із інструментів забезпечення виконання остаточного судового рішення, є важливим елементом дотримання права особи на справедливий суд у системному зв`язку із встановленим преамбулою Конвенції та ст. 8 Конституції України принципом верховенства права.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вважає за необхідне забезпечити цивільний позов у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК Українишляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно з забороною відчуження та розпорядження.

Що стосується вимоги про накладення арешту шляхом позбавлення права користування рухомим та нерухомим майном обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , то така вимога задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним В постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Таким чином у разі заборонення права користування рухомим та нерухомим майном обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , останні будуть користування своїм майном, зокрема рухомим, що порушуватиме свободу пересування, гарантоване ст. 33 Конституції України та нерухомим, що порушуватиме право на житло, гарантоване ст. 47 Конституції України.
За зазначених обставин, суд вважає, що цивільного потреби позивача за таких обставин не виправдовують зазначений спосіб втручання у права і свободи інших осіб, гарантованих ст. 41 Коснтитуції України.
Керуючись ст. ст. 314 - 316 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК Українина 13 червня 2017 р. о 10:30 год. в залі судового засідання Оратівського районного суду Вінницької області.

Викликати до суду для допиту свідків згідно доданого реєстру матеріалів досудового розслідування.

Зобов`язати начальника Оратівського районного сектору з питань пробації ОСОБА_10 скласти досудову доповідь щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яку надати до суду до 13.06.2017 року.
Копію ухвали Оратівському районному сектору з питань пробації.
Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні.

В судовому розгляді справи братимуть участь прокурор, обвинувачені, потерпілий, захисник обвинувачених, представник потерпілого, свідки.

Застосувати захід забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту шляхом заборони відчуження та розпорядження рухомим та нерухомим майном обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Іллінці Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 та обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Іллінці Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_2 , .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали в частині накладення арешту на майно покласти на Іллінецький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОСОБА_1