Справа № 1523/2437/12
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2017 року Ренійський районний суд Одеської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Рені Одеської області кримінальне провадження № 1523/2437/12 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Одеської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , мешк. АДРЕСА_2 , раніше судимого: 18.05.2009 р. Ренійським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 24.12.2012 р. Ренійським районним судом Одеської області за ст.ст. 15 ч. 1 186 ч. 3, ст. 71 КК України
до 4 років та 5 місяців позбавлення волі; 27.06.2013 р. Ренійським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 3 КК України на підставі ст. 70 ч. 4 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 15-289 ч. 2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 12.01.2012 р., близько 03.00 години, будучі в стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки чужого майна, зламавши навісний замок вхідних дверей, проник до приміщення гаражу, що належить ОСОБА_6 , та розташований по вул.. Дунайській в м. Рені Одеської області біля будівлі «Ощадбанку», де у нього виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме мопедом марки «FADA-FD 50 QT-14», який знаходився в даному гаражі, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи від 11.03.2015 р., з урахуванням зносу 3920 грн.
З метою реалізації свого умислу ОСОБА_4 необхідно було вигнати з гаражу автомобіль марки «MITSUBISHILANSER-X», д/з НОМЕР_1 , чорного кольору, який також належить ОСОБА_6 , у зв`язку з чим ОСОБА_4 розбив скло задніх лівих пасажирських дверей, проник в салон вказаного автомобіля, після чого обірвав дроти замка запалювання, завдавши таким чином матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на суму 3800 грн. та здійснив спробу завести двигун, щоб виїхати з гаража, однак не довів свій умисел до кінця з причин не залежних від його волі, оскільки йому не вдалося як завести двигун автомобіля, так і вручну викотити автомобіль з гаражу, у зв`язку з чим і не вдалося заволодіти мопедом марки «FADA-FD 50 QT-14».
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми діями, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 15-289 ч. 2 КК України, за ознаками замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, з проникненням у приміщення, але не доведеного до кінця з причин, не залежних від його волі.
Однак, ОСОБА_4 на цьому не зупинився і продовжуючи свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном, знаходячись в приміщенні вказаного гаража, який належить потерпілому ОСОБА_6 , з салону автомобіля марки «MITSUBISHILANSER-X», який знаходився в гаражі, викрав майно належне ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG SGH-C200», який знаходився між водійським та пасажирським сидіннями, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи від 06.02.2012 р., з урахуванням зносу 40 грн., після чого, з лівого боку від вхідних дверей в гараж, ОСОБА_4 таємно викрав велосипед марки «Аіст», вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи від 06.02.2012 р., з урахуванням зносу 300 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 340 грн.. Після чого ОСОБА_4 з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 3 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в інше приміщення.
За сукупністю скоєного, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15-289 ч.2 та ст. 185 ч.3 КК України.
В ході розгляду кримінального провадження, прокурор змінив обвинувачення, у зв`язку з чим ОСОБА_4 , за новим обвинуваченням, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15-289 ч.2 та ст. 185 ч.3 КК України визнав у повному обсязі, в судовому засіданні визнав всі фактичні обставини скоєного, які йому пред`явлено. У сподіяному розкаюється.
Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину та не оспорював фактичних обставин справи, суд, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню у судовому засіданні, за згодою учасників процесу, змінив порядок, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та у відповідності до положень ч. 4 ст.349 КПК України, вважав за можливе обмежитись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст фактичних обставин справи, не мають сумнівів у добровільності їх позиції, та роз`яснив, що у такому випадку, вони будуть позбавлені оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Документи, які характеризують особу обвинуваченого: рапорт УІМ сектору УІМ Ренійського РВ ГУМВС України в Одеській області лейтенанта міліції ОСОБА_7 від 06.02.2012 р., згідно якого ОСОБА_4 характеризується задовільно, раніше судимий, притягувався до адміністративної відповідальності, живе за рахунок випадкових заробітків. Згідно довідок ЦРБ №№ 889, 802 від 20.03.2012 р., ОСОБА_4 на обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті не перебуває.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані правильно, за ст.ст. 15-289 ч.2 КК України, як замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, з проникненням у приміщення, але не доведеного до кінця з причин, не залежних від його волі та за ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в інше приміщення.
Суд при призначені покарання також враховує обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , яка передбачена ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , яка передбачена ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням вищевказаних обставин, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого у даному випадку можливе лише в установах, що відають відбуванням покарань, належні підстави для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України відсутні.
Судові витрати, пов`язані із проведенням експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15-289 ч. 2 КК України та ст. 185 ч. 3 КК України та призначити покарання:
- за ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;
-за ст.ст. 15-289 ч. 2 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
В силу ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати частину невідбутого покарання за попереднім вироком Ренійського районного суду Одеської області від 27.06.2013 р. та остаточно призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислювати з 02.10.2012 р.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України в Одеській області 1013 грн. 04 коп. та 1013 грн. 04 коп., а всього 2026 (дві тисячі двадцять шість) грн. 08 (вісім) коп.
Речові докази: велосипед марки «Аист», фіолетового кольору та мобільний телефон марки «SAMSUNG SGH-C200», яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 залишити зберігачу.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1