ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 699/909/16-к
провадження № 1-кс/691/101/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

27 червня 2017 рокум. Городище

Слідчий суддя Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника (адвоката) ОСОБА_4 ,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 28.11.2012 року за №0000082, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

до слідчого судді, на виконання ухвали апеляційного суду Черкаської області від 31.05.2017 року, про направлення матеріалів для розгляду за визначеною підсудністю, надійшли матеріали клопотання слідчого СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звернигородського ВП ГУ НП в Черкаській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, з тих підстав, що в ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження №90000082 від 28.11.2012, №0000391 від 24.09.2016, матеріали об`єднано в одне провадження, так як встановлена причетність однієї особи до вчинення кількох кримінальних правопорушень. 21.12.2016 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.122 КК України. Підстави, які дають підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я, у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій особі, підтверджуються даними: протоколу огляду місця події від 29.03.1997; протоколу відтворення обстановки і обставин події за участю свідка ОСОБА_6 від 31.03.1997; протоколу допиту свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; висновку експерта судово-медичної експертизи №42 від 24.06.2004; протоколу допиту потерпілої ОСОБА_6 від 24.06.2004, від 14.09.2007; протоколу допиту свідків: ОСОБА_12 від 29.06.2004, ОСОБА_13 від 29.06.2004, ОСОБА_14 від 29.06.2004, ОСОБА_15 від 29.06.2004, ОСОБА_16 від 29.06.2004, ОСОБА_17 від 29.06.2004, ОСОБА_18 від 29.06.2004, ОСОБА_19 від 30.06.2004, ОСОБА_20 від 30.06.2004, ОСОБА_21 від 30.06.2004, ОСОБА_22 від 30.06.2004, ОСОБА_23 від 02.11.2006, ОСОБА_24 від 02.11.2006, Бондаренка від 02.11.2006, ОСОБА_13 від 02.11.2006, ОСОБА_9 від 11.11.2006, ОСОБА_25 від 04.11.2006, ОСОБА_26 від 07.08.2008, ОСОБА_27 від 22.08.2008, ОСОБА_28 від 18.07.2011; висновку експерта судово-медичної експертизи №41 від 25.07.2006; висновку експерта судово-медичної експертизи №664м/д від 06.11.2006; протоколу допиту на очній ставці між свідком ОСОБА_13 та потерпілою ОСОБА_6 від 14.09.2008; протоколу від 26.08.2008 дільничного відділення поліції Мартунинського району. Під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 не встановлено, так як із місця свого проживання в України, після вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, зник, перетнувши державний кордон, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене. Станом на сьогоднішній день його місцезнаходження залишається невстановленим. Підозрюваний ОСОБА_5 надалі буде переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, які передбачають покарання у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років (ч.1 ст.115 КК України), та наявний випадок зміни місця проживання, що прямо вказує на те, що може порушити процесуальні обов`язки покладені на особу щодо якої може бути застосовано більш м`яка міра запобіжного заходу.

На розгляд клопотання, до суду, з`явилися: начальник Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , захисник (адвокат) ОСОБА_4 ..

Заступник начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звернигородського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_29 , до суду не з`явилася, надавши заяву про розгляд клопотання про застосування щодо підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у справі №699/909/16-к/8448/2017 від 09.06.2017, без її участі, у зв`язку з неможливістю прибуття до суду через значне навантаження в роботі.

Не з`явився підозрюваний ОСОБА_5 , повідомлявся, за останньою відомою адресою місця проживання, належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням №088, конверт повернувся без вручення, з відміткою «за зазначеною адресою не проживає».

Вбачається, 11.01.2017 року слідчим суддею Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_30 , надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

28.03.2017 року заступник начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_29 , звернулася до слідчого судді про розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , до закінчення дії ухвали про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного, у зв`язку з тим, що згідно даних сектору Європолу ГУНП в Черкаській області для затримання фігуранта на території іншої держави у разі встановлення його місцезнаходження необхідна ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розгляд клопотання здійснюється у відповідності до ст.187 КПК України, за участю прокурора, захисника.

Фіксація під час розгляду клопотання за допомогою технічних засобів, не здійснювалась, що узгоджується з нормами ч.1 ст.107 КПК України, за клопотанням прокурора.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, яка підтримуючи внесене, просила, не визначати ухвалою слідчого судді, при застосовувані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 строк у два місці, так як ухвала після офіційного перекладу буде виконуватися через сектор Інтерполу та Європолу ГУНП в Черкаській області, та не визначати заставу, так як злочином спричинено загибель людини, та дослідивши матеріали провадження, додані до клопотання, матеріали кримінального провадження №0000082 від 28.11.2012 року, приходжу до наступного.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Кримінальне процесуальне законодавство України, за ч.5 ст.9 КПК України, застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, тому, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно враховувати норми міжнародного права та практику Європейського суду з прав людини, а саме те, що «обґрунтована підозра у вчинені кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1 (с) Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997 р., § 57).

За матеріалами провадження вбачається, 30.03.1997 року порушено кримінальну справу і прийнято до провадження, по факту вбивства хлопчика ОСОБА_31 , тіло якого знайдено 29.03.1997 року на горищі будинку, за місцем проживання ОСОБА_6 у с. Комарівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, з ознаками насильницької смерті.

