Справа № 349/1085/16-к
Провадження № 1-кп/349/13/17
В И Р О К
іменем України
23 січня 2017 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000250 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні малолітню дитину, з середньою освітою, такого, що не був судимий, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:
12 вересня 2016 року, приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_5 у АДРЕСА_1 , під час словесної суперечки із ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом направленим на завдання тілесних ушкоджень, з мотивів особистих неприязних відносин, штовхнув ОСОБА_6 на землю, сів на нього зверху і завдав декілька ударів в обличчя. Після того ОСОБА_5 піднявся на ноги та завдав один удар ногою ОСОБА_6 в голову. Заподіяні ОСОБА_5 тілесні ушкодження ОСОБА_6 відносяться до легких тілесних ушкоджень, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково. Надав показання, що він з родиною потерпілого уже тривалий час конфліктують з різних приводів. Так, в п`ятницю перед подіями 12 вересня 2016 року хтось дротом обмотав двері будинку в якому перебувала дочка його дружини з іншими дітьми. Вважає, що це зробив потерпілий, який проживає по сусідству з цим будинком. Тому 12 вересня 2016 року, побачивши на вулиці сина потерпілого, ОСОБА_9 , запитав його чому він це зробив, з чого виник словесний конфлікт. Десь через пів години після цього, їдучи по вулиці на велосипеді, зустрів потерпілого ОСОБА_6 , який відразу почав ображати його, а далі підійшов та вдарив його в лице. Захищаючись він штовхнув потерпілого від чого той впав, інших поштовхів, ударів йому не завдавав. Після цього надійшли його брат, ОСОБА_10 , та син потерпілого, ОСОБА_9 , і він поїхав звідти.
Потерпілий ОСОБА_6 надав показання, що 12 вересня 2016 року йому подзвонила дочка і повідомила, що ОСОБА_5 душив його сина, ОСОБА_9 , тому він пішов до сільської ради, щоб поскаржитися з цього приводу. Повертаючись звідти, по дорозі зустрів ОСОБА_5 та запитав його чому він душив його сина. ОСОБА_5 же ж відразу на нього накинувся, повалив на землю та почав бити, завдавши декілька ударів кулаком в голову, а далі ще один удар ногою в голову. Припинив бійку ОСОБА_10 , брат ОСОБА_5 , який надійшов та відтягнув останнього.

Свідок ОСОБА_10 , брат обвинуваченого, надав показання, що 12 вересня 2016 року, коли йшов з магазину, побачив, що на дорозі лежить велосипед його брата, ОСОБА_5 . Сам брат був з однієї сторони велосипеда, а з іншої сторони навприсідки знаходився ОСОБА_6 . На запитання, що сталося, ОСОБА_5 відповів, що ОСОБА_6 його обзивав. Далі надійшов син ОСОБА_6 і забрав його звідти, а ОСОБА_5 сів на велосипед і також поїхав геть.

Свідок ОСОБА_9 , син потерпілого, надав показання, що зранку 12 вересня 2016 року ОСОБА_5 на нього накинувся із звинуваченнями, що він закрив дітей у хаті та почав його душити. Дружина ОСОБА_5 відтягнула останнього від нього. Пізніше того дня, перебуваючи на подвір`ї, побачив як ОСОБА_5 на дорозі кинув велосипед на землю, підійшов до ОСОБА_6 та штовхнув його. Перебігу бійки не бачив. Через 5 хвилин вийшов на дорогу, де виявив батька, який стояв на колінах з розбитим обличчям. Поряд з батьком знаходилися ОСОБА_5 та ОСОБА_10 . Ознак побоїв на ОСОБА_5 не було.

