Справа № 573/1090/16-к
Номер провадження 1-кп/573/85/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2016 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Одеської області, Ширяєвського району, села Маркевичеве, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, вдівця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 12 червня 2000 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 81, ст. 17 - ст. 81 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців умовно з іспитовим строком 1 рік;

2) 17 жовтня 2001 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України 2001 року, за ч. 2 ст. 140, ст. 42, ст. 43 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців;

3) 15 листопада 2004 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць;

4) 18 квітня 2011 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

5) 18 травня 2015 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, судимості не зняті та непогашені,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця села Набережне Тростянецького району Сумської області, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого 19 жовтня 2012 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 місяців, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2014 року невідбуте покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 9 місяців 28 днів замінені на обмеження волі, звільнений з виправного центру умовно-достроково на строк 1 рік 1 місяць 17 днів обмеження волі, судимість не знята і не погашена,

- за ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
16 серпня 2015 року ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 вирішили скоїти крадіжку майна з домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Реалізуючі свій злочинний намір, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 16 серпня 2015 року близько 23 год. 30 хв. прибули до вказаного вище господарства, перелізли через паркан і проникли на територію господарства, де, зламавши навісний замок на дверях, проникли до гаражу, звідки таємно викрали:

- дизельний мотоблок «Forte HSD 1G-105» вартістю 10189 грн. 44 коп.,

- станок деревооброблювальний УБДН-6 «Електромаш» вартістю 3090 грн. 70 коп.,

- бензиновий тример кусторез «Енергомаш» БТ-8942Д вартістю 2746 грн. 86 коп.,

- водяний насос «JSW» м1В вартістю 1643 грн. 76 коп.,

- бензопилу «VORSKLA» ПМЗ-40-1,7 вартістю 514 грн. 92 коп.,

- шину до бензопили «PARTNER» вартістю 217 грн. 75 коп.,

- фарбу водоемульсійну «МІКС» білого кольору в банці вагою 1,4 кг вартістю 25 грн.,

- фарбу грунтуючу «Зебра» сірого кольору в банці вагою 0,8 кг вартістю 46 грн. 50 коп.,

- 2 лампи енергозберігаючі «MAXUS» 13W загальною вартістю 106 грн. 95 коп.,

- 12 л бензину марки А-95 вартістю 237 грн.,

- 2 колонки автомобільні «PROWEST» WS-10-12TW вартістю 101 грн. 73 коп.,

- металевий міксер для розмішування сухих будівельних сумішей «Master Tool» вартістю 14 грн. 09 коп.,

- балончик з емаллю з ефектом хрому об`ємом 400 мм марки «Lider» вартістю 68 грн. 45 коп.,

- пилу циркулярну по дереву з напайкою розміром 210 мм х 36Т х 32Н вартістю 74 грн. 80 коп.,

- 2 ланцюги до бензопили «OREGON» загальною вартістю 637 грн.,

- 1,5 л мінерального масла «Manol» вартістю 96 грн. 53 коп.

У подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перенесли викрадене майно за межі господарства ОСОБА_9 і використали його у своїх корисливих цілях.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_7 і ОСОБА_8 спричинили ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 19811 грн. 48 коп.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розуміли їх суспільну небезпечність, усвідомлювали можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажали їх настання, тобто діяли з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість не визнав повністю. Суду пояснив, що 16 серпня 2015 року близько 18 години до нього додому прийшов ОСОБА_8 з незнайомим йому чоловіком, якого відрекомендував як ОСОБА_16 . Оскільки в цей день святкували хрещення його дитини, то він виніс на подвір`я горілку та закуску і спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_16 випили, поговорили про життя і ОСОБА_8 з товаришем від нього пішли. В цей день близько 22 години ОСОБА_7 пішов на річку перевірити сітки, чи поймалась риба. Коли йшов назад додому, то біля подвір`я ОСОБА_17 побачив ОСОБА_8 , який попросив допомогти перевезти речі від співмешканки ОСОБА_18 , з якої вони розійшлись, бо ОСОБА_19 пішов від неї і мешкає вже в м. Суми з іншою дівчиною, на що він погодився.