28.11.2012 року до ЄРДР за №0000082, внесено відомості, з правовою кваліфікацією ч.1 ст.115 КК України, за фабулою, 27.03.1997 року у с. Комарівка, Корсунь-Шевченківського району Черкаської області ОСОБА_5 , з метою умисного вбивства малолітнього ОСОБА_31 , 1992р.н., наніс ОСОБА_32 численні удари дерев`яним топорищем руками у життєво важливі органи, давив його руками за шию, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, від яких він помер.

Досудове розслідування вказаного кримінального правопорушення здійснювалося, та 26.04.2013 року зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України підозрюваний переховується від органів слідства і його місце знаходження невідоме.

Поновлено досудове розслідування 24.09.2016 року, для проведення процесуальних дій в даному кримінальному провадженні. Місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 залишається невідомим.

24.09.2016 року до ЄРДР за №0000391, внесено відомості з правовою кваліфікацією ч.1 ст.122 КК України, за фабулою, в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000082 від 28.11.2012 за підозрою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України умисного вбивства малолітнього ОСОБА_33 1992 р.н., встановлено, що в діях ОСОБА_5 також вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я малолітнього ОСОБА_34 . Зокрема встановлено, що 07.11.1996 ОСОБА_5 , перебуваючи в с. Комарівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, умисно, спричини малолітньому ОСОБА_32 тілесні ушкодження у вигляді: забою головного мозку середнього ступеня тяжкості із крововиливом під м`які мозкові оболонки, забою спинного мозку з порушенням рухів в нижніх кінцівках, численних крововиливів та саден обличчя, тулубу, кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи (висновку судово-медичного експерта Черкаського обласного бюро СМЕ ОСОБА_35 №664м/д від 06.11.2005) виникли від дії тупих предметів, могли вникнути від удару рукою, ногою чи іншими тупими предметами та відносяться до категорії середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Крім цього, 26.12.1996 ОСОБА_5 в черговий раз, умисно, спричинив малолітньому ОСОБА_32 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ключиці із зміщенням уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи (зазначеного раніше висновку СМЕ) виникли від дії тупого предмета та відносять до категорії середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

09 грудня 2016 року, матеріали досудового розслідування кримінального провадження за №0000082 від 28.11.2012, за №0000391 від 24.09.2016, за постановою начальника Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , об`єднано в одне провадження за №0000082.

21.12.2016 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.122 (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я), ч.1 ст.115 (вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині) КК України, та підозрюється в тому, що

07.11.1996 року у невстановлений слідством період часу ОСОБА_5 , перебуваючи в с. Комарівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області в будинку за місцем свого проживання, на ґрунті неприязних відносин до малолітнього сина своєї співмешканки ОСОБА_6 , ОСОБА_33 , 1992 р.н., які тривали близько півтора року впродовж їхнього спільного проживання, під час якого він систематично бив останнього та морально знущався над ним, умисно, наніс хлопчику численні удари по всіх частинах його тіла. При цьому, згідно висновку експерта (судово-медичної експертизи) №664м/д від 06.11.2006, ОСОБА_36 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забою головного мозку середнього ступеня тяжкості із крововиливом під м`які мозкові оболонки, забою спинного мозку з порушенням рухів в нижніх кінцівках, крововиливів /гематоми/ м`яких тканин нижньо-грудного та поперекового відділів хребта, чисельних крововиливів та саден обличчя, тулубу, кінцівок. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли виникнути від ударів рукою, ногою чи іншими тупими предметами. Описані ушкодження відносяться до категорії середньої тяжкості, що спинили тривалий розлад здоров`я.

Крім цього, 26.12.1996 року у невстановлений слідством період часу ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії щодо малолітнього ОСОБА_31 , перебуваючи в будинку за місцем проживання в с. Комарівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, здавив хлопчика руками за плечі, чим умисно спричинив йому тілесні ушкодження. Відповідно до висновку експерта (судово-медичної експертизи) №664м/д від 06.11.2006, ОСОБА_36 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої ключиці із зміщенням уламків. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмета, відносяться до категорії середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

В подальшому, в приблизний період часу з 20 години 00 хвилин 27.03.1997 року по 00 годину 30 хвилин 28.03.1997 року, ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку за місцем проживання в с. Комарівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, на ґрунті неприязних відносин, під час чергового знущання над малолітнім сином своєї співмешканки ОСОБА_6 . ОСОБА_37 , з метою його умисного вбивства, наніс останньому численні удари дерев`яним топорищем у життєво важливі органи живіт хлопчика, при цьому бив його руками, душив за шию, внаслідок чого малолітній ОСОБА_36 помер. Згідно висновку експерта (судово-медичної експертизи трупа) №42 від 30.03.1997, на тілі трупа ОСОБА_31 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота, розриву брижейки тонкого кишечника з крововиливом темно-червоного кольору у місці розриву, крововиливу у м`які тканини шиї, тулуба, які виникли внаслідок ударів твердим тупим предметом, можливо топорищем наданим на експертизу, руками, ногами. Закрита тупа травма живота з розривом брижейки тонкого кишечника кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження за характером небезпечності. Причиною смерті являється механічна асфіксія удушення руками, гостра крововтрата внаслідок тупої травми живота з розривом брижейки тонкого кишечника. Тілесні ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_31 знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті.

