печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.11.2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченої ОСОБА_11 ,

представників потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004403 від 03.07.2015р. та № 0006771 від 18.10.2015р. за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з базовою вищою освітою, одруженої, яка має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює водієм ТОВ «Геоекосистеми», судиму 30.01.2012р. Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 1700 грн,

31.08.2012р. Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.07.2014р. звільнена від відбування покарання на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію від 08.04.2014 року»,

21.07.2014р. Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_11 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, на шлях виправлення не стала та повторно вчинила незакінчені крадіжки чужого майна при наступних обставинах.

02.07.2015р. приблизно о 19 год 37 хв ОСОБА_11 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 23, в приміщенні магазину «ZARA», з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, керуючись прямим умислом, спрямованим на повторне таємне викрадення чужого майна, попередньо скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, та поклавши до своєї сумки, яку прикрила своєю курткою, пару жіночого взуття, що належить ТОВ «ЗАРА Україна», а саме сандалії жіночі, чорно-білого кольору, артикул 6550/001/111, вартістю 599,00 грн (вартість без ПДВ 479,20 грн), пройшла повз касову зону вказаного магазину та направилась до виходу з магазину, маючи намір винести вказаний товар за межі магазину, не розрахувавшись за нього. Однак, ОСОБА_11 не змогла довести свій протиправний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, так як при виході з магазину біля антикрадіжкової рамки була зупинена охоронцями вказаного магазину.

18.10.2015р. приблизно о 17 год 13 хв ОСОБА_11 , знаходячись в приміщенні магазину «Спортмастер», що розташований за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 28, з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, керуючись прямим умислом, спрямованим на повторне таємне викрадення чужого майна, попередньо поклавши до своєї сумки жіночу пухову куртку торгової марки Columbia, блакитного кольору, артикул L1058404L, вартістю 3299,00 грн, що належить ТОВ «Спортмастер-Україна», пройшла повз касову зону вказаного магазину та направилась до виходу із магазину, маючи намір винести вказаний товар за межі магазину, не розрахувавшись за нього. Однак, ОСОБА_11 не змогла довести свій протиправний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, до кінця з причин, що не залежали від її волі, так як при виході з магазину біля антикрадіжкової рамки була зупинена охоронцем вказаного магазину.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_11 свою вину у закінченому замаху на таємне викрадення жіночих сандалій з магазину «ZARA», розташованому по вул. Хрещатик, 23 в м. Києві, та куртки марки «Columbia» з магазину «Спортмастер», розташованому по бульвару Лесі Українки, 28, в м. Києві, не визнала, зазначивши, що умислу на викрадення переліченого майна в неї не було, у вказаних магазинах сталося непорозуміння з працівниками охорони магазинів, які необґрунтовано звинуватили її у намаганні вчинити крадіжку зазначеного товару. Оскільки фактично сандалії жіночі вона не викрадала, із належної їй сумки їх при виході із магазину у неї охоронці магазину не вилучали, при огляді місця події у службовому приміщенні магазину «ZARA» зазначені сандалії приніс охоронець та представив їх для огляду учасникам огляду, вважає себе не винуватою у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та зазначає, що сандалії їй підкинули охоронці магазину з метою підвищення показників своєї роботи по затриманню крадіїв та отриманню відповідних заохочень від керівництва магазину в частині оплати їх праці.

Сандалії вона дійсно роздивлялася в торгівельному залі магазину «ZARA», але після їх примірювання поставила їх на стелажі та до себе в сумку їх не клала. При виході з магазину вона дійсно підходила до антикрадіжкової рамки, але через рамку вона не проходила, сигналізація антикрадіжкової рамки на неї особисто не спрацьовувала, затримана охоронцями вона була незаконно, сандалії із сумки після її затримання охоронцями магазину вона не викидала.

Також в судовому засіданні підтвердила, що в магазині «ZARA» співробітниками міліції здійснювався огляд її сумки, та в неї було виявлено незначну суму грошових коштів, якої було явно недостатньо для придбання зазначеного взуття на момент відвідування магазина, але вона зайшла в магазин з метою підібрати собі відповідне взуття з метою можливого подальшого його придбання. Одночасно при її затриманні в магазині «ZARA» охоронцем та огляді її речей співробітниками міліції первісно вона представилася за іншим прізвищем ОСОБА_15 , оскільки розуміла, що вона відбуває покарання за попереднім вироком суду з іспитовим строком, та у разі виявлення цих обставин, боялася, що буде затримана.

