Провадження № 1-кс/520/1234/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2013 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси Коротаєва Н.О., при секретарі Максимовій В.В., за участю прокурора Русу А.Л., слідчого Пазюкової О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області Пазюкової О.Г., погоджене зі старшим прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_1, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

05.11.2013 року до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси звернувся слідчий з клопотанням про накладення арешту на майно.

З клопотання вбачається, що 18.11.2012 року приблизно о 15.25 годині водій ОСОБА_2 грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме пунктів 2.3. «б», 2.9. «а», 12.3, 16.11, 33 (вимоги дорожніх знаків 2.1, 4.10, 5.7.2) Правил дорожнього руху України, які зобовязують водія:

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний: б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 2.9. «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;

п. 12.1 «При виборі у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості перевезеного вантажу й стан транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух і безпечний управляти їм»;

п. 16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху».

п. 33 «Дорожні знаки»: - знак пріоритету 2.1 «дати дорогу»: водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під'їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі.

Порушення виразилися у тому, що в зазначений день та час водій ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, тим самим позбавивши себе можливості адекватно сприймати навколишню дорожню обстановку та контролювати рух керованого ним транспортного засобу, керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1, та здійснюючи рух на освітленій ділянці по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю проїжджої частини вулиці 8-го Березня в місті Котовськ, Одеської області, зі сторони вул. Леніна, в напрямку вул. Луначарського, наближаючись до перехрестя нерівнозначних доріг вулиць 8-го Березня та Котовського, при наявності дорожнього знаку «дати дорогу», виїхав на вул. Котовського, маючи намір здійснити проїзд перехрестя в прямому напрямку, не поступився дорогою автомобілю НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався по вул. Котовського, з боку вул. Урицького, в напрямку вул. 50-ти річчя Жовтня, в наслідок чого, в районі будинку № 49 на вул. 8-го Березня, трапилось зіткнення цих транспортних засобів, від чого вони були відкинуті на лівий тротуар, де автомобіль НОМЕР_3, скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 18 від 15.12.2012 р., ОСОБА_4 заподіяні наступні тілесні ушкодження: двосторонній перелом обох гілок лонних кісток; повне розходження повздовжно-крижового зчленування; вогнищеві темно-червоні крововиливи у м'які тканини поперекової області зліва і справа; очаговий крововилив у навколониркову клітковину ліворуч та підтримуючу зв'язку печінки, які згідно п. п. 2.1.2, 2.1.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Згодом ОСОБА_4 від отриманих травм та травматичного шоку померла в Котовській ЦРЛ.

Пішоход ОСОБА_5, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 477 від 15.03.2013, внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку; ссаден обличчя; закритої травми грудної клітини у вигляді поперечного перелому правої ключиці в середній третині зі зміщенням кісткових відламків; забоїв м'яких тканин; уламкового перелому променевої кістки правого передпліччя в нижній третині зі значним зміщенням кісткових відламків, які згідно п.п. 2.2.2, 4.6 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Водію автомобіля швидкої допомоги ОСОБА_3, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 38 від 19.02.2013 р., внаслідок пригоди заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого подвійного перелому лівого стегна у верхній та середній третині, які згідно п.п. 2.2.2, 4.6 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Пасажир автомобіля швидкої допомоги ОСОБА_6, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 41 від 22.02.2013 р., внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозоку, забиті рани голови, садно тім'яної області голови, забиття грудної клітини, крайовий відрив верхньо-переднього кута човноподібної кістки зліва, забита рана правого колінного суглоба, які згідно п.п. 2.2.2, 4.6 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" відносяться до ушкоджень середньої тяжкості.

За даним фактом 27.11.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками ст. 286 ч. 2 КК України.

08.10.2013 року ОСОБА_2 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, слідчим ВР ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області Пазюковою О.Г.

У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_2, а саме на наступні транспортні засоби: вантажний рефрижератор «ГАЗ 3302», р.н. НОМЕР_4, року виготовлення, білого кольору; причіп до легкового автомобілюНОМЕР_5, 2007 року виготовлення, синього кольору; легковий автомобіль НОМЕР_6, 2006 року виготовлення, чорного кольору; пасажирський мікроавтобус «Ниссан», р.н. К2131 ОІ, 1985 року виготовлення, білого кольору; легковий автомобіль «БМВ», р.н. К2402 ОІ, 1986 року виготовлення, сірого кольору; легковий автомобіль НОМЕР_7, 1986 року виготовлення, синього кольору, посилаючись на те, що у кримінальному провадженні до ОСОБА_2 предявлено цивільний позов потерпілим ОСОБА_3 - на суму 30000 грн.; потерпілим ОСОБА_6 - на суму 10000 грн., цивільним позивачем ОСОБА_7 - на суму 10000 грн., та прокуратурою Одеської області в інтересах держави у особі КУ «Котовська міська лікарня» на суму 14 676, 95 грн.

Згідно ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частина друга ст. 167 КПК України проголошує, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, повязаного з їх незаконним обігом.

Згідно п. п. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

З огляду на вищенаведене, вислухавши думку слідчого і прокурора та проаналізувавши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що слідчим Пазюковою О.Г. доведено необхідність арешту майна, а клопотання підлягає частковому задоволенню. Клопотання не підлягає задоволенню в частині накладення арешту на легковий автомобіль НОМЕР_8, 2006 року виготовлення, чорного кольору, так як його відчуження заборонено (а.с. 5 - зворот).

Керуючись ст. ст. 131, 167, 170, 172-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області Пазюкової О.Г. про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на транспортні засоби, зареєстровані за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме:

- вантажний рефрижератор «ГАЗ 3302», р.н. НОМЕР_9, року виготовлення, білого кольору;

- причіп до легкового автомобілюНОМЕР_10, 2007 року виготовлення, синього кольору;

- пасажирський мікроавтобус «Ниссан», р.н. К2131ОІ, 1985 року виготовлення, білого кольору;

- легковий автомобіль «БМВ», р.н. К2402ОІ, 1986 року виготовлення, сірого кольору;

- легковий автомобіль «Мазда 626», р.н. К3216ОІ, 1986 року виготовлення, синього кольору.

Виконання ухвали покласти на слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області Пазюкову Ольгу Геннадівну.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Коротаєва Н. О.