17 серпня 2015 року близько 4 години ранку ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_8 і попросив під`їхати до нього додому на Новоселівку. Він під`їхав до двору на своєму автомобілі, на лавочці сиділи ОСОБА_8 та ОСОБА_16 . ОСОБА_8 відкрив ворота і ОСОБА_7 заїхав у двір. Там вони стали вантажити в автомобіль мотоблок, косарку, бензопилу, циркулярку, ще якісь предмети у мішках. Все він відвіз до себе додому, бо ОСОБА_19 попросив про це. Також він попросив ОСОБА_7 допомогти продати ці речі. ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_20 і запропонував придбати мотоблок та інші речі. ОСОБА_11 теж зателефонував і запропонував придбати бензопилу. Хлопцям говорив, що продає знайомий, якому терміново потрібні гроші. ОСОБА_21 сказав, що йому мотоблок не потрібен, але він запитає у двоюрідного брата. ОСОБА_10 зателефонував йому і сказав, що брат хоче купити мотоблок. 17 серпня 2015 року ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_16 близько 22 години виїхали в село Барило, там зустрілися з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які приїхали за мотоблоком. Вони в цей день продали мотоблок ОСОБА_12 , циркулярку - ОСОБА_10 . Потім через декілька днів ОСОБА_11 він продав бензопилу. Оскільки в селі почали говорити про крадіжку майна у ОСОБА_9 , сусіда ОСОБА_8 , ОСОБА_19 із села кудись зник, тоді він зрозумів, що, мабуть ті речі були викрадені, тому все інше, що у нього залишилось, викинув. Про крадіжку нічого не знав, спільно з ОСОБА_8 її не вчиняв. Під час досудового розслідування обмовив себе.

Обвинувачений ОСОБА_8 суду зазначив, що свою винуватість визнає повністю. Він дійсно викрав майно у ОСОБА_9 . Але крадіжку вчинив не з ОСОБА_7 , а з ОСОБА_16 , випадковим знайомим, прізвище якого не знає. Також суду пояснив, що 16 серпня 2015 року вдень в с. Вири зустрів чоловіка, обличчя якого йому здалося знайомим. Цей чоловік представився ОСОБА_16 і запитав у нього, де проживає ОСОБА_22 . Оскільки ОСОБА_15 доводився йому родичем по лінії співмешканки, то він сказав ОСОБА_16 , що проведе його до ОСОБА_23 . ОСОБА_16 розповів, що шукає свою співмешканку, яка з подругою приїхала в с. Вири до ОСОБА_15 . Але вдома у ОСОБА_15 нікого не було і вони пішли від нього. Слово за слово по дорозі розговорилися з ОСОБА_16 і він запропонував йому обікрасти сусіда ОСОБА_24 , на що той погодився. Під час розмови проходили повз подвір`я ОСОБА_25 і вирішили зайти до нього, тому що він знав про свято у ОСОБА_26 з нагоди хрещення його дитини. Когут ОСОБА_26 вийшов з хати, виніс горілку та закуску і вони у дворі втрьох випили. Деякий час посиділи, поговорили і вони з ОСОБА_16 пішли. В цей же день близько 22 години зустріли ОСОБА_25 , коли він йшов з річки. Так як вони з ОСОБА_16 вирішили обікрасти ОСОБА_9 , а у ОСОБА_7 був автомобіль, тому він попросив його допомогти у перевезенні майна. Але при цьому ОСОБА_8 сказав йому, що розійшовся з ОСОБА_18 і мешкає вже в Сумах з іншою дівчиною, тому треба перевезти речі від ОСОБА_18 . ОСОБА_7 погодився і вони розійшлись. Близько 23 23.30 години вони з ОСОБА_16 з городу проникли у господарство ОСОБА_9 , зламали замки та двері у гараж, звідки викрали мотоблок, косарку, бензопилу, циркулярку, водяний насос та інші речі. Викрадене перенесли до його господарства. Потім він зателефонував ОСОБА_7 і попросив приїхати та допомогти перевезти речі. Через деякий час ОСОБА_26 приїхав на своєму автомобілі, заїхав до нього у двір, вони всі разом завантажили речі і перевезли у господарство ОСОБА_7 . Також він попросив ОСОБА_26 допомогти продати йому речі і той став телефонувати своїм знайомим. Він допоміг йому продати мотоблок. За це він заплатив ОСОБА_7 500 грн., ОСОБА_16 він дав 200 грн. і той наступного дня після крадіжки поїхав в м. Суми, з того часу вони більше ні разу не бачилися. ОСОБА_8 поїхав в м. Суми до своєї подруги. А ОСОБА_7 в цей час продавав викрадені у ОСОБА_9 речі, але гроші від продажу залишив собі. Тому він так розізлився на ОСОБА_26 , що обмовив його в частині того, що вони спільно вчинили крадіжку. Але ОСОБА_7 участі у крадіжці не приймав, про те, що він допомагає вантажити та продавати викрадені речі він також не казав ОСОБА_7 .

Хоча обвинувачений ОСОБА_7 не визнав свою винуватість, ОСОБА_8 визнав частково, оскільки став виправдовувати ОСОБА_7 , але їх винуватість в умисному, таємному та спільному викраденні майна ОСОБА_9 підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_9 .

Так, потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що з сім`єю він проживає в м. Суми, а в с. Вири вони придбали домоволодіння і користувались ним як дачею. 16 серпня 2015 року близько 20 години він повіз дружину та онука в м. Суми. Повернувся в с. Вири близько 12 години 17 серпня 2016 року і виявив, що на дверях гаражу зламані замки, зірвані двері, всередині повний гармидер і там нічого немає. У нього викрали мотоблок, бензокосу, бензопилу, деревооброблюваний станок, бензин, фарбу, інструменти. Підозра у нього впала на сусіда ОСОБА_27 , який із села зник. З`явився він через півроку, все заперечував, говорив, що нічого у нього не крав. Коли вони були в приміщенні Білопільського відділення поліції, то ОСОБА_8 у його присутності розповів працівнику карного розшуку ОСОБА_28 про те, що крадіжку вони вчинили разом з ОСОБА_29 .

З викраденого ОСОБА_9 повернули: ОСОБА_11 - бензопилу «Ворскла», ОСОБА_10 деревооброблювальний станок.

ОСОБА_7 обіцяв йому, що розрахується за викрадене майно. Але ніяких дій для цього не прийняв, а навпаки. В червні місяці 2016 року він влаштував йому скандал при свідках, що відсидить своє в тюрмі, але йому нічого не заплатить.

Під час слідчого експерименту ОСОБА_7 все добровільно розповів і показав у його домоволодінні, як вони з ОСОБА_8 проникли до двору з городу, як зламали замки та двері у гаражі, як виносили викрадене майно. Розбіжностей у нього та ОСОБА_7 не було, окрім місця знаходження тримера, бо ОСОБА_7 говорив, що тример лежав, хоча він висів на стіні у гаражі. Ніхто ОСОБА_7 не підказував і не погрожував.

ОСОБА_8 на слідчому експерименті теж все добровільно розказав і показав на місці. Говорив він, що крадіжку вчинили спільно з ОСОБА_7 , третього з ними не було. Його вразило те, що розповіді ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на слідчих експериментах дуже співпали.

Також вина ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтверджується показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які суду показали наступне.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що у серпні 2015 року, точної дати не пам`ятає, він по роботі був у с. Вири і в магазині зустрів ОСОБА_7 , який запропонував придбати мотоблок та циркулярку. Через тиждень після цієї зустрічі ОСОБА_7 зателефонував йому пізно вночі та знову запропонував придбати мотоблок за 8000 грн. Він відповів, що йому мотоблок не потрібен, але він спитає у свого двоюрідного брата ОСОБА_12 . Брат погодився купити, але за меншу ціну. Наступного дня після нічного дзвінка ОСОБА_7 ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 приїхали в село Барило, там ОСОБА_7 на своєму автомобілі привіз майно, яке пропонував купити. Вони з хлопцями та своєму автомобілі та ОСОБА_7 на своєму автомобілі з`їхали з траси в поле і там стали роздивлятись мотоблок, циркулярку. Мотоблок купив ОСОБА_12 за 4000 грн., він купив циркулярку за 700 грн., хоча спочатку ОСОБА_7 за неї у нього запросив 4000 грн. З ОСОБА_7 був ще один незнайомий йому чоловік нижчого росту. Майно продавав ОСОБА_7 , торгувався за майно теж він, гроші за майно віддавали йому, незнайомий чоловік мовчав. Після цього через декілька днів ОСОБА_11 у ОСОБА_7 купив бензопилу. ОСОБА_10 не знав, що придбана ним циркулярка була краденою. Як тільки про це дізнався, то повернув її потерпілому.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що у серпні 2015 року, точно дати не пам`ятає, йому зателефонував ОСОБА_30 і запропонував придбати бензопилу за 400-500 грн. Зразу він не погодився, але тоді подумав і сам передзвонив ОСОБА_26 і дав згоду на придбання бензопили. До цього до нього додому приїхали ОСОБА_10 із ОСОБА_12 і попросили причеп, щоб з`їздити в с. Барило за мотоблоком. Він дав їм причеп і поїхав з ними за компанію. Приїхали в село Барило вже по темному, з`їхали з траси в поле. ОСОБА_7 на своєму автомобілі привіз мотоблок, у його машині були й інші предмети. ОСОБА_12 купив мотоблок, а ОСОБА_10 - циркулярку. З ОСОБА_7 був незнайомий йому чоловік, майно продавав ОСОБА_7 . Тижнів через 2 після цих подій ОСОБА_11 придбав у ОСОБА_7 бензопилу. Коли він дізнався, що вона була викрадена у ОСОБА_9 , то повернув її потерпілому.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що приблизно у серпні 2015 року йому зателефонував двоюрідний брат ОСОБА_21 і запропонував придбати мотоблок. Він відповів, що подумає. Через тиждень знову брат йому сказав, що продається недорого мотоблок. Він вирішив його купити. В цей же день, коли брат другий раз йому сказав за мотоблок, він із ОСОБА_10 взяли у ОСОБА_11 причеп і втрьох поїхали в с. Барило. В с. Барило ОСОБА_7 показав з`їхати в поле із траси, вони з`їхали. ОСОБА_7 був із незнайомим чоловіком нижчим на зріст. У автомобілі ОСОБА_7 був мотоблок, вони його обдивились і він купив його за 4000 грн. Також купив і водяний насос. До мотоблока ОСОБА_7 та незнайомий чоловік не віддали навісне, бо сказали, що передадуть пізніше. Цей мотоблок він спочатку привіз в село Суханівка до батьків, а через деякий час забрав до себе в м. Суми. Так як мотоблок не зовсім добре працював, до нього не хватало комплектуючих деталей, тому він його продав незнайомим людям. Насос також продав. Коли купляв мотоблок та нанос, то не знав, що вони крадені.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що мешкає поряд з потерпілим ОСОБА_9 в с. Вири Білопільського району і підтримує з ним дружні стосунки. 16 серпня 2016 року ОСОБА_9 з с. Вири повіз в м. Суми дружину та онука. Зателефонував йому потерпілий 17 серпня 2016 року і сказав, що його обікрали та попросив прийти. ОСОБА_13 прийшов до двору потерпілого, побачив, що у гаражі зірвані замки, двері та немає мотоблока, тримера, бензопили та інших предметів. Він сказав ОСОБА_9 , щоб той зателефонував у поліцію. Через деякий час приїхала поліція, все зафіксувала. ОСОБА_13 та ОСОБА_9 зразу запідозрили ОСОБА_8 , який швидко із села зник. Через півроку він з`явився. Коли ОСОБА_13 його побачив, то ОСОБА_19 запитав, чому всі думають на нього, хоча він цього не робив. Потім стало відомо, що крадіжку вчинили ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Також ОСОБА_13 спільно з ОСОБА_14 був присутній понятим під час слідчих експериментів з участю ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Що ОСОБА_7 , що ОСОБА_8 на слідчих експериментах розказали та показали, що крадіжку у ОСОБА_9 вчинили вдвох. Обидва добре орієнтувалися у господарстві потерпілого, хоча ОСОБА_13 достовірно відомо, що ніхто з них раніше у ОСОБА_9 не був жодного разу. Чітко показували, де лежали викрадені речі. Також його вразило те, що вони окремо один від одного все показували на слідчих експериментах, але їх покази були майже ідентичні. ОСОБА_9 ще запитав у ОСОБА_8 , хто з вами був третій. На що той відповів, що ніякого третього не було. Також ОСОБА_19 зазначив, що коли заглянули у вікно гаражу і побачили там мотоблок, то ОСОБА_7 зразу став комусь телефонувати.