Вважає, що сторона обвинувачення не довела її вину в крадіжці сандалів, оскільки з переглянутих в судовому засіданні відеозаписів з камер відео спостереження магазину не видно, щоб вона клала сандалії собі в сумку, при огляді її сумки охоронці магазину сандалії не вивили та не вилучили, сандалії за межі магазину вона не виносила.

Щодо обвинувачення її в намаганні викрасти куртку торгової марки «Columbia» обвинувачена в своїх вільних поясненнях також зазначила, що вона в приміщенні магазину «Спортмастер» вибрала декілька речей, які приміряла в кабінці, де машинально поклала куртку собі в сумку з метою її купівлі, та фактично забула про неї. Речі, які їй не підійшли, вона залишила на стелажах, також відклавши на касі куртку для свого чоловіка, та направилася до виходу. При виході з магазину, біля антикрадіжкової рамки, яка спрацювала на її вихід, вона повернулася до зали магазину. В подальшому повідомила охоронця магазину про те, що вона чекає на свого чоловіка, який мав принести їй гроші та розрахуватися за куртку, яку вона відклала для чоловіка на касі. При цьому зазначила, що намагалася вийти із магазину, оскільки хотіла глянути чи підійшов її чоловік до магазину, який мав прийти із дому до магазину. Оскільки про куртку торгової марки «Columbia», яка знаходилась у неї в сумці, вона забула, то вона повільно виходила із магазину з курткою, за яку вона не розрахувалась. Крім того, упродовж слухання кримінального провадження в судовому засіданні ОСОБА_11 також зазначила, що куртку за межі магазину вона не виносила, а коли в неї при виявленні куртки співробітники магазину запропонували з`ясувати причини її знаходження біля виходу із магазину, вона їм пояснювала, що чекала на свого чоловіка, який мав принести грошові кошти для оплати за вибраний нею товар.

Незважаючи на те, що вину обвинувачена не визнала, в судовому засіданні у разі доведення її вини у вчиненні закінчених замахів на крадіжки, просить суворо не карати та не позбавляти її свободи. Додатково зазначила, що була поставлена на диспансерний облік у лікаря нарколога у зв`язку з тим, що зловживала наркотичними засобами, на теперішній час лікування не проходить, з обліку її не зняли, наркотичної залежності не має, проживає з чоловіком та сином, її батьки проживають окремо від неї, працює водієм в приватній фірмі та стабільно отримує заробітну плату.

У судовому засіданні представники потерпілих ТОВ «ЗАРА Україна» ОСОБА_12 , ТОВ «Спортмастер-Україна» ОСОБА_13 підтвердили факт вчинення ОСОБА_11 закінченого замаху на крадіжку відповідно сандалів жіночих, чорно-білого кольору, артикул 6550/001/111, вартістю 599,00 грн, та жіночої куртки марки «Columbia» блакитного кольору, артикул L1058404L, вартістю 3299,00 грн, які були виявлені та вилучені при намаганні вийти із магазинів у ОСОБА_11 . Враховуючи той факт, що товар у ОСОБА_11 був вилучений та повернутий власнику майна, цивільні позови не заявляють.

Вина обвинуваченої ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень також підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, письмовими доказами, здобутими в ході досудового розслідування, та перевіреними в судовому засіданні.

Показаннями свідка ОСОБА_16 , який працює в ТОВ «ЗАРА Україна» співробітником служби охорони магазину «ZARA», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 23, який зазначив, що 02.07.2015р. приблизно о 20.00 год він знаходився разом із своїм напарником ОСОБА_17 на виході із приміщення магазину «ZARA» біля антикрадіжкової рамки. ОСОБА_11 виходила із приміщення магазину із значною кількістю людей, виходили вони по черзі, на її виході спрацювала сигналізація антикрадіжкової рамки, з приводу чого їй запропонували зупинитися, вона відійшла на крок назад, та стояла біля антикрадіжкової рамки, яка на її знаходження знову спрацювала, їй запропонували ще раз пройти через антикрадіжкову рамку, на що вона відмовилась, після чого їй запропонували пройти з ними, але вона також відмовилась та швидко повернулась до торгівельного залу. Охоронець ОСОБА_17 пішов за нею, при цьому він спостерігав, як ОСОБА_11 дістала правою рукою із своєї сумки сандалії жіночі та викинула їх серед торгівельного залу до стояку вітрини, його напарник підняв сандалії та запропонував їй пройти до службової кімнати. Також свідок зазначив, що звернув увагу на те, що ОСОБА_11 перед виходом із магазину стояла біля антикрадіжкової рамки та перевіряла її спроможність спрацювати на неї з товаром, за який вона не розрахувалась, а потім в потоці людей намагалась пройти через антикрадіжкову рамку. Виходячи із такої поведінки ОСОБА_11 , свідок виключає можливість забути розрахуватися за сховані у неї в сумці сандалії. Крім того, вони не оглядали вміст її сумки, а тільки ОСОБА_11 зовнішньо розкрила сумку.