Свідок ОСОБА_11 , сільський голова с. Долиняни, надав показання, що 12 вересня 2016 року до нього зверталися як Федишини, так і Сапіги з повідомленнями, що між ними можлива бійка. Цього ж дня до нього подзвонила дочка ОСОБА_6 та повідомила, що її батька побили. Прийшовши до ОСОБА_6 додому побачив в нього на обличчі кров.
Свідок ОСОБА_12 надала показання, що 12 вересня 2016 року, перебуваючи біля брами свого обійстя, побачила на дорозі ОСОБА_6 із ОСОБА_9 . ОСОБА_6 до когось говорив: «будеш бачити».
Свідок ОСОБА_13 надала показання, що 12 вересня 2016 року в обідній час зайшла до ОСОБА_6 до будинку, щоб перевірити, що з ним трапилося на прохання його дочки, та побачила в нього на обличчі кров. ОСОБА_6 пояснив, що це його побив ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_14 надала показання, що 12 вересня 2016 року бачила ОСОБА_6 двічі о 13.00 год. та о 15.00 год. Першого разу нічого незвичного не зауважила, а другого побачила на ньому подряпину, тому запитала, що трапилося. ОСОБА_6 у відповідь тільки вилаявся.
Показання ОСОБА_15 суд визнає неналежним доказом, оскільки вони не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Згідно з висновком експерта № 99 від 22.09.2016 року у ОСОБА_6 були виявлені синці та садно голови, які утворились від дії тупих твердих предметів, могли утворитись внаслідок нанесення ударів такими (можливо руками, ногами), можуть відповідати терміну, вказаному у постанові (12.09.2016 року), та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи кількість, характер та розташування тілесних ушкоджень слід вважати, що ОСОБА_6 було нанесено не менше 3-х ударів тупими твердими предметами в голову.

Згідно з протоколом від 26.09.2016 року було проведено огляд місцевості узбіччя ґрунтової дороги по вул. Кривуля в с. Долиняни, де виник конфлікт між обвинуваченим та потерпілим.

В протоколі від 27.09.2016 року з доданою фототаблицею викладено умови і результати проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до якого він вказав на місце на узбіччі грунтової дороги по АДРЕСА_2 , де виник конфлікт між ним та ОСОБА_6 .

Суд, оцінюючи досліджені докази, не враховує при ухвалені вироку показання ОСОБА_5 в частині заперечення обставини нанесення ударів ОСОБА_6 та твердження, що він з метою самозахисту тільки штовхнув його, оскільки вони спростовані показаннями ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , згідно з якими ОСОБА_5 першим штовхнув ОСОБА_6 , показаннями ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , які бачили розбите обличчя ОСОБА_6 відразу після бійки, висновком експерта № 99 від 22.09.2016 року, згідно з яким ОСОБА_6 було завдано не менше 3-х ударів. Водночас будь-яких доказів щодо заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 сторона захисту суду не надала.

Таким чином, суд дійшов висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 умисне легке тілесне ушкодження, мало місце та становить склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Суд, врахувавши характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину (невеликої тяжкості); особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, стан здоров`я обвинуваченого, який є інвалідом ІІІ групи, не перебуває на обліку в нарколога і психіатра, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дійшов висновку про призначення йому покарання, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу.

Розглядаючи цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 500,00 грн. на відшкодування завданої майнової шкоди та 20 000,00 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди, суд дійшов висновку про його часткове задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розмір завданої майнової шкоди потерпілий обґрунтовує тим, що вказані кошти він витратив на придбання медикаментів, на підтвердження чого надав фіскальні чеки про придбання ліків на загальну суму 415,79 грн. Тому вимога потерпілого щодо відшкодування завданої йому обвинуваченим майнової шкоди підлягає задоволенню частково в розмірі 415,79 грн.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, то згідно з п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, викладеними у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд, врахувавши обсяг фізичних та душевних страждань потерпілого, яких він зазнав від отриманих тілесних ушкоджень, неподання ним доказів про тривалість лікування, тяжкість змін у його життєвих стосунках, визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 1 000,00 грн.

Витрати на правову допомогу не підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого, оскільки вони документально не підтверджені.

Керуючись ст. ст. 368, 373, 374 КПК України,
у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 415,79 грн. на відшкодування майнової шкоди та 1 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Відмовити ОСОБА_6 у стягненні з ОСОБА_5 витрат на правову допомогу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, іншим учасникам судового провадження за їх заявою.

Суддя ОСОБА_1