Як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_8 все добровільно розповідали, ніяких погроз на їх адресу не було, ніхто їм нічого не підказував і тиску на них не чинив.

Під час слідчого експерименту ОСОБА_7 під вартою не перебував, сам прийшов до господарства ОСОБА_9 і потім разом з ОСОБА_13 йшов додому після закінчення експерименту.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що влітку минулого року до нього додому прийшов ОСОБА_9 і попросив бути понятим під час слідчого експерименту у його господарстві з ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 в цей день ОСОБА_14 побачив перший раз у своєму житті. У господарстві потерпілого ОСОБА_7 розказав, що спільно з ОСОБА_8 з городу проникли до двору ОСОБА_9 , у гаражі ломом зламали замки на вхідних дверях, а другі двері зняли із завіс. Показав, що у сараї взяли мішки, в які вантажили викрадене. Розказав, що вивели звідки мотоблок, також забрали бензопилу, циркулярку, тример, фарби та інші речі. ОСОБА_7 вів себе впевнено, не хвилювався, ніхто йому не підказував, погроз та тиску на нього не було ні з чийого боку. Після слідчого експерименту всі розійшлися по домівках, в тому числі і ОСОБА_7 .

В цьому вже році ОСОБА_14 був понятим і на слідчому експерименті з участю ОСОБА_8 , який теж розказав, що крадіжку вчинили вдвох з ОСОБА_7 . Показував, що у двір проникли через його город, також показав як проникли до гаражу, що там викрали. Показання ОСОБА_8 повністю співпали з показаннями ОСОБА_7 під час слідчих експериментів. Після розповідей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сумнівів у ОСОБА_14 щодо правдивості їхніх слів ніяких не виникло.

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що в серпні 2015 року приблизно в обідню пору, а можливо і пізніше, до нього додому прийшли ОСОБА_8 разом з незнайомими йому двома молодими жінками та чоловіком. Запропонували випити, на що ОСОБА_15 погодився. Через деякий час у господарстві загавкала собака і ОСОБА_15 на вулиці біля хвіртки свого двору побачив ОСОБА_7 . ОСОБА_8 вийшов до ОСОБА_7 , вони недовго поговорили, ОСОБА_7 пішов далі по вулиці, а ОСОБА_8 повернувся до столу. Ще деякий час гості побули у ОСОБА_15 , а потім всі четверо пішли від нього. Про обставини викрадення майна у потерпілого ОСОБА_9 свідку нічого не відомо.

