Справа № 309/587/17
Провадження № 1-кп/309/187/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2017 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000061 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 05.01.2017 року приблизно 13 години біля домогосподарства в с. Монастирець Поточок № 90 Хустського району на побутовому ґрунті під час сварки спричинив тілесні ушкодження своєму сусідові ОСОБА_6 , а саме наніс йому два удари правою та лівою долонями руки в область обличчя, від чого ОСОБА_7 впав на землю. Згідно висновку судово медичної експертизи № 56 від 18.01.2017 року ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді синця зовнішнього кута правого ока та садна тім`яної ділянки справа та лівої скроневої ділянки, які на підставі п 2.3.3. Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року слід кваліфікувати, як тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав в повному обсязі. В порядку ст. 349 КПК України просив суд розглядати справу без допиту свідків та дослідження матеріалів кримінального провадження, що стосуються доведеності його вини у вчиненні інкримінованого йому діяння за ст. 125 ч. 1 КК України, з обсягом обвинувачення по даній справі повністю згідний. Не заперечує обставин справи.

Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності Просив притягнути ОСОБА_4 до відповідальності, призначивши йому покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. Також просив його цивільний позов задоволити та стягнути з ОСОБА_4 10000 гривень моральної шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд оцінивши кожен із доказів по справі, вважаючи їх належними, допустимими та достовірними, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України - заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує обставини, які пом`якшують покарання - визнав вину та щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується по місцю проживання.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді штрафу, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_6 до початку судового розгляду заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 10000 гривень моральної шкоди.

Розглянувши матеріали цивільного позову, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що потерпілому ОСОБА_6 , який зазнав фізичні та душевні страждання, було завдано моральну шкоду. Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувалися.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2000 гривень моральної шкоди.

На вирок може бути подано апеляцію на протязі 30 діб з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Головуючий суддя

Хустського районного суду підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1 .