печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1230/17-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника: ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000135 ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :
10.01.2017 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження слідчого у кримінальному провадженні заступник начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області радник юстиції ОСОБА_6 за погодженням із прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000135 прокурор другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Київської області юриста 2 класу ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ківшовата Таращанського району Київської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, не працюючого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло в якому останній проживає, за адресою: АДРЕСА_1 в певний період доби, а саме в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. з покладенням обов`язків.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 25.03.2016 Богуславським ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області, після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_8 про вчинення щодо нього злочину працівником Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , а саме незаконного заволодіння останнім автомобілем марки «Lexus LS 460», 2007 року випуску, тип -седан-В, об`єм двигуна - 4608, номерний знак транзит НОМЕР_1 , який знаходився в м. Богуславі, Київської області по вул. Франка.

Того ж дня вказаний автомобіль виявлено на узбіччі автодороги Богуслав-Лука Богуславського району Київської області в напрямку села Лука Таращанського району Київської області.

Попередня кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення (злочину) визначена за ч. 1 ст. 289 КК України.

28.03.2016 прокурором у кримінальному провадження, на підставі ст. 218 КПК України, визначено підслідність за прокуратурою Київської області.

З 30.03.2016 досудове слідство у кримінальному провадженні здійснюється другим слідчим відділом прокуратури Київської області.

22.12.2016 слідчим у кримінальному провадженні заступником начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області радником юстиції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні змінено попередню кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення (злочину) з ч. 1 ст. 289 на ч. 3 ст. 289 КК України.

29.12.2016 слідчим у кримінальному провадженні заступником начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області радником юстиції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні, на підставі п. 3 ч. 1 ст.276 КПК України, повідомлено про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам, слідчий вважає, що до підозрюваного доцільно застосувати запобіжний захід домашній арешт в певний період доби, а саме в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. з покладенням обов`язків.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та вважала за необхідне застосувати до підозрюваного саме такий запобіжний захід, у зв`язку із наявністю ризиків того, що ОСОБА_3 не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу та матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування справи.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки ані прокурором, ані слідчим не наведено належного обґрунтування щодо зазначених в клопотанні ризиків, передбачених ст.177 КПК України та не надано доказів, що дані ризики існують на даний час.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні встановлено, що прокуратурою Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000135 від 25.03.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

22.12.2016 слідчим у кримінальному провадженні заступником начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області радником юстиції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні змінено попередню кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення (злочину) з ч. 1 ст. 289 на ч. 3 ст. 289 КК України.

29.12.2016 слідчим у кримінальному провадженні заступником начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області радником юстиції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні, на підставі п. 3 ч. 1 ст.276 КПК України, повідомлено про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Безумовно, що до цих неупереджених спостерігачів відносяться й судді, незалежні у своїй діяльності, які суб`єктивно оцінюють наявність достатніх умов та обґрунтованих належних доказів, що особа ймовірно могла вчинити інкриміноване їй кримінальне правопорушення.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру здійснюється за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Крім формальних вимог, у КПК України визначено, що повідомлення повинно містити стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру (п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України). В даному пункті мова і йде про наявні докази, оскільки про підозру неможливо говорити посилаючись виключно на факт нанесення відповідної шкоди особі.

Варто зазначити, що наявність в матеріалах кримінального провадження доказів недостатньо відповідні обставини повинні бути обґрунтованими у клопотанні про застосування запобіжного заходу та доведеними перед судом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, які додані в його обґрунтування, а саме: витяг з кримінального провадження № 0000135, копію постанови від 20.12.2016 про визначення слідчих які здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні (слідчої групи) та старшого слідчої групи, копію постанови від 31.03.2016 про зміну групи прокурорів, копію постанови від 22.12.2016 про зміну попередньої кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення злочину, копію повідомлення від 28.12.2016 про підозру ОСОБА_3 та копію паспорта ОСОБА_3 , приходить до висновку, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу не встановлено та стороною обвинувачення не наведено беззаперечних фактів, які б вказували, що саме ця особа і саме за цих обставин вчинила злочин та не надала відповідних доказів, тобто такі які б свідчили про обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України та наявність ризиків передбачених статтею 177 КПК України, оскільки тягар доведення вагомості та достатності доказів обґрунтованої підозри лежить на стороні кримінального провадження, що їх подає, а сама по собі наявність в матеріалах клопотання процесуального документу повідомлення про підозру не може свідчити про її обґрунтованість, за викладених обставин слідчий суддя приходить до переконання, що підозра відносно ОСОБА_3 є не обґрунтованою, а відтак відмовляє в задоволенні клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176,177, 178, 181- 183, 193,194, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1