Справа № 444/558/17
Провадження № 1-кп/444/79/2017

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

сторони обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовкві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000086 від 21.01.2017 р. про обвинувачення :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Панчишини Жовківський район Львівська область, проживає АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, заміжня, освіта середня, тимчасово не працює, не депутат, раніше не судима, паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 ,-

за ч. 2 ст. 286 КК УКраїни

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_5 , 21 січня 2017 року, приблизно о 01 годин 20 хвилин, керуючи автомобілем «ОРЕL Моvano», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та рухаючись ним по автодорозі «Львів-Рава-Руська» у напрямку до КПП «Міжнародний пункт пропуску «Рава-Руська», при проїзді її ділянки в районі 65 км + 400 м., що на території Жовківського району Львівської області, порушила вимоги Розділу 1 пп. 1.2. 1.5. 1.10 (в частині значення терміну «безпечна швидкість»); Розділу 2 п.2.3 б), д); Розділу 12 п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що вона проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахувала дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, без причин технічного характеру, втративши керованість над автомобілем «ОРЕL Моvano», реєстраційний номер НОМЕР_3 , виїхала на зустрічну смугу руху та на ліве по ходу свого руху узбіччя, що призвело до перекидання автомобіля на лівий бік.
Внаслідок порушення водієм ОСОБА_5 правил безпеки дорожнього руху пасажир керованого нею автомобіля «ОРЕL Моvano», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_8 , згідно висновку експерта № 13/2017 судово-медичної експертизи від 10 лютого 2017 року, отримав крововиливи на обличчі, грудях, спині, стегні справа, правій кисті, крововиливи в заднє середостіння, легені, заочеревину, нирки, множинні розриви печінки, розрив купола діафрагми справа, розриви нирок, селезінки, множинні переломи ребер по різних анатомічних лініях з розривами пристінкової плеври, що супроводжувались внутрішньою кровотечею. Вказані ушкодження утворились при контакті з тупими предметами салону автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди 21.01.2017 р., були небезпечними для життя в момент заподіяння, у живих осіб відносяться до тяжкого тілесного ушкодження і знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю та не заперечила фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та пояснила, що дійсно керувала автомобілем 21.01.2017 року та внаслідок того, що було дуже слизько на дорозі, автомобіль занесло та від удару вона втратила свідомість, а тому нічого не пам"ятає. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд її суворо не карати та не позбавляти водійських прав, оскільки автомобіль є їх єдиним джерелом доходів.

Окрім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_5 своєї вини, її вина у вчиненому злочині стверджується доказами зібраними на досудовому слідстві та перевіреними на судовому слідстві.

Зокрема допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_5 є її невісткою, а загиблий був її сином. Про обставини ДТП їй нічого не відомо.

Просить суворо не карати обвинувачену.

З протоколу огляду місця події від 21.01.2017 року вбачається, що місцем події являється 65 км + 400 м автодороги Львів-Рава-Руська.

З висновку експерта № 13/2017 від 10.02.2017 року, вбачається, що при судово-медичній експертизі ОСОБА_8 виявлено наступні тілесні ушкодження : зовнішні - крововиливи на обличчі, грудях, спині, стегні справа, правій кисті, внутрішні - крововиливи в заднє середостіння, легені, заочеревину, нирки, множинні розриви печінки, розрив купола діафрагми справа, розриви нирок, селезінки, множинні переломи ребер по різних анатомічних лініях з розривами пристінкової плеври, що супроводжувались внутрішньою кровотечею. Вказані ушкодження утворились при контакті з тупими предметами салону автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди 21.01.2017 р., були небезпечними для життя в момент заподіяння, у живих осіб відносяться до тяжкого тілесного ушкодження і знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті.
З висновку експерта № 323/2017-г від 24.01.2017 року, вбачається, що при судово-токсикологічній експертизі речового доказу крові з трупа ОСОБА_8 , 1984 року народження не виявлено : етилового, метилового, пропілового, бутилового і алілового спиртів.

