АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
при секретарі судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0005902 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року,
за участю сторін судового провадження
прокурора - ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 4.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор у справі подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, та обвинувальний акт направити на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
Вимоги апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що, як зазначає прокурор, обвинувальний акт відповідає ст. 291 КПК України, а доводи щодо його повернення, викладені в ухвалі суду, є необґрунтованими. Так, на думку сторони обвинувачення, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті знаходить своє відображення у формулюванні обвинувачення, а за змістом обвинувачення повністю відповідає правовій кваліфікації із зазначенням всіх обставин, які підлягають доказуванню відповідно до вимог ст.. 91 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та розглянувши справу в її межах, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що обставини вчинення кримінального правопорушення: місце, час та спосіб викладені не конкретно, містять суперечності та не відповідають зазначеній в обвинувальному акті правовій кваліфікації. Так, при формулюванні обвинувачення відсутній виклад обставин щодо мети та мотивів, якими керувався ОСОБА_7 при вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна.
Окрім того, з даних обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_7 має непогашені судимості, що враховуються при кваліфікації злочинних дій при вирішенні питання щодо наявності в діях ознак повторності.
Також, в обвинувальному акті не зазначено, чи виконав ОСОБА_7 при вчиненні кримінального правопорушення всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Наявні неконкретність та суперечності формулювання обвинувачення позбавляє суд визначити межі судового розгляду щодо обвинуваченого.
Одночасно суд послався на те, що в обвинувальному акті не зазначені дані про фактичне місце роботи, сімейний стан, наявність у обвинуваченого трьох дітей, відомостей про попередні судимості,відомості щодо останньої судимості обвинуваченого в частині дати постановлення вироку.
Крім того, суд в ухвалі, як на одну з підстав повернення обвинувального акту, послався й на те, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування не в повній мірі відображено відомості про окремі процесуальні дії та рішення, прийняті під час досудового розслідування, із зазначенням відповідних реквізитів процесуальних рішень та процесуальних осіб, якими такі рішення приймались та проводились відповідні процесуальні дії.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду, виходячи з того, що, повертаючи обвинувальний акт прокурору з підстав, зазначених в ухвалі, яка оскаржується, на думку колегії суддів, суд вийшов за межі повноважень, наданих йому кримінальним процесуальним законом в стадії підготовчого засідання, оскільки вдався до оцінки змісту обвинувального акту, висловивши припущення про те, що в обвинувальному акті не викладені всі фактичні обставини, які обвинувачення вважає встановленими, та які, на думку суду, повинні бути вказані для розкриття правильної кваліфікації даного злочинного діяння за відповідною нормою кримінального закону.

Кримінальним процесуальним кодексом встановлені вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, та відомості, які він має містити.

Згідно з ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.
Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Частиною 3 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив.

При цьому, колегія суддів враховує висновок, викладений у Постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328кс16, відповідно до якого аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:
1) фактичних обставин кримінального правопорушення;
2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»);
3) формулювання обвинувачення.
4)
При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому...
Суд звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, серед іншого, містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно до положень ст.. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а обов`язок доказування обставин, передбачених ст.. 91 КПК України, згідно ст. 92 КПК України, покладається на слідчого і прокурора.

Вищевказані вимоги закону відносно доказування обставин, передбачених ст.. 91 КПК України, стосується і відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, в т.ч. і даних про попередні судимості обвинуваченого, сімейний стан тощо.

За таких обставин посилання в ухвалі суду на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 за викладених фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України,на думку колегії суддів, є необґрунтованими, оскільки наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, у вчиненні якого стороною обвинувачення обвинувачується ОСОБА_7 , що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Також колегія суддів не може погодитися з висновком суду про відсутність в обвинувальному акті анкетних даних обвинуваченого, оскільки п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено викладення в обвинувальному акті анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), і в цій частині обвинувальний акт відповідає вимогам закону.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.. 291 КПК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року, якою повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005902 відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________________ _____________________________ ___________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2