Незважаючи на показання обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував свою причетність до викрадення майна у ОСОБА_9 , та показання ОСОБА_8 , який намагався виправдати ОСОБА_7 та заперечував факт спільного з ним вчинення злочину, їх винуватість у таємному викраденні майна ОСОБА_9 підтверджується також наступними письмовими доказами, а саме:

- витягами із кримінальних проваджень №0000492 та №0000330, із яких вбачається, що 17.08.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесена інформація про те, що невідомі особи в ніч з 16 на 17.08.2015 проникли до гаражу в домогосподарстві по АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_9 , та викрали звідти дизельний мотоблок, бензопилу «Ворскла», деревооброблювальний станок та інше майно (том 2 а. п. 29, 183);

- карткою прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується), яка надійшла по телефону від 17 серпня 2015 року №2838, відповідно до якої ОСОБА_9 повідомив, що в період часу з 20 год. 16 серпня 2015 року по 15.50 год. 17 серпня 2015 року із сараю його дачного будинку в АДРЕСА_5 зник мотоблок, косарка, бензопила (том 2 а. п. 30);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 17 серпня 2015 року, у відповідності з яким ОСОБА_9 заявив, що у ніч з 16 на 17 серпня 2015 року невідомі особи проникли до дачного домогосподарства за адресою: АДРЕСА_5 , та викрали звідти бензокосарку, мотоблок, бензопилу, бензин, культиватор (том 2 а. п. 31);

- протоколом огляду місця події від 17 серпня 2015 року з фототаблицею до нього, під час якого було оглянуто домоволодіння потерпілого ОСОБА_9 , звідки обвинувачені викрали майно останнього, у гаражі на дерев`яному столі на пістолеті для силікону виявлено слід пальців руки розміром 10 х 16 мм та 21 х 25 мм, у якому відобразилися папілярні лінії, а на пластиковій пляшці об`ємом 1,5 л виявлено третій слід пальця руки розміром 20 х 15 мм. На вхідних дверях від пристройки вилучено зліпок з пластеліну сліду знаряддя взлому (том 2 а. п. 33-60);

- висновком експерта від 31 березня 2016 року №1073, згідно з яким загальна вартість викраденого майна, а саме: металевого міксеру для розмішування сухих будівельних сумішей, балончику з емаллю з ефектом хрому, об`ємом 400 мм, пили циркулярної по дереву з напайкою без зносу (як нового) станом на 17 серпня 2015 року могла становити 890 грн. 87 коп. (том 2 а. п. 63-67);

- висновком експерта від 07 жовтня 2015 року №1946, у відповідності з яким залишкова вартість викраденого майна у ОСОБА_9 з урахуванням зносу станом на 17 серпня 2015 року могла становити 18581 грн. 88 коп. (том 2 а. п. 72-79);

- висновком експерта від 07 жовтня 2015 року №1945, відповідно до якого залишкова вартість викраденого майна у ОСОБА_9 з урахуванням зносу станом на 17 серпня 2015 року могла становити 338 грн. 73 коп. (том 2 а. п. 82-84);

- протоколом огляду предметів від 03 березня 2016 року, згідно з яким встановлено, що на оптичному диску є інформація про зв`язок абонентів, надання телекомунікаційних послуг, їх тривалість, зміст, здійснених за період з 16 серпня 2015 року по 01 лютого 2016 року по номерам НОМЕР_1 і НОМЕР_2 та роздруківкою зазначеної інформації, з якої вбачається, що в момент крадіжки 16.08.2016 ОСОБА_7 тричі, о 23.16.47, 23.25.32, 23.33.18 телефонував свідку ОСОБА_10 на телефон за номером НОМЕР_3 , цей номер телефону свідком був названий в судовому засіданні (том 2 а. п. 90-111);

- протоколом огляду місця події від 15 березня 2016 року з фототаблицею до нього, згідно з яким у АДРЕСА_6 оглянуто легковий автомобільний причеп зеленого кольору, модель «ЛЕВ 183141», на якому свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перевозили предмети, які придбали у ОСОБА_7 (том 2 а. п. 113-116);

- протоколом огляду місця події від 06 квітня 2016 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого по вул. Садовій в с. Стецьківка Сумського району навпроти продуктового магазину біля будинку №10 на асфальтованій дорозі ОСОБА_11 у мішку білого кольору приніс бензопилу Vorskla, яку придбав у ОСОБА_7 (том 2 а. п. 119-123);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 07 березня 2016 року, у відповідності з яким ОСОБА_9 впізнав свій деревооброблювальний станок УБДН-6 «Електромаш», який був виданий працівникам поліції свідком ОСОБА_10 (том 2 а. п. 124-129);

- протоколом огляду місця події від 09 квітня 2016 року з фототаблицею до нього, у відповідності з яким слідчим оглядалась силіконова шланга прозорого кольору з білявим відтінком до водяного насосу, що був викрадений у ОСОБА_9 . Дана шланга була видана свідком ОСОБА_12 (том 2 а. п. 135-140);

- протоколом огляду місця події від 07 березня 2016 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого під час огляду квартири АДРЕСА_7 , де мешкає потерпілий ОСОБА_9 , виявлено деревооброблювальний станок УБДН-6 "Електромаш", який був викрадений у нього обвинуваченими і який був повернутий потерпілому свідком ОСОБА_10 (том 2 а. п. 142-151);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 30 травня 2016 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_9 впізнав бензопилу «Vorskla», яка була видана свідком ОСОБА_11 (том 2 а. п. 152-154);

