Справа № 299/245/17
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

22.05.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и в:
Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 лютого 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, повернуто прокурору для виконання вимог КПК України.
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються в тому, що 18 вересня 2016 року, близько 18 години 00 хвилин, знаходячись в громадському місці урочище «Купіль», яке розташоване в с. Новоселиця, де проводився фестиваль «Золота осінь», діючи умисно, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, безпричинно пристали до ОСОБА_11 , в ході чого ОСОБА_10 наніс удар кулаком правої руки в обличчя потерпілого ОСОБА_12 , та відійшов в сторону
В цей же час ОСОБА_9 , підтримуючи хуліганські дії свого спільника, скориставшись тим, ідо потерпілий ОСОБА_11 перебуває в шоково м/ стані застрибнув на спину останнього, внаслідок чого поватили потерпілого т
Після чого, 18 вересня 2016 року близько 20 години, ОСОБА_10 , спільно з ОСОБА_9 продовжуючи свої хуліганські дії знаходячись в кафе «Фрасин», що в с. Новоселиця, вул. Шевченка, підійшли до ОСОБА_11 , який сидів за столиком на терасі даного кафе, де ОСОБА_9 знову застрибнув на спину останнього, внаслідок чого повалили потерпілого на землю, з метою самоутвердження, за рахунок приниження в очах оточуючих ОСОБА_11 та ігноруючи загально прийняті норми поведінки, безпричинно, з особливою зухвалістю, разом з ОСОБА_9 почали наносити множинні удари обутими ногами по тілу ОСОБА_11 .
Далі ОСОБА_9 продовжуючи свої хуліганські дії спрямовані на порушення громадського порядку, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до потерпілої ОСОБА_13 , якій наніс декілька ударів кулаком правої руки в область обличчя, в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді синця слизової оболонки нижньої губи справа, подряпин шкірних покровів підочної ділянки, які підтверджуються висновком судово - медичної експертизи № 453 від 29 листопада 2016 року та згідно п. 2.3.2. «б» «Правил судово -медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом № 6» МОЗ України від 17.01.1995 р. кваліфікуються, як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.
В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_10 та ОСОБА_9 припинено на тривалий час роботу кафе-бару «Фрасин», а також потерпілому ОСОБА_11 спричинено легкі тілесні пошкодження.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що в обвинувальний акт всупереч вимог ч.2 ст.291 КПК України хоча і містить відомостей про виклад фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, однак в ньому не зазначено формулювання обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України. Також в ухвалі констатовано про відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування даних про час проведення судово-медичної експертизи та відомостей про ознайомлення обвинувачених з результатами такої експертизи.
Не погоджуючись з рішенням суду прокурор також подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Прокурор обґрунтовує апеляцію тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, в ньому викладено всі відомості про обставини, які прокурор вважав встановленими, їх правова кваліфікація відповідає фактичним обставинам правопорушень, з зазначенням всіх елементів складу злочину. Зазначає, що перешкод для призначення обвинувального акту щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 немає, а зазначені в ухвалу суду підстави для повернення обвинувального акту не ґрунтуються на фактичних обставинах та вимогах Закону.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора який підтримав апеляційну скаргу, пояснення захисників про законність і обґрунтованість постанови судді, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Ч.2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті.
Із змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , вбачається, що в ньому містяться, як формулювання обвинувачення з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, так і правова кваліфікація правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність.
Тому посилання суду як на підставу повернення обвинувального акту на незазначення у обвинувальному акті правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, є необгрунтованим.

Не ґрунтуються на фактичних обставинах і твердження суду першої інстанції про не відображення в реєстрі матеріалах досудового розслідування всіх процесуальних рішень, зокрема і часу проведення судово-медичної експертизи та відомостей про ознайомлення обвинувачених з результатами такої експертизи.
Зазначені підстави для повернення обвинуваченого акту прокурору, зазначені в ухвалі суду, також не можна визнати обґрунтованими.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що перешкоди для призначення кримінального щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до судового розгляду відсутні, в зв`язку з чим ухвала Виноградівського районного суду підлягає скасуванню, а обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_9 - направленню до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314 - 316 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу начальника Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури задовольнити.
Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 лютого 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, скасувати.
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 направити до Виноградівського районного суду для виконання вимог ст.ст. 314-316 КПК України.
Ухвала оскарження в касаційному порядку не підлягає.
Судді: