Справа № 159/4164/16-к Провадження №11-кп/773/235/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2017 року, яким -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Залісці Рожищенськго району Волинської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, не одружений, не працює, мешканець АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий:

- 30.01.2009 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.185, ч.1 ст.186 КК України із застосуванням ст.69, ст.70 КК України до 1 року позбавлення волі;
- 05.03.2010 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- 17.01.2012 року Рожищенським районним судом Волинської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, із застосуванням ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 06.11.2015 року по відбуттю покарання;-

визнаний винним за ст.185 ч.2 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання період перебування його під вартою з 15.09.2016р. до вступу вироку у законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 15.09.2016 року.

До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_8 раніше обраний йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно таємно викрадав майно потерпілих, а саме:
- 21 серпня 2016 року, приблизно о 16 год., перебуваючи у маршрутному таксі на зупинці Привокзальної площі в м.Ковелі, з кишені халату потерпілої ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Nomi-і240» вартістю 370,30 грн, заподіявши тим самим потерпілій майнову шкоду на вказану суму;
- 15 вересня 2016 року, приблизно о 12 год., перебуваючи на Привокзальній площі в м.Ковелі, із сумочки потерпілої ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Samsung», вартістю 4000,00 грн, заподіявши тим самим потерпілій майнову шкоду на вказану суму;
- 15 вересня 2016 року, приблизно о 13 год. 50 хв., перебуваючи на Привокзальній площі в м.Ковелі, із рюкзака потерпілого ОСОБА_12 мобільний телефон марки «Nokia Lumia», вартістю 3125,00 грн, покритий захисною плівкою вартістю 100 грн, в чохлі вартістю 100 грн, з карткою абонента вартістю 20 грн та поповненим рахунком на 15 грн, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на суму 3360,00 грн.
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення надто суворого покарання. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання обвинуваченому порушено вимоги ст.65 КК України. Посилається на те, що судом не в повній мірі враховано особу обвинуваченого, ряд пом`якшуючих обставин. Просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінити, призначити як можна менш суворе покарання.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити вирок без змін, обвинуваченого та захисника які, кожен зокрема, апеляційну скаргу просили задовольнити, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочину, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом в порядку ст.349 КПК України, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ст.185 ч.2 КК України є правильною і також не оскаржується.

Твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого через тяжкість покарання є безпідставними.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а саме, те, що ОСОБА_8 є особою молодого віку, його намір створити сім`ю, виключно позитивну поведінку під час судового розгляду, позицію потерпілих, котрим збитки відшкодовані та які не наполягали на суворому покаранні, однак, враховуючи те, що останній раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, знову вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання. Крім того, ОСОБА_8 будучи особою працездатного віку не бажає займатись суспільно корисною працею, не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнав визнання вини та відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_11 , обтяжуючих обставин по справі суд не вбачає.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилається в апеляції обвинувачений, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відбуття покарання останнім реально саме у виді позбавлення волі, на строк наближений до мінімального

Обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а тому підстав для зміни вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Доводи обвинуваченого, які наведені в апеляційній скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2017 року щодо нього без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Головуючий

Судді