Справа № 301/579/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"13" квітня 2017 р. м. Іршава
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лоза, Іршавського району, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , пенсіонера, одруженого, громадянина України, раніше не судимого, із середньою освітою,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Дубрівка, Іршавського району, мешканця АДРЕСА_3 , непрацюючого, неодруженого, громадянина України, раніше не судимого, із середньою освітою,
обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :
13 липня 2016 року близько 11 години ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , знаходячись у недобудованому приміщенні мотелю, що розташований по АДРЕСА_4 , власником якого є ФОП ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою між собою, шляхом вільного доступу скоїли крадіжку 13 упаковок саморізів марки «RAL 3011 4,8*35» вартістю по 195 грн. за одну упаковку. Заволодівши викраденим, з місця скоєння злочину зникли, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2535 грн.
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину визнали у повному обсязі та пояснили, що працювали у потерпілої в мотелі. 13.07.2016 року перед обідом, не отримавши очікуваної зарплати за роботу, викрали 13 упаковок саморізів, які зберігалися в недобудованому приміщенні на території мотелю. Згодом викрадене майно продали, а вилучені кошти поділили між собою. У вчиненому щиро покаялися, обіцяли не вчиняти більше правопорушень, просили суворо їх не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причини неявки до суду не повідомила, яких-небудь заяв до суду не подала (а.с.19,27,34). Відповідно до ст. 325 КПК України розгляд справи проведено за відсутності потерпілої.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. Учасникам судового провадження було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доведена у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), що вчинена за попередньою змовою групою осіб, та дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.
Обираючи обвинуваченим покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Те, що обвинувачені винними себе визнали повністю, у вчиненому щиро покаялися, сприяли розкриттю злочину, суд враховує, як обставини, що пом`якшують їх покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , по справі не встановлено.
Вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб це кваліфікуюча ознака злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, тому вказана ознака не може рахуватися обставиною, що обтяжує покарання винних.
Враховуючи особи винних, зокрема, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є раніше не судимими, за місцем проживання характеризуються позитивно, обвинувачений ОСОБА_3 є пенсіонером, обвинувачений ОСОБА_4 є опікуном своєї престарілої матері, обставини, що пом`якшують їх покарання в сукупності, суд вважає можливим виправлення та перевиховання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства.
На думку суду, призначення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі та застосування ст. 75 КК України з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням на них обов`язків, визначених ч. 1 ст. 76 КК України, буде достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів, а застосування більш суворого покарання до обвинувачених є недоцільним.
Цивільний позов по справі потерпілою не заявлений.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченим під час досудового розслідування не обирався.
Керуючись ст. ст. 94, 368-370, 374, 392, 394 ч.2 КПК України,
з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді 1 (один) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1 та 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді 1 (один) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1 та 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд.
Копія вироку суду після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченим та прокурору.
Потерпіла має право отримати копію вироку в суді.
Головуюча: ОСОБА_1