- протоколом слідчого експерименту від 17 травня 2016 року та фототаблицею до нього, під час якого ОСОБА_7 розповів та показав, як разом з ОСОБА_8 скоювали крадіжку з домогосподарства за адресою: АДРЕСА_5 та кому продали викрадені речі (том 2 а. п. 165-179);

- протоколом слідчого експерименту від 27 жовтня 2016 року та оптичним лазерним диском до нього, який був переглянутий в судовому засіданні, під час якого ОСОБА_8 розповів та показав, як разом з ОСОБА_7 скоювали крадіжку з домогосподарства за адресою: АДРЕСА_5 та кому продали викрадені речі (том 2 а. п. 184-194).

Заслухавши обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку за внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні таємного викрадення майна ОСОБА_9 при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Версія обвинувачених про те, що ОСОБА_7 не вчиняв злочину, а лише обмовив себе сам і його обмовив ОСОБА_8 , не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, так як вона суперечить показанням потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , протоколам слідчих експериментів з участю обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які під час проведення зазначеної слідчої дії зазначали, що крадіжку майна у ОСОБА_9 вчинили двох.

Обвинувачений ОСОБА_7 протокол слідчого експерименту з його участю вважає недопустимим доказом, оскільки відсутній відеозапис даної слідчої дії.

Але суд вважає, що аргументи обвинуваченого ОСОБА_7 про недопустимість зазначеного протоколу є безпідставним і не базуються на нормах Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.

Як вбачається із протоколу слідчого експерименту з участю ОСОБА_7 , то під час даної слідчої дії використовувався цифровий фотоапарат «Olympus» і фототаблиця до протоколу долучена. Як вбачається із ч. 2 ст. 240 КПК України, то застосування фотографування, звуко- чи відеозапису під час слідчого експерименту є правом слідчого, а не його обов`язком.

В даному випадку слідчий використав таке право і застосував саме фотографування слідчого експерименту, а не проведення відеозапису.

Відсутність відеозапису слідчого експерименту не свідчить про те, що протокол слідчого експерименту є недопустимим доказом.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, як зазначено у пункті 103 рішення ЄСПЛ від 10 березня 2009 року у справі "Биков проти Росії" (заява №4378/02) відсутні порушення вимог пункта 1 статті 6 Конвенції та не протиріче принципам справедливого судового розгляду те, що суд напряму не покладався на один конкретний доказ, не віднісся до нього як до простого визнання вини або доказ обізнаності, що могло б бути покладено в основу визнання особи винуватою, конкретний доказ відігравав лише обмежену роль у комплексній сукупності доказів, оцінених судом.

Тому суд звертає увагу на те, що зазначений протокол слідчого експерименту не є єдиним доказом винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні майна ОСОБА_9 . Цей документ відіграє обмежену роль у комплексній сукупності всіх доказів, досліджених та оцінених судом.

Про спільне вчинення крадіжки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 свідчать наступні факти.

Так, ще за тиждень до крадіжки ОСОБА_7 свідку ОСОБА_10 пропонував купити у нього мотоблок, що суду підтвердив під час допиту свідок ОСОБА_10 . Це свідчить про те, що обвинувачені ще заздалегідь планували крадіжку мотоблока у ОСОБА_9 .

Як зазначав свідок ОСОБА_13 , то під час слідчого експерименту ОСОБА_8 вказав, що коли вони з ОСОБА_7 заглянули через вікно у гараж і побачили там мотоблок, то ОСОБА_7 став комусь телефонувати і пропонувати купити мотоблок.

Як вбачається із роздруківок телефонних дзвінків, які здійснив ОСОБА_7 зі свого мобільного телефону, то на мобільний телефон свідка ОСОБА_10 за номером НОМЕР_3 (саме цей номер свідок ОСОБА_10 повідомив суду) в момент крадіжки ОСОБА_7 тричі телефонував ОСОБА_10 о 23.16.47, 23.25.32, 23.33.18 (том 2 а. п. 95). Свідок ОСОБА_10 не заперечував того, що з приводу купівлі мотоблоку йому вночі декілька раз телефонував ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 суду зазначив, що о 4 годині ранку 17 серпня 2015 року йому зателефонував ОСОБА_8 і попросив приїхати за речами. Але даний факт не знайшов свого підтвердження.

Як вбачається із роздруківок телефонних дзвінків, то 17 серпня 2015 року з 01.03 год. до 07.23 год. вхідних дзвінків на телефон ОСОБА_7 не надходило, вихідних дзвінків у цей час ним не було здійснено (том 2 а. п. 95).

Також про вчинення крадіжки майна ОСОБА_9 свідчить і той факт, що обидва обвинувачені під час слідчих експериментів дуже добре орієнтувалися у господарстві потерпілого, хоча до крадіжки жодного разу у господарстві потерпілого ні ОСОБА_7 , ні ОСОБА_8 не були, що було встановлено в судовому засіданні.

Свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які були присутні в якості понятих, вразив той факт, що показання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час слідчих експериментів дуже співпали.

Обвинувачений ОСОБА_7 суду зазначив, що, зізнаючись у крадіжці майна ОСОБА_9 під час досудового розслідування, він себе обмовив, оскільки працівники поліції пообіцяли у цій справі зробити його лише свідком. Крім того, на нього чинили тиск. Також він вказав, що під час слідчого експерименту він добре орієнтувався у господарстві ОСОБА_9 , оскільки слідчий дав йому прочитати протокол допиту ОСОБА_8 .

Але така позиція обвинуваченого ОСОБА_7 об`єктивно нічим не підтверджується, а навпаки, суперечить, доказам, дослідженим в судовому засіданні.

Так, перший раз ОСОБА_8 у даному провадженні був допитаний лише 24 жовтня 2016 року, що підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000330 (том 1 а. п. 174). А слідчий експеримент з участю ОСОБА_7 поведений 17 травня 2016 року, тобто до допиту обвинуваченого ОСОБА_8 (том 2 а. п. 165-179).

Як вбачається із реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000492 (том 1 а. п. 6), то 20 лютого 2016 року у ОСОБА_8 дійсно відбирались пояснення у даному провадженні. Але якщо ОСОБА_7 і надавались читати пояснення ОСОБА_8 , то після того, як він їх прочитав, то він не міг би так добре орієнтуватися у господарстві потерпілого та знати всі, навіть дрібні, подробиці обставин вчиненої крадіжки.

Це свідчить про те, що ОСОБА_7 добре орієнтувався у домоволодінні ОСОБА_9 лише у зв`язку з тим, що дійсно вчинив даний злочин.

З приводу тиску на ОСОБА_7 під час досудового розслідування, то суд звертає увагу на те, що жодного разу із скаргами на дії чи бездіяльність слідчого або інших працівників поліції ОСОБА_7 ні до прокурора, ні до слідчого судді не звертався. Про здійснення на нього тиску заявив під час судового розгляду лише після зміни йому запобіжного заходу.

Версія ОСОБА_8 про те, що він обмовив ОСОБА_7 лише із-за того, що був злий на останнього, оскільки він витратив всі кошти від проданого майна ОСОБА_9 лише на себе, також не знайшла свого об`єктивного підтвердження.

ОСОБА_8 з серпня 2015 року, тобто зразу після вчинення крадіжки, і до 06 вересня 2016 року, коли був затриманий ОСОБА_7 , весь час перебував на волі, як і ОСОБА_7 , і знав, що останній продав деякі викрадені речі, а кошти привласнив собі. За такий тривалий час він мав реальну можливість з`ясувати у ОСОБА_7 це питання та вимагати повернення коштів, отриманих від продажу майна, але нічого не зробив.

Таким чином, і ОСОБА_7 мав реальну можливість з`ясувати у ОСОБА_8 , чому той його обмовляє, бо, ознайомившись з поясненнями ОСОБА_8 , він знав, що ОСОБА_8 зазначив про спільне вчинення крадіжки майна ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 .

Свою позицію ОСОБА_8 змінив лише під час судового розгляду, бо тільки тоді дізнався про обраний ОСОБА_7 спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення шляхом заперечування свої винуватості.

Те, що ОСОБА_8 у судовому засіданні став виправдовувати ОСОБА_7 і змінив свою позицію щодо спільного вчинення злочину, суд вважає, що ОСОБА_8 це зроблено на прохання ОСОБА_7 , який намагається уникнути справедливого та законного покарання за вчинений ним злочин.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні таємного викрадення майна у ОСОБА_9 під час судового розгляду доведена повністю, тому їх дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки вони вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно з проникненням в інше приміщення за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності зі ст. 65 КК України,суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання ОСОБА_7 характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України, суд враховує те, що він має на утриманні неповнолітню доньку і те, що його співмешканка ОСОБА_31 перебуває у стані вагітності.

У обвинувальному акті як пом`якшуючі обставини зазначені щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Але суд не може врахувати дані обставини як пом`якшуючі, оскільки під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження те, що ОСОБА_7 активно сприяв розкриттю злочину та щиро розкаявся у вчиненому. Критично він не оцінив свого вчинку, пробачення у потерпілого не попросив.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів.

Також при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_7 має 5 непогашених судимостей за умисні тяжкі та середньої тяжкості злочини, злочин вчинив у період іспитового строку за попереднім вироком, переховувався від суду, у зв`язку з чим оголошувався у розшук.