Після здійснення умисного вбивства малолітнього ОСОБА_31 , ОСОБА_5 з метою приховати факт вчинення ним особливо тяжкого кримінального правопорушення, переніс тіло трупа хлопчика на горище будинку, де заховав та з місця події зник.

За ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме, даними: протоколу огляду місця події від 29.03.1997; протоколу відтворення обстановки і обставин події за участю свідка ОСОБА_6 від 31.03.1997; протоколу допиту свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; висновку експерта судово-медичної експертизи №42 від 30.03.1997; протоколу допиту потерпілої ОСОБА_6 від 24.06.2004, від 14.09.2007; протоколу допиту свідків: ОСОБА_12 від 29.06.2004, ОСОБА_13 від 29.06.2004, ОСОБА_14 від 29.06.2004, ОСОБА_15 від 29.06.2004, ОСОБА_16 від 29.06.2004, ОСОБА_17 від 29.06.2004, ОСОБА_18 від 29.06.2004, ОСОБА_19 від 30.06.2004, ОСОБА_20 від 30.06.2004, ОСОБА_21 від 30.06.2004, ОСОБА_22 від 30.06.2004, ОСОБА_23 від 02.11.2006, ОСОБА_24 від 02.11.2006, ОСОБА_38 від 02.11.2006, ОСОБА_13 від 02.11.2006, ОСОБА_9 від 11.11.2006, ОСОБА_25 від 04.11.2006, ОСОБА_28 від 18.07.2011; висновку експерта судово-медичної експертизи №41 від 25.07.2006; висновку експерта судово-медичної експертизи №664м/д від 06.11.2006; протоколу допиту на очній ставці між свідком ОСОБА_13 та потерпілою ОСОБА_6 від 14.09.2007.

Отже, в провадженні маються докази, що вказують на причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень за ч.1 ст.122, ч.1 ст.115 КК України.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , враховую вимоги п. п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі Летельє проти Франції звернув увагу на те, що тримання особи під вартою може бути виправдано, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Тобто, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 залишається невстановленим, за даними досудового слідства, останній, будучи громадянином іншої держави, може перебувати у м. Єреван (протокол допиту свідків: ОСОБА_26 від 07.08.2008, ОСОБА_27 від 22.08.2008.; протокол дільничного відділення поліції Мартунинського району від 26.08.2008), та на території с. Комарівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області перебував з бригадою по будівництву навісів.

Слідчий суддя, за нормами ч.6 ст.193 КПК України, може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Згідно бази даних Генерального секретаріату Інтерполу, за матеріалами кримінального провадження №0000082 від 28.11.2012 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у міжнародному розшуку з 12.04.2017 року (з метою екстрадиції).

Враховуючи те, що в діях підозрюваного ОСОБА_5 вбачається ознаки складу кримінального правопорушення (злочину), передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.115 КК України, що є особливо тяжким (тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні), слідчим доведено наявні вагомі докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, існує ризик - переховування від органів досудового розслідування (під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 не встановлено, так як із місця свого проживання в України, після вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, зник, перетнувши державний кордон), з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення; особу підозрюваного (громадянин Вірменії, раніше проживав на території України без державної реєстрації, неодружений), інша міра запобіжного заходу буде неефективною, тому, для забезпечення виконання процесуальних рішень (належної поведінки) підозрюваним, доцільно обрати запобіжний захід у вигляді взяття/тримання під вартою. Подальше перебування підозрюваного на волі надасть йому можливість перешкоджати встановленню істини, уникати досудового слідства, суду.

Отже, тримання під вартою, як запобіжний захід, підозрюваного ОСОБА_5 є виправданим.

За нормами ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричини загибель людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі, у його "пілотному" рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На момент прийняття рішення щодо обрання міри запобіжного заходу, відсутні дані, які б надали право, обираючи тримання під вартою, визначити альтернативний запобіжний захід.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, ст. ст. 7-10, 20, 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, рішенням Європейський суд з прав людини, у справі: «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.; "Харченко проти України"від 10.02.2011р.; «Третьяков проти України" від 29.09.2011р.; "Єлоєв проти України" від 06.11.2008р., ст.309, п.2 ч.1, ч.2 п.3 ст. 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

клопотання задовольнити, обрати підозрюваному, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 28.11.2012 року за №0000082,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вардадзор Мартунинського району Ґегаркуникської області Республіки Вірменія, раніше проживав на території України без державної реєстрації у АДРЕСА_1 , громадянин Вірменії, освіта середня, не одружений, не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження доставити його до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід ч.6 ст.193 КПК України.

Виконання ухвали покласти на Корсунь-Шевченківське ВП Звенигородського ВП ГУ Національної поліції в Черкаській області.

На ухвалу слідчого судді, протягом п`яти днів з дня її оголошення, може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1