З висновку судової автотехнічної експертизи № 1/146 від 13.02.2017 року, вбачається, що на момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля марки «Опель Мовано», р.н. НОМЕР_3 , знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією. Яких-небудь несправностей системи виявлено не було.
На момент огляду система рульового управління досліджуваного автомобіля «Опель Мовано», реєстраційний номер НОМЕР_3 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією. Яких-небудь несправностей системи виявлено не було.
На момент огляду система зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля марки «Опель Мовано» реєстраційний номер НОМЕР_3 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією. Яких-небудь несправностей системи виявлено не було.
Дані питання слідства стосовно робочої гальмівної системи, системи рульового управління та системи зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля «Опель Мовано», р.н. НОМЕР_3 втрачають технічний зміст.

Аналізуючи усі докази надані стороною обвинувачення суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні є доведеною повністю.

У відповідності до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, відповідальність за статтями 286 - 288, 415 КК (2341-14) настає лише за умови, що винна особа внаслідок порушення певних правил спричинила з необережності потерпілому середньої тяжкості чи тяжке тілесне ушкодження або його загибель. Якщо ж, порушуючи відповідні правила й усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, винний передбачав суспільно небезпечні наслідки і бажав або свідомо припускав їх настання, ці дії необхідно кваліфікувати за статтями КК, в яких встановлено відповідальність за умисні злочини проти життя та здоров`я особи.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковані вірно, так як вона будучи особою, яка керувала транспортним засобом грубо порушила правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пасажир її автомобіля ОСОБА_8 від отриманих травм помер, тому її дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України, злочин скоєний обвинуваченою ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При обрані покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує тяжкість скоєного нею злочину, обставини справи, а саме, дані, що характеризують особу обвинуваченої, обтяжуючі та помякшуючі покарання обставини, і з врахуванням наведеного перспективи її виправлення та попередження з її боку нових злочинів, а саме, що обвинувачена за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, має на утриманні одну неповнолітню дитину.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Обставини, які помякшують відповідальність обвинуваченої ОСОБА_5 є щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували відповідальність обвинуваченої ОСОБА_5 судом не встановлено.

Санкцією ст. 286 ч. 2 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

З врахуванням особи обвинуваченої, її відношення до вчиненого, а також тієї обставини, що комерційні поїздки ОСОБА_5 є фактично єдиним джерелом доходів її сім"ї, суд прийшов до переконання, що достатнім покаранням та попередження з її боку нових злочинів буде покарання у вигляді вигляді 3 років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.
Крім цього, суд з врахуванням всіх вище перелічених обставин, зокрема, враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 щиро розкаялась у вчиненому, дала правдиві покази, чим активно сприяла слідству та суду, а також те, що потерпіла ОСОБА_7 не вимагає суворого покарання ОСОБА_5 , приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, і що обвинувачену ОСОБА_5 , слід звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України, встановивши їй іспитовий термін строком 1 рік та покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати за проведення по справі експертизи підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Питання, щодо майна на яке накладено арешт слід вирішити у відповідності до ст. 174 КПК України.

Питання про документи та речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 , визнати винною та засудити за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробовуванням строком 1 (один) рік.

Відповідно ст. 76 КК України, зобов`язати засуджену ОСОБА_5 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Панчишини Жовківський район Львівська область, проживає АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , в користь держави (одержувач : УДКСУ у Залізничному районі м. Львова, , р/р 0003, МФО 825014), затрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 1/146 від 13.02.2017 року в розмірі 1 100.50 грн.

Скасувати арешт на майно, а саме на автомобіль марки «Опель Мовано», реєстраційний номер НОМЕР_3 , а також скасувати всі заборони накладені ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.01.2017 року, після вступу вироку в законну силу.

Речові докази, а саме, автомобіль марки «Опель Мовано», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 - залишити у її розпорядженні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з часу проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1