Вирок
Іменем України
23.06.2017 Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого -судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001409 від 28.04.2017 з обвинувальним актом та угодою про примирення між сторонами відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кобиловолоки, Теребовлянського району, Тернопільської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, з середньо-спеціальною освітою, громадянина України, українця, раніше не судженого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.176, ч.1 ст.361 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора- ОСОБА_4

представника потерпілого- ОСОБА_5

обвинуваченого- ОСОБА_3 , суд, -

в с т а н о в и в :
13.02.2017 в період часу з 12 год. 00 хв. по 15 год. 10 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою отримання прибутку, в порушення ст.ст. 50-53 Закону України «Про авторське право та суміжні права», ст. 11 Закону України «Про розповсюдження примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп`ютерних програм, баз даних», порушив авторські права Дочірнього підприємства «Єврософтпром» (), використовуючи системні засоби Windows 10 Enterprise 2016 LTSBProfessional, а саме «підключення до віддаленого робочого столу» здійснив незаконне відтворення в пам`яті твердого магнітного диску «SAMSUNGSP0802N» сер.S00JJ30Y557131, який належить ТзОВ «Консалтингова Компанія «Міжнародна правова група» (), програмного забезпечення, майнові авторські права на яке, відповідно до Свідоцтва серії ВР № 2/239 про внесення суб`єкта підприємницької діяльності до Реєстру виробників та розповсюджувачів програмного забезпечення, виданого 27.07.2010 Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України, належать ДП «Єврософтпром», а саме бухгалтерської комп`ютерної програми «1С:Предприятие 8 (8.3.6.236)».

Вказаними діями, ОСОБА_3 порушив авторські права ДП «Єврософтпром», чим завдав матеріальної шкоди ДП «Єврософтпром» на суму 140 010 гривень.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.176 КК України, як незаконне відтворення комп`ютерних програм і з такою кваліфікацією його дій погоджується суд.

Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що 13.02.2017 в період часу з 12 год. 00 хв. по 15 год. 10 хв., ОСОБА_3 , маючи практичні навики у сфері програмування, перебуваючи у приміщенні квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_3 , діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою отримання прибутку, не маючи відповідного дозволу від правовласника програмного продукту «1С» - ДП «Єврософтпром», маючи дистрибутив програмного продукту«1С:Підприємство 8 (8.3.6.236)», який згідно ДСТУ 2941-94 «Система оброблення інформації. Розроблення систем. Терміни та визначення», від 01.01.1996 являється єдиною автоматизованою системою, до складу якої входить безпосередньо програмне забезпечення та система захисту від несанкціонованого використання із застосуванням апаратних ключів HASP, шляхом використання програмних засобів (патчів) для зміни функціональності програмних продуктів «1С»,втрутився у роботу автоматизованої системи «1С:Підприємство8 (8.3.6.236)», та нейтралізував її засіб інтелектуального захисту, що призвело до: незаконного запуску та використання програмного продукту на платформі «1С:Підприємство8 (8.3.6.236)», насамперед, до незаконного запуску та використання вказаного програмного продукту. Зазначені дії ОСОБА_3 , призвели до порушення, встановленого порядку маршрутизації інформації, внаслідок чого програмний продукт«1С:Підприємство 8 (8.3.6.236)» завантажується та працює у відсутності електронного (апаратного) ключа захисту.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, що призвело до порушення встановленого порядку маршрутизації інформації і з такою кваліфікацією його дій погоджується суд.

У даному кримінальному провадженні 28.04.2017 між підозрюваним ОСОБА_3 з одної сторони та представником потерпілого ОСОБА_5 з другої сторони було укладено угоду про примирення у даному кримінальному провадженні.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та представник потерпілого ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого як порушення авторського права, а саме незаконне відтворення комп`ютерних програм, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 176 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також як несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, що призвело до порушення встановленого порядку маршрутизації інформації, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання передбачені статтею 476 цього Кодексу.

У підготовчому судовому засіданні сторони судового провадження підтримали угоду про примирення. Прокурор не заперечував щодо затвердження даної угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про примирення в підготовчому судовому засідання згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України між потерпілим та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами міри покарання, виходячи із наступного.

Суд переконався, що обвинувачений та потерпілий розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення угоди та затвердження даної угоди про примирення для сторін є:

- для обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.1 ст.474 КПК України;

- для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення

- обвинуваченого до кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди;

- обвинувачений та потерпілий розуміють, що у разі невиконання угод про примирення виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ними Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно до ст. 476 КПК України мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним.

Згідно з санкцією вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.176 КК України, карається штрафом від двохсот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк. Звідси, з огляду на положення ч.2 ст.12 КК України, вчинене обвинуваченими кримінальне правопорушення є злочином невеликої тяжкості.

Згідно з санкцією вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.361 КК України, карається штрафом від шестисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до двох років або без такого. Звідси, з огляду на положення ч.3 ст.12 КК України, вчинене обвинуваченими кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості.

З огляду на викладене, укладення даної угоди про примирення узгоджується з положеннями ст.469 ч.3 КПК України в тім, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої та середньої тяжкості за ініціативою потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Перед затвердженням угоди про примирення, суд згідно з вимогами ч.5, 6 ст. 474 КПК України з`ясував, що обвинувачений розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст.473 КПК України.

Судом перевірено, що за своїм змістом укладена між обвинуваченим та потерпілим угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України.

Також судом встановлено, що умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права та інтереси сторін, або інших осіб, укладення угод було добровільними, відсутні підстави вважати, що обвинувачені не виконають взяті на себе зобов`язання та фактичні обставини для визнання обвинуваченими своєї винуватості, а тому угода підлягає затвердженню судом.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо судових витрат та речових доказів вирішити згідно статтей 100, 124 КПК України.

Керуючись ст. ст.314, 368-370, 373-374, 469, 473-475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
затвердити угоду про примирення, укладену 28.04.2017 між підозрюваним ОСОБА_3 та представником потерпілого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001409 від 28.04.2017 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 176, ч. 1 ст. 361 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 176 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 361 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів під час досудового розслідування в розмірі 18321 гривень.

Речові докази - системний блок HP DSI чорного кольору, ноутбук марки «Acer Aspire 4745 s/n МОС05502602Ф902500, моноблок, системний блок чорно-сірого кольору, системний блок «Dick Multimedia Doner System», системний блок чорного кольору «Delux», системний блок HP, компакт диски 38 шт., запечатані конверти в кількості 20 шт., документи - акти виконаних робіт, договори, рукописи, протоколи нарад, записні книги повернути власнику ОСОБА_3 , відповідно до квитанції №000311 /аркуш справи 112/.

Вирок суду може бути оскаржений в порядку та з підстав передбачених ст.394 КК України до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова ОСОБА_1