Враховуючи обставини скоєння злочину, ставлення обвинуваченого ОСОБА_7 до вчиненого ним, відсутність з його боку каяття, враховуючи вказані вище пом`якшуючі та обтяжуючу покарання обставини, а також суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_7 злочину та тяжкість суспільно небезпечних наслідків, що настали від їх вчинення, які обумовлюють ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише в разі застосування відносно нього покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у відповідності зі ст. 65 КК України,суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання ОСОБА_8 характеризуються задовільно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 суд визнає визнання своєї вини, на утриманні має неповнолітнього сина.

У обвинувальному акті як пом`якшуюча обставина зазначена щире каяття, але суд вважає, що щире каяття з боку ОСОБА_8 відсутнє, оскільки критично він не оцінив свого вчинку, пробачення у потерпілого попросив лише у судових дебатах.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені.

Також суд враховує і те, що ОСОБА_8 тривалий час переховувався від досудового розслідування.

Враховуючи обставини скоєння злочину, ставлення обвинуваченого ОСОБА_8 до вчиненого ним, враховуючи вказані вище пом`якшуючі покарання обставини, а також суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_8 злочину та тяжкість суспільно небезпечних наслідків, що настали від їх вчинення, які обумовлюють ступінь тяжкості вчиненого злочину, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише в разі застосування відносно нього покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Потерпілим ОСОБА_9 до обвинувачених заявлений позов про відшкодування 16205 грн. 86 коп. майнової шкоди і 35000 грн. моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_7 позов не визнав повністю, ОСОБА_8 позов визнав частково, майновий повністю, моральний частково на суму 5000 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки у зв`язку із злочинними діями обвинувачених потерпілому завдано майнової шкоди на суму 16205 грн. 86 коп., що підтверджується висновками експертиз, тому суд вважає, що позов у вказаній частині необхідно задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в солідарному порядку на користь ОСОБА_9 вказану суму.

Що стосується позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2, абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями, бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_32 та ОСОБА_8 . ОСОБА_9 завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з викраденням його майна.

На підставі викладеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер і обсяг душевних страждань потерпілого, суд вважає за необхідне позовну вимогу задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_32 та ОСОБА_8 у солідарному порядку на користь ОСОБА_9 10000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Підлягають стягненню з обвинувачених судові витрати в розмірі по 612 грн. 72 коп. з кожного за залучення експертів (том 2 а. п. 62, 71, 81).

Хоча у обвинувальному акті зазначено, що витрати за проведення експертиз становлять 2192 грн. 99 коп., але суду доказів про такі витрати надані лише на загальну суму 1225 грн. 43 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на 60 діб, тобто до 03 лютого 2017 року включно.

У відповідності з вимогами ст. 100 КПК України речові докази: станок деревооброблювальний УБДН-6 «Електромаш», бензопилу «VORSKLA» ПМЗ-40-1,7, силіконовий шланг від насосу «JWS», які зберігаються у ОСОБА_9 , необхідно залишити останньому як власнику; автомобільний причеп ЛЕВ 183141, реєстр. номер НОМЕР_4 , який зберігається у ОСОБА_11 , необхідно повернути власнику ОСОБА_33 ; слід знаряддя зламу на пластиліновому зліпку та сліди рук розмірами 12х15 мм та 18х30 мм, сліди пальців рук розмірами 10х10 та 13х15 мм, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області, необхідно знищити; оптичний лазерний диск DVD+R з відеозаписом слідчого експерименту від 27.10.2016 з участю обвинуваченого ОСОБА_8 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в провадженні (том 2 а. п. 155-164, 194, 195).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 18 травня 2015 року у виді позбавлення волі, і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 діб, тобто до 03 лютого 2017 року включно.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з 06 вересня 2016 року.

Строк попереднього ув`язнення з 06 вересня 2016 року до дати набрання вироком законної сили зарахувати у строк відбуття покарання із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 19 жовтня 2012 року у виді обмеження волі за правилами ст. 72 КК України і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 діб, тобто до 03 лютого 2017 року включно.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 відраховувати з 24 жовтня 2016 року.

Строк попереднього ув`язнення з 24 жовтня 2016 року до дати набрання вироком законної сили зарахувати у строк відбуття покарання із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 у солідарному порядку 16205 грн. 86 коп. майнової шкоди та 10000 грн. моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_34 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь держави з кожного по 612 грн. 72 коп. судових витрат.

Речові докази - станок деревооброблювальний УБДН-6 «Електромаш», бензопилу «VORSKLA» ПМЗ-40-1,7, силіконовий шланг від насосу «JWS», які зберігаються у потерпілого ОСОБА_9 , залишити останньому; автомобільний причеп ЛЕВ 183141, реєстр. номер НОМЕР_4 , який зберігається у ОСОБА_11 , повернути власнику ОСОБА_35 ; слід знаряддя зламу на пластиліновому зліпку та сліди рук розмірами 12х15 мм та 18х30 мм, сліди пальців рук розмірами 10х10 та 13х15 мм, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області, знищити; оптичний лазерний диск DVD+R з відеозаписом слідчого експерименту від 27.10.2016 з участю обвинуваченого ОСОБА_8 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в провадженні.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя