Справа № 0910/1-92/2011
Провадження № 11-кп/779/321/2017
Категорія ч. 1 ст. 121 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2017 року м. Івано-Франківськ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні в ході попереднього розгляду кримінальну справу за апеляцією ОСОБА_4 на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 червня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою заяву ОСОБА_5 про скасування арешту нерухомого майна задоволено, скасовано арешт, накладений старшим лейтенантом ОСОБА_6 слідчим СУ УМВС України в Івано-Франківській області за постановою б/н від 14 березня 2011 року, об`єкт обтяження: інше, нежитлові будівлі тракторного стану, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН 5359728, реєстраційний номер обтяження 10932491, номер запису про обтяження 19462079, дата перенесення: 16 березня 2017 року.

На дане рішення ОСОБА_4 подано апеляцію, в якій він просить постанову суду скасувати.

Заслухавши думку прокурора та враховуючи суть апеляції вважаю, що справу необхідно повернути суду першої інстанції виходячи з наступного.

У відповідності з п. 9 Перехідних положень до КПК України (2012 року) запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Так, як заява про скасування арешту майна та апеляція на рішення суду першої інстанції розглядається в такому ж порядку, що діяв до набрання чинності КПК України (2012 року), то до апеляції повинні застосовуватись положення КПК України (1960 року), згідно з якими прийняття апеляції віднесено до компетенції суду першої інстанції з виконанням вимог ст. ст. 350-354 КПК України (1960 року).

Судом першої інстанції ці вимоги закону не дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні відповідні повідомлення про надходження апеляції, документи, що свідчать про визначення дати розгляду поданої апеляції в суді апеляційної інстанції, повідомлення про дату призначення справи до апеляційного розгляду заінтересованих осіб.

Як слідує зі ст. 351 КПК України (1960 року) про надходження апеляції суд першої інстанції у встановленому порядку повідомляє прокурора та інших зазначених у ст. 348 КПК України осіб, інтересів яких стосується апеляція.

За змістом ст. 354 КПК України (1960 року) після виконання вимог, передбачених статтею 351 цього Кодексу, суд, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, протягом семи діб передає справу разом з поданою апеляцією і запереченнями на неї до апеляційного суду і визначає дату розгляду ним справи. Про дату призначення справи до апеляційного розгляду суд першої інстанції оповіщає заінтересованих осіб направленням відповідних повідомлень та шляхом поміщення оголошення на дошці об`яв суду.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 359 КПК України (1960 року) справа повертається до суду першої інстанції, якщо суд прийняв апеляцію, яка не відповідає вимогам ст. ст. 350, 351, 352 цього Кодексу - для виконання вимог, передбачених ст. ст. 353, 354 КПК України (1960 року).

Таким чином, вважаю, що справа не може бути розглянута в апеляційному порядку через недотримання вимог ст. ст. 350 - 354 КПК України (1960 року), а тому у відповідності з п. 4 ч. 2 ст. 359 КПК України (1960 року) справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 350 - 354 КПК України (1960 року).

Керуючись п. 9 розділу ХІ Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, ст. 359 Кримінально-процесуального кодексу України (1960 року),

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи з апеляцією ОСОБА_4 на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 червня 2017 року повернути Косівському районному суду для виконання вимог ст. ст. 350-354 КПК України (1960 року).

Суддя ОСОБА_2

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_2