Аналогічними показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_17 , який додатково зазначив, що ОСОБА_11 після того, як їй запропонували показати вміст її сумки, забігла за колону в торгівельному залі магазину та правою рукою достала зі своєї сумки сандалії жіночі і викинула їх на підлогу, в цей момент він також рухався за нею та відразу запропонував їй підняти зазначене взуття, але вона відмовилась та він підняв взуття та запропонував їй пройти до службової кімнати для з`ясування обставин крадіжки взуття. Взуття він передав напарнику ОСОБА_16 , який спостерігав за цими діями, знаходячись біля антикрадіжкової рамки, та який разом із ОСОБА_11 піднялися на наступний поверх магазину до кімнати охорони, а він викликав працівників поліції.

При цьому обидва свідки в судовому засіданні зазначили, що жодного наміру оплатити вартість взуття ОСОБА_11 не виявляла, взуття вона приховала в своїй сумці, а будучи викритою у зв`язку із крадіжкою цього взуття, намагалася позбавитися від нього, викинувши його на підлогу.

Заявою директора магазину «ZARA» ОСОБА_18 від 02.07.2015р., поданою о 20.32 год о/у СКР ВМ Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_19 , про те, що 02.07.2015р. приблизно о 20.00 год невідома жінка із приміщення магазину «ZARA», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 23, намагалася вчинити крадіжку взуття, вартістю 599,00 грн (том 1 а. п. 61).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 02.07.2015р. та фототаблиці до нього, проведеного в період з 21.00 год до 21.25 год в приміщенні охорони магазину «ZARA», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 23, у ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в руках виявлено та в подальшому вилучено сандалії жіночі, чорно-білого кольору, артикул 6550/001/111, вартістю 599,00 грн. При цьому, зазначений протокол містить дані про те, що особа, в якої вилучені сандалії, надала пояснення, що ці сандалії вона вкрала з торгового залу магазину (том 1 а.п. 62-64, 65-68).

При досліджені в судовому засіданні фото таблиці до зазначеного протоколу огляду обвинуваченою ОСОБА_11 зазначено, що саме вона зображена на представлених фото разом із сандаліями жіночими, які, за її міркуванням, охоронці магазину вважають, що вона намагалася їх викрасти. Також саме їй відповідно до представлених фото належать сумка жіноча та куртка, які знаходились при ній. Одночасно в судовому засіданні обвинувачена підтвердила, що вона при проведенні цієї процесуальної дії дійсно вказала вигадані анкетні дані відносно себе, побоюючись за можливі негативні наслідки у разі встановлення її фактичних анкетних даних, оскільки на момент її затримання вона відбувала покарання за вироком суду, знаходячись на іспитовому строку.

При перегляді відеозапису з камери відеоспостереження, на якому зображено приміщення кімнати охорони магазину «ZARA», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 23, в судовому засіданні встановлено, що поняті, які вказані в протоколі огляду місця події, а саме, ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , фактично при проведенні зазначеної процесуальної дії участі взагалі не приймали, їх відсутність в зазначеному приміщенні достовірно підтверджена в судовому засіданні дослідженим відеозаписом з камери відеоспостереження, поясненнями обвинуваченої.

У судовому засіданні ОСОБА_11 також підтвердила в достовірність послідовності зображених обставин, які були зняті в період часу з 19.40 до 21.21 години 02.07.2015р. камерами відеоспостереження магазину «ZARA».

Як з`ясовано в судовому засіданні, саме в цю кімнату свідком ОСОБА_16 . ОСОБА_11 була супроводжена з метою подальшого очікування працівників міліції для фіксації обставин вилучення у ОСОБА_11 сандалів жіночих. При цьому, сандалії були занесені в кімнату безпосередньо свідком, будучи піднятими з підлоги після того, як їх ОСОБА_11 викинула із своєї сумки.

