печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.06.2017 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0006344 від 26.09.2016, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свердлівка Світловодського району Кіровоградської області, громадянина України, з повною вищою освітою, який не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимий, -

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 190 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Згідно висунутого обвинувачення, ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, розмістив у всесвітній мережі Інтернет на сайті «ОЛХ» неправдиве оголошення про те, що він здійснює працевлаштування осіб за кордоном, а саме в Ізраїлі.

В серпні 2016 року, ОСОБА_6 , не будучи обізнаним із злочинним умислом ОСОБА_3 , бажаючи працевлаштуватись в Ізраїлі, зайшов у всесвітню мережу Інтернет на сайт «ОЛХ», де ознайомився із змістом повідомлення ОСОБА_3 та, з метою використання послуг із працевлаштування, зв`язався із ОСОБА_3 за залишеним на сайті контактним номером телефону.

В подальшому, ОСОБА_6 , вважаючи що діє не на шкоду власним інтересам та з метою оформлення належних для працевлаштування в Ізраїлі документів, переслав електронною поштою копії власних документів ОСОБА_3 , що дозволило останньому, з метою імітації виконання взятих на себе зобов`язань, виготовити недійсне запрошення до Ізраїлю на ім`я ОСОБА_6

13.09.2016, приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу торгового центру «Гуллівер», що за адресою: м. Київ, площа Спортивна, буд. 1-А, зловживаючи довірою ОСОБА_6 та бажаючи протиправно заволодіти чужим майном, передав ОСОБА_6 завідомо недійсне запрошення до Ізраїлю на його ім`я та отримав від останнього, в якості винагороди за свої послуги, 200 доларів США, що на момент вчинення злочину за офіційним курсом НБУ становило 5 326 гривень. Після цього ОСОБА_3 взяті на себе зобов`язання не виконав, а вказані грошові кошти використав на власні потреби, завдавши потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_3 , маючи умисел, який направлений на повторне заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, вчинив злочин (кримінальне правопорушення) за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , будучи впевненим у справжності запрошення для працевлаштування до Ізраїлю, розповів про нього своєму знайомому ОСОБА_7 , якого зацікавила дана пропозиція, тому він також вирішив скористатись послугами в допомозі із працевлаштуванням, які надавав ОСОБА_3 .

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи впевненими у добропорядності ОСОБА_3 , з метою працевлаштування в Ізраїлі, вирішили знову звернутися за послугами до ОСОБА_3 та придбати з його допомогою ще одне запрошення на ім`я ОСОБА_7 , а також проїзні документи на літак до Ізраїлю для ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_3 , 26.09.2016 приблизно о 19.00 год, перебуваючи біля станції метро «Хрещатик» в м. Києві, діючи із корисливих мотивів, реалізуючи злочинний умисел, направлениий на протиправне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи шляхом обману та без мети виконання взятих на себе зобов`язань по оформленню запрошення до Ізраїлю та купівлі двох проїзних документів на літак до Ізраїлю, передав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , завідомо недійсні роздруківки проїзних документів до Ізраїлю на їх ім`я і запрошення до Ізраїлю на ім`я ОСОБА_7 та отримав в якості винагороди за надані ним послуги грошові кошти в розмірі 400 доларів США, що на момент вчинення злочину за офіційним курсом НБУ становило 10 396 гривень, тим самим виконав всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але був викритий ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що перешкодило ОСОБА_3 можливості вільно розпорядитись набутим шахрайським шляхом майном.

11.10.2016 між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 укладено угоду про примирення, яку уточнено 15.06.2017. Згідно з даною угодою, потерпілі та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин справи, обвинувачений ОСОБА_3 погодився з юридичною оцінкою його дій по кожному з епізодів злочинної діяльності, відповідно за ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України. Також сторонами узгоджене покарання, яке ОСОБА_3 має понести за вчинені злочини, із застосуванням ст. 70 КК України, а саме у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також прокурор, кожний окремо, під час підготовчого судового засідання вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

ОСОБА_3 вчинив злочини середнього ступеня тяжкості (ст. 12 КК України).

В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожний окремо, повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1, п.2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання у вигляді відшкодування заподіяних збитків, щирого каяття у вчиненому.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 469, 471, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 11.10.2016, з урахуванням змін від 15.06.2017, між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про примирення.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

- ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

На підставі ч. 1, ч. 2 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 /одна тисяча сімсот/ гривень.

Речові докази:

- три аркуші паперу з написами «Приглашение» та «авиакомпания», в подальшому зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- чотири купюри по 100 доларів США з поміткою «сувенір», які знаходяться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_7 залишити в його користуванні.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені п.п. 1, 2, ч. 2 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.

Копію вироку негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1