Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора представника цивільного позивачаОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 02 березня 2017 року провадження за касаційною скаргою представника цивільного позивача Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Акціонерного товариства «Укрексімбанк» у

м. Чернівцях ОСОБА_6 на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 12 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 11 серпня 2015 року.

Вказаною постановою, залишеною без зміни апеляційним судом, відмовлено в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про поновлення строку на апеляційне оскарження вирок Першотравневого районного суду

м. Чернівців від 12 березня 2015 року у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_7 , а апеляцію зазначеної юридичної особи визнано такою, що не підлягає розгляду.
У касаційній скарзі представник цивільного позивача просить скасувати оскаржувані судові рішення у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, представника цивільного позивача, який просив задовольнити касаційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні касаційної скарги слід відмовити.

З касаційної скарги представника видно, що як на підстави пропущення строку на апеляційне оскарження вироку він вказує на те, що цивільному позивачу не було належним чином повідомлено про день, час та місце проведення судових розглядів зазначеної кримінальної справи, у тому числі й про проголошення вироку, внаслідок чого позивач із цим документом ознайомився вже після закінчення строку на його апеляційне оскарження, через що й апеляційну скаргу було подано поза його межами.

Однак такі доводи з урахуванням даних матеріалів провадження

та вимог процесуального закону, є безпідставними.

Так, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України апеляцію

на вирок, ухвалу чи постанову суду першої інстанції, якщо інше

не передбачено цим Кодексом, може бути подано протягом п`ятнадцяти діб із моменту їх проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Як убачається з матеріалів провадження, вирок, питання про апеляційне оскарження якого порушує представник цивільного відповідача, було проголошено 12 березня 2015 року (під час чого представник цивільного позивача був відсутній), після чого 16 квітня 2015 року представник позивача ознайомився з ним, і тільки 15 травня цього ж року звернувся з апеляційною скаргою на зазначений вирок.

При цьому необхідно відзначити, що представника цивільного позивача дійсно не було під час проголошення вироку щодо ОСОБА_7 , і суд касаційної інстанції не має відомостей про належне повідомлення зазначеній особі про день, час та місце судових розглядів цієї кримінальної справи.

Разом із тим, такі обставини не можуть визнаватися поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки, як свідчать матеріали справи, після ознайомлення з вироком юридична особа в особі свого представника звернулася з апеляційною скаргою тільки через місяць після такого ознайомлення, не навівши жодних причин тривалості строку, який минув з моменту ознайомлення з вироком до моменту подачі апеляційної скарги.

З урахуванням наведених обставин, та того, що апеляційну скаргу було подано тільки через місяць після ознайомлення з вироком, доводи, викладені у касаційній скарзі, про неповідомлення про день, час та місце судових розглядів, не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, доводи представника цивільного позивача про те, що ця особа пропустила строк на касаційне оскарження судових рішень з поважних причин, є безпідставними, а рішення про відмову в задоволенні його клопотання про відновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень є законними та обґрунтованими.

Отже, рішення судів першої та апеляційної інстанції є законними та правильними, а підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які би перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути справу і постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення,

у справі не встановлено.
Керуючись статтями 394396 КПК України 1960 року та п. 15

розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців

від 12 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 11 серпня 2015 року, постановлені за результатами розгляду клопотання представника цивільного позивача Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Першотравневого районного суду

м. Чернівців від 12 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 , залишити без зміни, а касаційну скаргу представника цивільного позивача Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Акціонерного товариства «Укрексімбанк» у

м. Чернівцях без задоволення.

Судді:

_________________ ОСОБА_1 _______________ ОСОБА_2 __________________ ОСОБА_3