Враховуючи той факт, що огляд місця події здійснювався відповідно до протоколу огляду від 02.07.2015р. в приміщенні кімнати охорони магазину «ZARA», який був оздоблений камерою відеоспостереження, відеозапис з якої долучений до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу, та при перегляді цього відеозапису встановлено, що присутніми при проведенні слідчої дії у вигляді огляду місця події, поняті не були присутніми, суд вважає за необхідне представлений органом досудового розслідування в матеріалах кримінального провадження протокол огляду місця події від 02.07.2015р. визнати недопустимим доказом у справі, оскільки його складання суперечить вимогам ст.ст. 237, 233 КПК України, відповідно до яких слідчий зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для проведення зазначеної слідчої дії.

З урахуванням вимог ст. 87 КПК України суд вважає за необхідне визнати недопустимим доказом протокол огляду місця події від 02.07.2015р. (том 1 а.с. 61-68), оскільки він отриманий внаслідок істотного порушення процесуального законодавства при проведенні зазначеної слідчої дії.

Довідкою головного бухгалтеру ТОВ «ЗАРА Україна» від 02.07.2015р. про те, що станом на 02.07.2015р. роздрібна ціна сандалів жіночих, артикул 6550/001/111, становить 599,00 грн, собівартість їх без ПДВ становить 479,20 грн (том 1 а.п. 71).

За даними акту інвентаризації в магазині «ZARA» ТОВ «ЗАРА Україна» від 02.07.2015р. виявлена нестача взуття жіночого, артикул 6550/001/111, вартість якого без ПДВ становить 479,20 грн (том 1 а.п. 73).

Відповідно до протоколу огляду предмету слідчим СВ Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві оглянуті сандалії жіночі, артикул 6550/001/111, 40 розміру, з матеріалу тисненої шкіри з написом «ZARA ВАSIS COLLECTION» (том 1 а.п. 74-76), які відповідно до постанови слідчого від 22.07.2015р. визнані речовими доказами у кримінальному провадженні (том 1 а.п. 77).

Розпискою представника ТОВ «ЗАРА Україна» ОСОБА_12 , якою підтверджено факт повернення слідчим зазначених сандалів представнику ТОВ «ЗАРА Україна» (том 1 а.п. 82).

При перегляді в судовому засіданні відеозапису з місця події, який міститься на оптичному диску DVD-RW з камер відеоспостереження магазину «ZARA» (том 1 а.п. 90), який постановою слідчого від 15.07.2015р. визнаний та долучений до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу (том 1 а.п. 88-89), ОСОБА_11 підтвердила, що на даному відеозапису серед інших осіб зображена саме вона, та з відеозапису видно, як ОСОБА_11 о 19.37.45 підходить до антикрадіжкової рамки, намагаючись пройти через неї у натовпі осіб, які входять до магазину та виходять із нього, о 19.37.47 спрацьовує антикрадіжкова рамка та охоронці намагаються повернути осіб, які рухалися через антикрадіжкову рамку в приміщенні магазину, де біля рамки праворуч від виходу з магазину залишається ОСОБА_11 в очікуванні охоронців, які пропонують особам, які проходили через антикрадіжкову рамку, знову пройти через антикрадіжкову рамку, при цьому на запрошення пройти через рамку ОСОБА_11 не реагує, за спиною охоронця намагається відійти праворуч, та о 13.38.07 на запрошення охоронця повертається до антикрадіжкової рамки, де охоронець намагається перевірити сумку ОСОБА_11 , та не надає можливості вийти їй з приміщення магазину, ОСОБА_11 надає для поверхневого огляду сумку, при цьому вміст сумки не перевіряється, сумку знову вішає собі на ліве плече, о 19.38.35 відходить праворуч від входу та до неї підходять двоє охоронців і спілкуються з нею. О 19.39.15 ОСОБА_11 швидко відходить від правоохоронців ліворуч від входу в магазин проходить до колони в приміщення торгівельного залу, за нею впритул слідує один із охоронців, та вони покидають кут огляду відеокамери, другий охоронець залишається біля антикрадіжкової рамки і телефонує, при цьому проходячи до торгівельного залу за напрямком руху ОСОБА_11 та охоронця.

