Справа № 704/1573/16-к
У Х В А Л А

про повернення обвинувального акта прокурору
22.03.2017 року Тальнівський районний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді: ОСОБА_1
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
потерпілого ОСОБА_11

представника потерпілого ОСОБА_12

законного представника потерпілого ОСОБА_13 , ОСОБА_14

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000130 відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Тальнівського районного суду Черкаської області 28.12.2016 року надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.

Ухвалою судді від 03.01.2017 року кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

В підготовче судове засідання не з`явився обвинувачений ОСОБА_15 та його захисник ОСОБА_16 , який направив до суду заяву про можливість проведення підготовчого судового засідання без його участі.

Прокурор в судовому засіданні висловив свою думку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам закону.

Потерпілий та його законний представник у підготовчому судовому підтримали клопотання прокурора про можливість призначення судового розгляду.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, не вказане конкретне обвинувачення.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримали клопотання захисника ОСОБА_6 .

Обвинувачені у підготовчому судовому засіданні підтримали клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши обґрунтованість доводів прокурора, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору, виходячи з наступного:

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.

Так, в матеріалах кримінальної справи обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

В обвинувальному акті не встановлено конкретне місце проживання та реєстрації обвинуваченого ОСОБА_15 , в зв`язку з чим його не можливо викликати в судове засідання.

Формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватись на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію ( час, місце, спосіб, кримінальне правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти які впливають на ступінь його тяжкості. Правова кваліфікація дій особи повинна містити не тільки посилання на окрему статтю та її частину, а й точне формулювання, зокрема об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак передбачених ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України.

Однак всупереч вказаним нормам закону в обвинувальному акті не конкретно та не зрозуміло викладено фактичні обставини кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими.

В обвинуваченні вказано, що ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 з мотивів покарати неповнолітнього ОСОБА_11 заходами психологічного впливу (не вказано якого) приїхали в с. Тальянки де незаконно, протиправно, умисно, з вищевказаних мотивів та метою, шляхом застосування фізичної сили до неповнолітнього потерпілого, засобом зв`язування пластиковим хомутом (хто з обвинувачених застосовував фізичну силу до потерпілого не вказано, тобто не вказана суб`єктивна і об`єктивна сторони кожного обвинуваченного, не вказано, хто з обвинувачених примусово посадив потерпілого в автомобіль), а також в обвинуваченні вказано, що злочинцями (якими?) були зв`язані ноги неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 злочинною групою було відвезено в с. Тальянки (не вказано час відвезення потерпілого і якою злочинною групою та час коли потерпілого було відпущено).

По даному епізоду неправильно вказана правова кваліфікація, яка передбачена ч.2 ст. 146 КК України, в якій вказано незаконне позбавлення волі або викрадення людини, а в обвинувальному акті вказано, що своїми умисним діями ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 146 КК України незаконне позбавлення волі, викрадення людини вчинене за попередньою змовою групою осіб. Об`єктивна сторона злочину передбачає незаконне позбавлення волі або викрадення людини.

Крім того, як вказано в обвинувальному акті, 04.04.2016 р. близько 21 год. за попередньою змовою ОСОБА_7 з ОСОБА_15 з метою відкритого викрадення чужого майна умисно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_11 відкрито заволоділи мобільним телефоном, при цьому не вказано, яке конкретно насильство застосовувалось обвинуваченими до потерпілого (спосіб) та не вказано, хто конкретно застосовував насильство до потерпілого.

В обвинувальному акті викладено лише зміст підозри, а також частини тих фактичних обставин правопорушення у вчиненні якого підозрюються особи, і правова кваліфікація. Відсутнє формулювання обвинувачення, а замість цього обвинувальний акт дублює повідомлення про підозру, що в свою чергу неприпустимим. У рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2008 року ухваленому у справі Ващенко проти України зазначено: «Обвинувачення для цілей п. 1. ст..6 конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визначається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру. У рішенні від 25.07.2000 року ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії» прописано "Обвинуваченому у скоєнні злочину має бути негайно і детально проінформовано про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію зазначених фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У рішенні від 9.10.2008 року прийнятому у справі «Абрамян проти Росії» Деталі скоєння злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він офіційно вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Про надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.

Не дотримано вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті не зазначені конкретні об`єктивні ознаки спрямованості умислу і мотиву дій підозрюваних, а фактичні обставини, що характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторону злочину є незрозумілими та суперечливими.

Формулювання обвинувачення повинні відображати всі елементи складу злочину у скоєнні якого обвинувачується особа.

Згідно з ч.2 ст.109 КПК України реєстр матеріалів повинен містити: - номер та найменування процесуальної дії проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; - реквізити прийнятих процесуальних рішень; - вид заходу забезпечення, дату і строк його застосування.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстр матеріалів досудового слідства не містить даних про всі проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії, рішення та заходи забезпечення, застосовані в ході розслідування.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачені та їх захисники не отримали обвинувальних актів, хоч і їх примусили написати розписки.

Підставою для повернення обвинувального акту також є відсутність в додатках обвинувального акту розписки захисника ОСОБА_16 про отримання обвинувального акту.

Так, під час підготовчого засідання суд має право повернути прокурору обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, якщо вони не відповідають вимогам ст. ст. 291, 292 КПК України. Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам ст.ст. 110, 291 КПК України, а тому зазначені матеріали підлягають поверненню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-317 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000130 відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України повернути прокурору Тальнівського відділу Звенигородської місцевої прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Тальнівський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя