Справа № 183/2428/17
№ 1-кп/183/684/17
В И Р О К
іменем України
11 серпня 2017 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000908 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водяне Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 12.02.2002 року вироком Павлоградського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 296, ст. 42 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. 25.06.2004 року звільнений умовно-достроково з Криворізької ВК Дніпропетровської області № 80 на підставі постанови Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 24.06.2004 року із застосуванням ст. 81 КК України, не відбутий строк 1 рік 6 місяців 17 днів;

- 14.08.2006 року вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України частково приєднаний не відбутий термін 6 місяців за вироком Павлоградського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2002 року, до відбування призначено покарання 5 років 6 місяців позбавленим волі. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2009 року невідбутий термін покарання 1 рік 8 місяців 9 днів на підставі ст. 82 КК України замінений на обмеження волі; 22.03.2010 року на підставі постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2010 року із застосуванням ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений з Дніпропетровської ВК №133, не відбутий термін 1 рік 3 місяці 18 днів;

- 27.12.2010 року вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 71, ст. 81, ч. 1 ст. 72 КК України частково приєднаний не відбутий термін 6 місяців за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14.08.2006 року, до відбуття призначено покарання 2 роки позбавлення волі; 27.09.2012 року звільнений з Синельниківської ВК Дніпропетровської області №94 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 12.02.2014 року вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ст. 76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 3 роки;

- 14.07.2014 року вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;

- 28.10.2014 року вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий термін покарання 1 рік за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.07.2014 року, до відбування 4 роки позбавлення волі; ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.01.2015 року вирок змінений, виключено покарання за ст. 71 КК України та визначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання за вироком від 28.10.2014 року поглинути покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.02.2014 року, до відбуття 4 роки позбавлення волі; 11.01.2017 року ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.01.2017 року умовно-достроково звільнений з Синельниківської ВК Дніпропетровської області № 94 із застосуванням ст. 81 КК України, не відбутий строк 1 рік 15 днів позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:
21 березня 2017 року приблизно о 18:20 годині ОСОБА_5 , знаходячись поблизу автозаправочної станції «Укрнафта» по вул. Сучкова, 41 в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, реалізуючи свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, під приводом здійснення разового телефонного дзвінка попросив раніше знайомого йому ОСОБА_6 надати належний йому мобільний телефон марки «Lenovo А536». Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 взяв у ОСОБА_6 вказаний мобільний телефон, здійснив телефонний дзвінок, та скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 відволікся і не контролює його дії, утримуючи при собі мобільний телефон марки «Lenovo А536» вартістю 2 399 гривень 20 копійок, зник з місця події, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2 399 гривень 20 копійок.

Дії ОСОБА_5 за вказаним епізодом кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 03 квітня 2017 року приблизно о 10:45 годині ОСОБА_5 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_3 , реалізуючи свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив раніше йому не знайому ОСОБА_7 надати належний їй мобільний телефон. ОСОБА_7 передала ОСОБА_5 свій мобільний телефон марки «Lenovo А6010». Продовжуючи реалізовувати свій умисел, ОСОБА_5 взяв у ОСОБА_7 вказаний мобільний телефон, здійснив телефонний дзвінок, та скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_7 відволіклась і не контролює його дії, утримуючи при собі мобільний телефон марки «Lenovo А6010» вартістю 2 465 гривень 00 копійок зник з місця події, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2 465 гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_5 за вказаним епізодом кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у всіх епізодах пред`явленого обвинувачення. Давати показання відмовився з огляду на те, що всі обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, йому доповнити нічого. В скоєному щиро кається.

Судовий розгляд за погодженням всіх учасників судового провадження проведено у відсутність потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути кримінальне провадження без його участі через сімейні обставини, претензій до обвинуваченого не має, покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд суду (а.с.33). Потерпіла ОСОБА_7 будучи належним чином повідомленою про дату та час судового засідання (а.с.55) до суду не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Тому, з огляду на позицію прокурора, захисника та обвинуваченого, які просили розглянути справу без участі потерпілих, враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав повністю і не оспорює фактичні обставини вчинених ним діянь, суд вважає за можливе відповідно до ст. 325 КПК України розглянути справу без участі потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки не вбачає порушень їх прав.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Отже, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочинів встановленою та доведеною, і його дії за всіма епізодами пред`явленого обвинувачення слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив два злочини середньої тяжкості в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком суду, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів і на шлях виправлення не став, не працює, на обліку у лікарів не перебуває. Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено. При цьому, суд не може визнати обставиною, яка пом`якшує покарання, твердження обвинуваченого про щире каяття, оскільки він не вчинив жодних дій, які б могли вказати на його каяття. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено. Суд також враховує думку потерпілих, які залишили вирішення питання про покарання обвинуваченого на розсуд суду.

Беручи до уваги вказані вище обставини та особу обвинуваченого, суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням положень ст.ст. 75,69 КК України, і вважає, що покарання повинно бути призначено виключно у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених злочинів, усім обставинам у справі та особі обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.

Крім того, оскільки ОСОБА_5 вчинив злочини в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.10.2014 року, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити відповідно до вимог ст.ст. 71,81 КК України.

Період попереднього ув`язнення ОСОБА_5 необхідно зарахувати в строк призначеного йому покарання з розрахунку, визначеного ч. 5 ст. 72 КК України, з урахуванням змін, внесених Законом України №2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Також, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судових товарознавчих експертиз в сумі 396,00 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.10.2014 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання з 18 травня 2017 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з 18 травня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по 11 серпня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Речові докази: договір про надання фінансового кредиту під заставу № 745-17005079 від 21.03.2017 року, предметом застави якого є мобільний телефон «Lenovo А536»; договір про надання фінансового кредиту під заставу №745-17005984 від 03.04.2017 року, предметом застави якого є мобільний телефон «Lenovo А6010», залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави витрати на проведення судових товарознавчих експертиз (висновки № 1864-17 від 24.04.2017 року, № 1687-17 від 12.04.2017 року) у розмірі 396 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1