Таким чином, з відеозапису встановлено, що при виході ОСОБА_11 із магазину спрацювала антикрадіжкова рамка, але на вимогу охоронців повторно проти через неї а також представити для огляду вміст своєї сумки, вона відмовилась, та намагалась сховатися від охоронців в торгівельній залі магазину.

Показаннями свідка ОСОБА_23 , яка працює в магазині «Спортмастер», продавцем-консультантом, та яка спостерігала 18.10.2015р. як ОСОБА_11 по виходу із примірювальної до торгівельного залу, який розподілений на дві частини чоловічого та жіночого одягу, одну куртку повісила в чоловічому відділі, іншу куртку побігла та повісила в жіночому відділі. Вона відразу підійшла та перевірила куртку, яку ОСОБА_11 повісила в чоловічому відділі, та на місці з`ясувала, що чоловіча куртка висить на вішалці, а друга пуста вішалка схована прямо в куртку, з приводу чого вона зробила для себе висновок, що друга вішалка була знята із іншої куртки та схована в цю куртку. Вона відразу перевірила куртку, яку ОСОБА_11 повісила в жіночому відділі, та в кармані виявила поламаний антикрадіжковий сигнальний пристрій у вигляді датчика, який закріплюється на товарі для продажу в магазині. В цей момент вона також побачила, як в чоловічому відділі ОСОБА_11 практично схопила чоловічу куртку іншого виробника «Найк», при цьому не розглядала та не міряла її, а повідомила її про те, що вона буде купувати цю куртку і попрямувала в сторону каси.

Враховуючи, що ОСОБА_11 могла викрасти куртку, вона відразу повідомила охоронця Усатого Руслана про те, що виявила в чоловічій куртці дві вішалки та в кармані жіночої куртки поламаний антикрадіжковий датчик, та оскільки вона повинна за своїми функціональним обов`язками знаходитись в торгівельному залі, повернулася до свого робочого місця та в подальшому не стежила за діями ОСОБА_11 . Також зазначила, що в магазині було з`ясовано, що ОСОБА_11 намагалася викрасти жіночу куртку торгової марки «Columbia».

Показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_24 , який працює в магазині «Спортмастер» на посаді старшого охоронця, якому 18.10.2015р. приблизно о 16-17 год продавець ОСОБА_23 повідомила про те, що ОСОБА_11 залишила чоловічу куртку на стелажі на двох вішалках, та в кармані жіночої куртки, яку повісила ОСОБА_11 , продавець знайшла поламаний антикрадіжковий датчик магазину.

Знаючи такі обставини, він пильно спостерігав за ОСОБА_11 в торгівельному залі, відразу він в силу в своїх обов`язків не міг підійти до неї в торгівельному залі та запропонувати їй показати вміст сумки та перевірити її на наявність схованого товару магазину, оскільки за його функціональним обов`язками запобігти крадіжці можливо тільки в момент спрацювання антикрадіжкової рамки при виході покупця із магазину. В процесі спостереження за ОСОБА_11 він побачив, як вона зі стелажу взяла чорного кольору чоловічу куртку та швидко підійшла з нею до каси, де залишила її під приводом того, що вона в подальшому буде її купувати, потім відійшла від каси та затрималась біля стелажу з головними уборами. В нього склалося враження, що вона таким чином чекала на те, щоб він відійшов від виходу, але не дочекавшись, цього, вона попрямувала до виходу, оскільки він продовжував знаходитися біля антикрадіжкової рамки при виході з магазину, та ОСОБА_11 вийшла через антикрадіжкову рамку. Коли на виході ОСОБА_11 з магазину на неї спрацювала антикрадіжкова рамка, він зупинив ОСОБА_11 , попросив повернутися до магазину та показати вміст її сумки та наявних в неї речей, на які могла спрацювати антикрадіжкова рамка, але ОСОБА_11 відмовилася показувати свої речі, повідомивши, що не знає, що може в її сумці спрацювати на антикрадіжкову рамку, та висловлювала припущення про те, що її чоловік міг покласти якісь речі в її сумку, але показувати вміст сумки категорично відмовилась.

Він запросив її повернутися в приміщення магазину та повідомив про те, що має викликати міліцію. ОСОБА_11 повернулася в приміщення магазину, зателефонувала своєму чоловіку, та хвилин через 25-30 до магазину приїхав чоловік, який представився як чоловік ОСОБА_11 , вони декілька секунд між собою перемовилися, а потім в присутності них відкрили сумку та дістали з сумки ОСОБА_11 завернуту в тубус куртку торгової марки «Columbia», після чого він викликав міліцію. При візуальному огляді на куртці були маленькі вм`ятини від захисного антикрадіжкового датчика магазину, на що також була звернута увага ОСОБА_11 .

Упродовж часу очікування міліції чоловік ОСОБА_11 повідомив їм про те, що зазначену куртку вони придбали у невідомої особи, якого він може їм привезти як свідка, та який може підтвердити факт продажу їм зазначеної куртки.

Відразу після виявлення куртки, яку ОСОБА_11 намагалася викрасти, в магазині перерахували наявність товару, та поки чекали на працівників міліції, встановили, що саме ця куртка є нестачею в магазині.

Також свідок зазначив, що антикрадіжкова рамка спрацювала на куртку, з якої ОСОБА_11 таємно зірвала антикрадіжковий датчик магазину, оскільки виробник на деякі моделі товару облаштовує свої антикрадіжкові датчики, які спрацьовують на антикрадіжкові рамки з метою запобігання їх викраденню, саме таким датчиком була оздоблена куртка торгової марки «Columbia», та про ще не знала ОСОБА_11 .

В подальшому в процесі очікування працівників міліції чоловік ОСОБА_11 з метою позитивного вирішення виниклого конфлікту запропонував їм оплатити викрадений товар, але вони повідомили про те, що будуть очікувати працівників міліції.

Крім того, свідок зазначив, що поведінка ОСОБА_11 при передачі на касу куртки з метою її відкладення на деякий час, була розрахована на те, що персонал магазину в очікуванні повернення клієнта магазину втрачає свою пильність та таким чином вона може безперешкодно вийти із магазину, не привертаючи до себе пильної уваги працівників магазину.

Заявою адміністратора ТОВ «Спортмастер-Україна» ОСОБА_25 від 18.10.2015р. про те, що 18.10.2015р. приблизно о 17 год 30 хв ОСОБА_11 намагалась пройти через антикрадіжкову рамку з курткою торгової марки Columbia, не розрахувавшись за неї (том 2 а.п. 9-10).

Протоколом огляду місця події від 18.10.2015р. та фототаблицею до нього, відповідно до якого в приміщенні магазину «Спортмастер», розташованому за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 28, ОСОБА_11 представила належну їй сумку, в якій серед інших речей знаходився чохол бежевого кольору, гаманець з грошовими коштами у розмірі 22,35 грн, також слідчим оглянуто куртку жіночу блакитного кольору (том 2 а.п. 12-18).

Накладними ТОВ «Спортмастер-Україна» щодо вартості та належності ТОВ «Спортмастер-Україна» жіночої пухової куртки торгової марки «Columbia», блакитного кольору, артикул L1058404L, вартість якої становить 3299,00 грн (том 2 а.п. 20-22).

Протоколом огляду предметів слідчим СВ Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві, відповідно до якого оглянута жіноча пухова куртка торгової марки «Columbia», блакитного кольору, на якій знаходиться етикетка з написом: артикул L1058404L, WL 1058 СLВ, розмір 48, ціна 3299,00 грн, дата виготовлення 05.2015, строк придатності необмежений, одяг для активного відпочинку, імпортер ТОВ «Спорт мастер Україна», м. Київ, бул. Л. Українки, 28 (том 2 а.п. 23-24), яка відповідно до постанови слідчого від 19.10.2015р. визнана речовим доказом у кримінальному провадженні (том 2 а.п. 25).

Розпискою представника ТОВ «Спортмастер-Україна» ОСОБА_13 , якою підтверджено факт повернення слідчим зазначеної куртки представнику ТОВ «Спортмастер-Україна» (том 2 а.п. 27).

При перегляді в судовому засіданні відеозаписів з камер відеоспостереження з місця події магазину «Спортмастер», які містяться на оптичному диску СD-R (том 2 а.п. 50), який постановою слідчого від 19.10.2015р. визнаний та долучений до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу (том 2 а.п. 52-53) ОСОБА_11 підтвердила, що на відеозаписах зображена саме вона, та з відеозаписів видно, як ОСОБА_11 о 16.55.00 зайшла до приміщення магазину «Спортмастер», о 16.58.43 взяла зі стелажу разом із вішалками дві куртки світлого кольору, накинула їх собі на ліве передпліччя, швидко підійшла до протилежного стелажу, звідки не розглядаючи товару, взяла куртку темного кольору, яку поклала поверх курток світлого кольору та пройшла вперед, вийшовши із куту огляду камери відеоспостереження, о 17.08.00 - вийшла з примірювальної, тримаючи в руках на вішалках дві куртки темного та світлого кольору, при цьому куртка темного кольору була складена вдвоє рукавами один до одного, яку попередеду ОСОБА_11 прикривала ззовні куртка світлого кольору, та о 17.13.00 - намагалася вийти через антикрадіжкові рамки з приміщення магазину та була зупинена охоронцем.

