Справа № 158/355/17
Провадження № 1-кп/0158/40/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2017 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника-адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ківерці Волинської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, неодруженого, з середньою освітою, раніше судимого: 23.10.2003 року Ківерцівським районним судом за ч. 3 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки; постановою Ківерцівського районного суду від 21.10.2005 року невідбута міра покарання замінена на обмеження волі строком на 1 рік 9 місяців 5 днів; 18.11.2009 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст.185, ст.ст.15, 185 ч. 3, 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 5 днів. Звільнений по відбуттю покарання 30.09.2011 року; вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.02.2012 року за ч. 1 ст. 152 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
05.11.2016 року близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_6 , маючи непогашену судимість, перебуваючи в м. Ківерці, вул. Космонавтів, а саме поблизу будинку №15, при перевірці у нього документів працівником поліції, а саме слідчим слідчого відділення Ківерцівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_4 , який у той час перебував у складі слідчої оперативної групи Ківерцівського відділу поліції, діючи свідомо, умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки по обличчю, чим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді забійного садна верхньої губи, забої м`яких тканин лівої щоки та лівої підопічної ділянки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1201 від 22.11.2016 року, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та дав пояснення щодо обставин його вчинення, які відповідають обвинувальному акту. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні, щодо застосування міри покарання поклався на розсуд суду.
З урахуванням того, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорюються і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні, заслухавши думку учасників процесу, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини справи доведеними наявними у справі доказами.
Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше притягався до кримінальної відповідальності та має незняту і непогашену судимість.
Разом з тим, суд враховує обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого суд відносить рецидив злочинів.
Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує те, що ОСОБА_6 неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, судимість за які не погашена у встановленому законом порядку, не має міцних соціальних зв`язків, а саме постійного місця проживання, сім`ї та джерел доходу.
Відтак, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі.
Судові витрати у справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 1 (один) рік 3 (три) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання 31.12.2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 у строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 31.12.2016 року до набрання вироку законної сили, з розрахунку, що одому дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Ківерцівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1