Справа № 405/1310/17

"28" березня 2017 р. м. Кропивницький
слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , заступника начальника СУ, начальника відділу РЗПЖЗТ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого,
ОСОБА_6 звернувся зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, в якій просить перекваліфікувати правильно дії злочинців по фактах вчинення ними злочинів за статтями ч. 2 ст. 126, ч. 2ст. 127, ч.3 ст. 146, ч. 3 ст. 164, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 372, ч.2 ст. 373 КК України. Також просив зобов`язати слідчих провести слідчі, а саме хронологічне відтворення події злочину з застосуванням відеокамери, впізнання, вилучення доказів, очні ставки, скласти мапу (схеми) злочину, встановити свідків, вилучення відеозаписів з камер відеоспостережень.
В судовому засіданні ОСОБА_6 скаргу підтримав.
Захисник ОСОБА_4 підтримала доводи свого підзахисного та просила скаргу задовольнити.
Прокурор під час розгляду скарги пояснив, що дана скарга за своїм змістом не обґрунтована, а тому остання задоволенню не підлягає.
Заступник начальника СУ, начальник відділу РЗПЖЗТ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 підтримав позицію прокурора.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України
Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Зокрема згідно з цією частиною на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Частиною 1 ст. 37, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності.
За ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, та, як визначено ч. 1 ст. 39 вказаного Кодексу, керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування.
Тобто обов`язок щодо контролю та організації проведення досудового розслідування покладено законодавством на слідчого, керівника органу, який його здійснює у кримінальному провадженні та на процесуального керівника - прокурора. При цьому, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Вказані клопотання повинні бути розглянуті органом досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України та виключно такі рішення, дії та бездіяльність можуть бути предметом судового контролю за органом досудового розслідування.
Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що слідчий відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, а відтак, слідчий разом із процесуальним прокурором визначають необхідні та достатні слідчі дії під час здійснення досудового розслідування.
Крім того, під час розгляду даної скарги слідчий суддя відзначає, потерпілий не скористався своїм правом, передбаченим п.4 ч.1 ст. 56 КПК України, не заявив клопотання слідчому, а одразу звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність, недбальство, безвідповідальність, невиконання своїх прямих обов`язків, покривання злочинців, службове підроблення, зловживання владою, фальсифікування слідчими та процесуальними прокурорами у даному кримінальному провадженні.
Згідно ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Вирішуючи питання щодо перекваліфікації дії по фактах вчинення злочинів за статтями ч. 2 ст. 126, ч. 2ст. 127, ч.3 ст. 146, ч. 3 ст. 164, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 372, ч.2 ст. 373 КК України, слідчим суддею відзначається, що такі вимоги не входять до переліку ст. 303 КПК України, а тому не підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, в задоволенні скарги ОСОБА_6 необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст.303, 306-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1