Дії ОСОБА_11 по виходу з примірювальної при складанні куртки темного кольору вдвоє з метою видавання наявності у неї в руках трьох курток при підрахуванні їх за трьома рукавами курток з одного боку та притисненні курткою світлого кольору другої половини наявної в руках у ОСОБА_11 темної куртки до її тулубу, свідчать про те, що таким чином остання для наявних в приміщенні магазину вільних спостерігачів та персоналу магазина створила уяву в них про наявність у неї в руках трьох курток, з якими вона виходила з примірювальної магазину.

Суд, оцінюючи в сукупності здобуті у справі докази кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, визнає доведеним у судовому засіданні вчинення обвинуваченою ОСОБА_11 середньої тяжкості кримінальних правопорушень і кваліфікує її дії за всіма епізодами за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Судом також достовірно встановлено, що пояснення допитаних в судовому засіданні свідків, які є працівниками магазину «ZARA» ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та магазину «Спортмастер» ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , стабільні, логічно послідовні і не суперечать іншим доказам, наявним в матеріалах кримінального провадження. В ході судового розгляду також встановлено відсутність будь-яких даних, що свідчать про те, що будь-хто з допитаних у даному кримінальному провадженні зазначених осіб мав неприязні стосунки із обвинуваченою і з цієї причини міг обумовити останню, у зв`язку з чим суд визнає неспроможною версію обвинуваченої про те, що зазначеними свідками сфальсифіковані факти таємного викрадення нею сандалів та куртки жіночих із магазинів, які не були доведені нею до кінця, з причин, які не залежали від її волі з метою незаконного притягнення її до кримінальної відповідальності або з метою підвищення показників роботи охоронців по затриманню крадіїв та отриманню відповідних заохочень від керівництва магазину в частині оплати їх праці.

Таким чином, вчинення обвинуваченою закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна з магазинів «ZARA» та «Спортмастер», вчинених повторно, підтверджено в судовому засіданні не тільки показаннями свідків, але й протоколами оглядів відеозаписів з камер відеоспостереження, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні записами з камер відеоспостереження, якими облаштовані магазини « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та «Спортмастер», при оцінці яких в їх сукупності слід визначити представлені органом досудового розслідування відеозаписи належними та допустимими доказами у кримінальному провадженні.

Аналіз наведених доказів, поведінка ОСОБА_11 в магазинах, пов`язана з приховування викраденого товару в особистій сумці, ненадання можливості у добровільному порядку перевірити її сумку та особисті речі з метою можливого виявлення викраденого товару, відмова на запрошення охоронців магазинів повторно пройти через антикрадіжкову рамку, намагання позбавитися від викрадених сандалів, та пред`явлення куртки охоронцям у неможливості від неї позбавитися як товару, який був придбаний заздалегідь у іншого продавця за відсутності будь-яких документів, інших доказів на підтвердження цих обставин, дії обвинуваченої, які носили тотожний та системний характер, її ухиляння від спілкування з охоронцями магазинів щодо виявлення викраденого товару, в своїй сукупності свідчать про те, що ще в момент таємного заволодіння товаром, вона мала намір їх привласнити та повільно винести за межі магазинів.

Таким чином, суд критично оцінює показання обвинуваченої ОСОБА_11 щодо невизнання нею своєї вини, оскільки сукупність досліджених у суді доказів свідчить про направленість умислу обвинуваченої на умисне викрадення чужого майна, вчинене повторне, яке не доведене до кінця з причин, що не залежали від її волі, що підтверджено в суді стабільними показаннями свідків щодо цілеспрямованих дій обвинуваченої для досягнення мети викрадення чужого майна, дослідженими в судовому засіданні іншими належними та допустимими доказами, та розцінює таку позицію обвинуваченої в судовому засіданні як спосіб виконання нею конституційного права на свій захист від обвинувачення та уникнення від кримінальної відповідальності за наслідками вчинення кримінальних правопорушень в період дії іспитового строку при звільненні її від відбування покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком суду.

Призначаючи обвинуваченій вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, її молодий вік, задовільний стан здоров`я, наявність на утриманні неповнолітнього сина, той факт, що вона позитивно характеризується за місцем проживання, займається суспільно корисною працею, має три непогашені судимості за вчинення злочинів проти власності, та вчинила кримінальні правопорушення в період іспитового строку за попереднім вироком суду, при цьому повторно намагалась вчинити крадіжки чужого майна при обставинах, які є тотожними за обставинами та характером вчинення попередніх крадіжок майна з торгівельних залів магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_5 », «Colins» за попередніми вироками судів.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відносить наявність на утриманні обвинуваченої неповнолітнього сина, її зайнятість суспільно корисною працею. При цьому, в ході досудового розслідування та в судовому засіданні даних про щире каяття обвинуваченої, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень не здобуто, навпаки, обвинувачена з метою приховати свою особу, при затриманні її в магазині «ZARA», скрила своє прізвище з метою уникнути кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні щодо характеристики особи також встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 14.10.2011р. ОСОБА_11 після укладення шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_26 на ОСОБА_27 (том 1 а.п. 150), має погашену судимість за вироком Березанського міського суду Київської області від 21.04.2005р. за ч. 1 ст. 307 КК України, та з 11.01.2015р. перебуває під диспансерно-динамічним наглядом лікаря нарколога та стоїть на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання наркотичних засобів та психотропних речовин, підтримує тісні стосунки зі своєю матір`ю ОСОБА_28 , яка як баба також приймає участь у вихованні неповнолітнього сина обвинуваченої ОСОБА_14 , постійно проживає з чоловіком ОСОБА_29 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд не вбачає.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винної, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженої, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі, але не на максимальний строк.

При призначенні зазначеного виду покарання суд враховує, що обвинувачена вчинила повторні кримінальні правопорушення через незначний проміжок часу після призначення їй покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком за останнім вироком суду, має непогашені судимості за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, другий епізод замаху на крадіжку чужого майна від 18.10.2015р. був вчинений нею вже в період дії відносно неї застосованого судом альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, що свідчить про схильність обвинуваченої до вчинення протиправних дій проти приватної власності, а отже про необхідність в застосуванні покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_11 раніше судима 21.07.2014р. Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, та в період іспитового строку вчинила кримінальні правопорушення, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати до покарання, призначеного за новим вироком суду, невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді одного року трьох місяців позбавлення волі. При цьому суд враховує вимоги ч. 4 ст. 71 КК України, відповідно до якої остаточне покарання за сукупністю вироків повинно бути більшим від покарання, визначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити заставу. Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_11 з 03.07.2015р. затримана в порядку ст. 208 КПК України (том 1 а.п. 113-116). Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.07.2015р. відносно ОСОБА_11 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 10 мінімальних розмірів заробітних плат, що становить 12180,00 грн (том 2 а.п. 93-95), яка була сплачена матір`ю обвинуваченої за квитанцією ПАТ «Приватбанк» №0.0.417695159.1 від 04.08.2015р. ОСОБА_28 , звільнена з-під варти ОСОБА_11 06.08.2015р. (том 1 а.п. 147-149).

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання підлягає зарахуванню попереднє ув`язнення обвинуваченої ОСОБА_11 з 03.07.2015р. по 06.08.2015р. включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_11 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_11 за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21.07.2014р. у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі, і остаточно визначити покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити заставу. Відповідно до ст. 72 КК України в строк відбування покарання зарахувати попереднє ув`язнення ОСОБА_11 з 03.07.2015р. по 06.08.2015р. включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Після набрання вироком суду законної сили та приведення вироку суду до виконання внесену на депозитний рахунок Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_28 заставу у розмірі 12180,00 (дванадцять тисяч сто вісімдесят) грн повернути ОСОБА_28 за належністю.

Речові докази у вигляді: пари жіночих сандалів, передані на відповідальне зберігання представнику ТОВ «ЗАРА Україна», та куртки марки «Columbia», передані на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Спортмастер-Україна», залишити за належністю відповідно ТОВ «ЗАРА Україна» та ТОВ «Спортмастер-Україна», оптичні диски DVD-RW - з камер відеоспостереження магазину «Зара», та СD-R - з камер відеоспостереження магазину «Спортмастер», залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1